Справа №459/635/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 21.01.2015 про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого , не працюючого , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого : 23.12.1998 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст..ст.140ч.2, 206 ч.1.145 ч.2,141 КК України( в редакції 1960 року) до 3-х років 6 місяців позбавлення волі , 16.12.2002 року тим же судом за 15-ч.5 ст.185 , 185 ч.5, 15-ч.3ст.185, 185 ч.3 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі , 02.12.2009 року тим же судом за ст.296 ч.3 КК України до 2 років 6 місів позбавлення волі , 06.12.2011 року рішенням Сихівського районного суду м.Львова умовно-достроково звільнений,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2. 357 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 12 січня 2015 року близько 22 год 20хв , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 з корисливих мотивів ,скориставшись тим, що власник вказаної квартири ОСОБА_5 та присутній ОСОБА_6 не спостерігають за його діями та поведінкою, таємно з метою особистого збагачення викрав з гаманця банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , яка являється офіційним документом .

Цього ж дня , 12.01.2015 року о 22 год 33 хв обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з метою досягнення корисливого задуму. Використовуючи викрадену в ОСОБА_5 банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 . володіючи інформацією пін-коду вищевказаної банківської картки , таємно викрав через термінал «Приватбанку» розташованого по вул..Ст.Бандери, 20 м.Червоноград Львівської області гроші готівкою в сумі 1000 грн. .

Продовжуючи свою злочинну діяльність , обвинувачений ОСОБА_4 12.01.2015 року о 22 год 44 хв з метою досягнення корисливого задуму , використовуючи викрадену в ОСОБА_5 банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 , володіючи інформацією пін-коду даної картки , таємно викрав через термінал «Приватбанку» , розташованого по вул..Сокальській , 6 в м.Червонограді Львівської області , гроші в сумі 2000 грн. , заподіявши потерпілому ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 3000 грн. .

19 лютого 2015 року в даному кримінальному провадженні № 0000111, між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладеноугоду про примирення. Відповідно до даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 1 рік 6 місяців по обмеження волі , у відповідності до ст..75 КК України звільнити від відбуття призначеного покарання з випробуванням , якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину .

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та потерпілому . Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо затвердження мирової угоди, пояснення обвинуваченого, представника потерпілого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив викрадення офіційного документа , вчинене з корисливих мотивів, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, а також ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно,тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України за якими належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді - 1 року 6 місяців по обмеження волі , у відповідності до ст..75 КК України звільнити від відбуття призначеного покарання з випробуванням , якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 19 лютого 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000111 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 19.02.2015 року покарання : за ст..185 ч.2 КК України 1 (один) рік обмеження волі , за ч.1 ст.357 КК України -1(один) рік обмеження волі .

На підставі ст..70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначивши йому покарання у виді 19одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі .

У відповідності до ст..75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він на протязі 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України,до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1