ун. № 759/6980/15-к
пр. № 1-кп/759/467/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0011171 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Київ, українка, громадянка України, освіта середня, одружена, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13.12.2014 року приблизно о 18 год. ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , умисно заподіяла ножем потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Так, ОСОБА_4 13.12.2014 року приблизно о 17-50 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернулася до місця свого проживання в квартиру АДРЕСА_3 та побачила свого чоловіка ОСОБА_5 в ліжку разом із її знайомою ОСОБА_6 . В процесі спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 , яка відчувала на ґрунті ревнощів до ОСОБА_5 раптово виниклу непереборну неприязнь, виник умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, схопила кухонний ніж, яким нанесла один удар в область грудної клітини ОСОБА_5 , чим спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана в передній поверхні грудної клітки зліва по середнє-ключичній лінії в 3 міжреберії, від якого відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає у плевральну порожнину з явищами гемопневмотораксу, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №199/Е від 05.03.2015 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро розкаялася і послідовно дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченій покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченої, яка вину визнала повністю, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, по місцю реєстрації характеризується позитивно, не працює.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також позиції потерпілого щодо призначення покарання не пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення волі, призначає їй покарання в межах санкції відповідної статті КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, проте в умовах здійснення контролю за її поведінкою з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази після набрання вироком законної сили: зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_4 , упаковані в паперовий конверт; чотири ножі, упаковані в два паперові конверти; зразок крові ОСОБА_5 , упакований в паперовий конверт, які зберігаються в камері схову Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, квитанція №947 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1