Справа № 1-48/2008 р.
П О С Т А Н О В А

і м е н
е м У
к р а
ї н и

5
травня 2008 року Теребовлянський районний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої:
судді Ромазан Л.С.,

при
секретарі Кузій Н.С.,

за участю
прокурора Ємець Д.В.,

потерпілого
ОСОБА_1. та його представника ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Теребовля кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого,
несудимого,

за ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3.
20 листопада 2007 року біля 23 год., керуючи мікроавтобусом із д.н.з. НОМЕР_1, на відрізу автодороги
між с.Ласківці та хуторем Кульчики Теребовлянського району Тернопільської
області здійснив обгін автомобіля під керуванням потерпілого ОСОБА_1,
примусивши його зупинитись та вийти із салону автомобіля. Знаходячись на
вулиці, між ОСОБА_3. та ОСОБА_1. на грутні особистих неприязних відносин виник
конфлікт, під час якого підсудний умисно наніс потерпілому удар рукою в ділянку
голови, від якого останній впав на землю, втративши свідомість.

В результаті вчинення ОСОБА_3. злочинних дій потерпілому
ОСОБА_1. спричинено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, рани в ділянці правої
надбрівної дуги, котрі відповідно до висновку експерта № 76 від 04.03.2008 року кваліфікуються як
легкі з короткочасним розладом здоров”я.

У судовому засіданні
підсудний ОСОБА_3. повністю визнав свою вину у вчиненні злочину,
розкаявся у вчиненому та показав, що 20 листопада 2007 року біля 23 год., він
разом із ОСОБА_4. на автомобілі поверталися із с.Ласківці на хутір Кульчики
Теребовлянського району Тернопільської області. Попереду них з порушенням
Правил дорожнього руху рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1., якого він
вирішив обігнати. Обігнавши вказаний автомобіль, він зупинився таким чином, щоб
той не мав можливості продовжити свій рух. В результаті цього між ними виник
конфлікт, під час якого він наніс удар рукою в обличчя потерпілому, умисно
заподіявши таким чином йому фізичну біль та тілесні ушкодження. Його злочинні
дії були припинені на словесну вимогу ОСОБА_4. та інших осіб, які проїжджали по
цій же дорозі і зупинились.

У вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма
доказами, зібраними органом досудового слідства і які доводять його вину у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, просить суд відповідно
до ч.3 ст.299 КПК України визнати недоцільним дослідження таких доказів стосовно
фактичних обставин справи.

Таким чином, суд
приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3. у вчиненні злочину, та кваліфікує його дії за
ознаками ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад здоров”я.

У судовому засіданні ОСОБА_3. просить порушену щодо нього
кримінальну справу закрити у зв”язку з примиренням із потерпілим, оскільки він
примирився із потерпілим, в добровільному порядку усунув заподіяну потерпілому
шкоду, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, висловив жаль з
приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, активно сприяв органам досудового слідства у
розкритті злочину.

Потерпілий ОСОБА_1. не заперечує щодо закриття вказаної кримінальної справи,
оскільки ОСОБА_3. примирився із ним, відшкодував заподіяну йому шкоду.

Суд, заслухавши висновок прокурора, який вважає, що
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3. у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.125 КК України, слід закрити з підстав, передбачених ст.46 КК України,
думку представника потерпілого ОСОБА_1 . ОСОБА_2., який погоджується із
висновком прокурора, проаналізувавши матеріали справи, приходить до
переконання, що кримінальна справа підлягає закриттю, виходячи з наступних
підстав.

Згідно з ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила
злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо
вона примирилася з потерпілим та відшкодувала
завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3., відповідно до
ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи ОСОБА_3.
вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився із потерпілим ОСОБА_1.,
відшкодував йому заподіяну ним шкоду.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що ОСОБА_3.
підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв”язку із його
примиренням з потерпілим ОСОБА_1.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст.7-1, ст.8,
282 КПК України, ст.46 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3
від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого
ч.2 ст.125 КК України, у зв”язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальну справу про вчинення ОСОБА_3. злочину,
передбаченого ч.2 ст.125 КК України, закрити.

Запобіжний захід, підписку про невиїзд, обраний ОСОБА_3
., скасувати.

Речові докази у справі:светр шерстяний темно-синього
кольору, куртку чорного кольору, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів
Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області і належать
потерпілому ОСОБА_1., повернути
останньому.

На постанову суду протягом семи діб з дня її винесення
сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Тернопільської області
через Теребовлянський районний суд.

Головуюча
Л.С. Ромазан