АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1669/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

генерального директора

ТОВ «Універсальні інформаційні технології» ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Універсальні інформаційні технології» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ОВС СВ Головного управління СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 погодженого із старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно ТОВ «Універсальні інформаційні технології» код ЄРДПОУ 34891802, а саме на грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «Універсальні інформаційні технології» код ЄРДПОУ 34891802 у ПАК КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 305299, зупинивши видаткові операції по даним рахункам.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши надані матеріали, беручи до уваги, що грошові кошти, які містяться у зазначеному банківському рахунку, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України і були набуті в результаті вчинення зазначеного кримінального правопорушення та враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказані банківські рахунки, підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з ухвалою суду генеральний директор ТОВ «Універсальні інформаційні технології» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.05.2015 року незаконною, необґрунтованою та невмотивованою просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого ОВС СВ Головного управління СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 погодженого із старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна ТОВ «Універсальні інформаційні технології».
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, генеральний директор ТОВ «Універсальні інформаційні технології» посилається на те, що слідчим суддею при розгляді вказаного клопотання не дотримано вимоги ст. 173 КПК України, також вказує, що у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді відсутні докази, які дають підстави вважати що ТОВ «Універсальні інформаційні технології» має відношення до вказаного кримінального правопорушення, що посадові особи товариства мають статус підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.

Крім того,апелянт посилається на те, що слідчий суддя не врахував, що цивільний позов до ТОВ «Універсальні інформаційні технології» у даному кримінальному провадженні не може бути пред`явлено, оскільки жодних стосунків із юридичними особами вказаними слідчим у клопотанні ТОВ «Універсальні інформаційні технології»» не мало.
Такожгенеральний директор ТОВ «Універсальні інформаційні технології» зазначає про те, що слідчий суддя врахував необґрунтовані та нічим не підтверджені доводи слідчого відносно фіктивності підприємства ТОВ «Універсальні інформаційні технології» оскільки вказане підприємство не має ніякого відношення до підприємств, відомості відносно яких внесено до ЄРДР.

Одночасно, апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2015 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження вказує на те, що оскаржувана ухвала від 26.05.2015 була винесена без виклику власника майна ТОВ «Універсальні інформаційні технології», а генеральному директору про наявність даної ухвали стало відомо лише 15 червня 2015 року від працівників банку.

Заслухавши доповідь судді, думку генерального директора ТОВ «Універсальні інформаційні технології» та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не було пропущено, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 26.05.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідчого, слідчим відділом Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 205 КК України
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Взявши до уваги та перевіривши доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на майно, з метою досягнення завдань кримінального провадження, які стоять перед органом слідства при розслідуванні вказаного кримінального провадження, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, пославшись на те, що вказане майно підлягає арешту, оскільки має ознаки, визначені ч. 2 ст. 167 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, арештовуючи вказане у клопотанні майно, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Стан доказів, що вказують на вчинення злочину, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки слідчого судді.

Застосування менш обтяжливих заходів було б недоцільним, оскільки не змогло б забезпечити досягнення мети накладення арешту у цьому кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки виправдані інтереси держави, пов`язані з посяганням на основоположні цінності держави та суспільства, у даному кримінальному провадженні вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

За таких обставин доводи апеляції колегія суддів вважає правобезпідставними

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «Універсальні інформаційні технології» ОСОБА_7 з викладеними у ній доводами, як необгрунтовану - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 167, 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити генеральному директору ТОВ «Універсальні інформаційні технології» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.
Ухвалу слідчого Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого ОВС СВ Головного управління СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 погодженого із старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно ТОВ «Універсальні інформаційні технології» код ЄРДПОУ 34891802, а саме на грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «Універсальні інформаційні технології» код ЄРДПОУ 34891802 у ПАК КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 305299, зупинивши видаткові операції по даним рахункам залишити без змін, а апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «Універсальні інформаційні технології» ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

_____________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Заслухавши доповідь судді, думку генерального директора ТОВ «Універсальні інформаційні технології» та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не було пропущено, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 26.05.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідчого, слідчим відділом Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 205 КК України
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Взявши до уваги та перевіривши доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на майно, з метою досягнення завдань кримінального провадження, які стоять перед органом слідства при розслідуванні вказаного кримінального провадження, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, пославшись на те, що вказане майно підлягає арешту, оскільки має ознаки, визначені ч. 2 ст. 167 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, арештовуючи вказані у клопотанні майно, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Стан доказів, що вказують на вчинення злочину, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки слідчого судді.

Застосування менш обтяжливих заходів було б недоцільним, оскільки не змогло б забезпечити досягнення мети накладення арешту у цьому кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки виправдані інтереси держави, пов`язані з посяганням на основоположні цінності держави та суспільства, у даному кримінальному провадженні вимагають вжиття такого методу державного регулювання як арешт майна.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

За таких обставин доводи апеляції, колегія суддів вважає правобезпідставними

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, генерального директора ТОВ «Універсальні інформаційні технології» ОСОБА_7 з викладеними у ній доводами, як необгрунтовану - без задоволення.