Справа № 500/6822/14-к
Провадження № 1-кп/500/76/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000101 від 19 серпня 2014 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніш судимого 04 серпня 1999 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України, з відстрочкою на 2 роки та сплатою штрафу в розмірі 700 грн.; 15 травня 2003 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 15-185 ч. 3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 07 листопада 2008 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 309 ч. 1, 263 ч. 1, 263 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки; 23 липня 2009 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 204 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.; 17 лютого 2010 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 1, 263 ч. 1, 204 ч. 1, 70, 72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 06 лютого 2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 серпня 2014 року о 17 годині 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, навмисно, знаходячись поблизу оглядового люку, розташованого неподалік паливного складу між третім та четвертим залізничними коліями станції Ізмаїл державного підприємства «Одеська залізниця», з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку металевої кришки оглядового люка з гідранту залізничного водопроводу вартістю 190 грн., яку перемістив до лісопосадки, розташованої по вул. Гагаріна в місті Ізмаїл та мав реальну можливість розпорядитися викраденим за власним розсудом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явлених йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що злочин він вчинив за вище описаних обставинах. Він дійсно викрав металеву кришку, яку залишив в лісопосадці. Через деякий час він расказав про це співробітникам міліції та показав де знаходиться кришка, яка біла повернута власнику.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто крадіжку.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

До числа обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також скоєння нового злочину в період випробувального терміну за попереднім вироком.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, сприяння в його розкритті, повне відшкодування матеріального збитку.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Від прокурора клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не надійшло

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки в карно-виконавчій установі закритого типу.

Згідно ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цім вироком, частково приєднати покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 6 лютого 2014 року у вигляді одного року одного місяця позбавлення волі і остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді позбавлення волі строком на три роки один місяць в карно-виконавчій установі закритого типу.

З набранням вироком законної сили з метою його виконання ОСОБА_4 затримати та взяти під варту. Строк основного покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.

Речові докази у справі, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міскрайонного суду від 21 серпня 2014 року, а саме металеву кришку від оглядового люка гідранту залізничного водопроводу для заправки вагонів повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя