№ провадження 1-кп/208/141/15
ВИРОК
Іменем України
20 березня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта середня, працюючий слюсарем «Теплосеть», не одружений, мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 лютого 2001 року ОСОБА_5 , зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері ОСОБА_4 , починаючи з 25.01.2001 року до досягнення дитиною вісімнадцяти років.
Однак ОСОБА_5 , достовірно знаючи про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом виплати аліментів, будучи 07.06.2010 року попередженим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, вдався до ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустивши таким чином заборгованість зі сплати аліментних платежів.
Так, в період часу з 01.03.2014 року по 25.11.2014 року, ОСОБА_8 працював у приватних осіб за усною домовленістю, але аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, в службу зайнятості населення м. Дніпродзержинська з питання працевлаштування не звертався та допустив заборгованість зі сплати аліментів за 9 місяців, що у твердій грошовій сумі становить 7 414 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснив суду, що з потерпілою знаходився в зареєстрованому шлюбі з 1996 по 2001 рік. Від шлюбу мають сина ОСОБА_9 1997 року народження. Йому відомо, що рішенням суду, у 2001 році його зобов`язано до сплати аліментів на утримання сина. До 2014 року він сплачував аліменти, періодично спілкувався з сином. Потім втратив роботу, з обліку в центрі зайнятості його також зняли. На теперішній час він має постійне місце працевлаштування, платить поточні платежі, сплачує борг. Вину визнає повністю, щиро кається у скоєному.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила пояснення обвинуваченого, щодо знаходження у шлюбі, народження сина, розлученні, встановлення обвинуваченому обов`язку утримання сина, про що йому було достеменно відомо. Просила суд визначити обвинуваченому не суворе покарання.
Окрім зазначених пояснень, вина ОСОБА_8 також підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження у судовому засіданні:
- поданням державного виконавця про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів (а.с. кримінального провадження 15-17);
- довідкою про заборгованість, згідно якої визначена заборгованість обвинуваченого по сплаті аліментів у твердій грошовій сумі 7 414 гривень (а.с. кримінального провадження 46);
- копією виконавчого листа Дніпровського райсуду м. Дніпродзержинська, яким обвинувачений зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина (а.с. кримінального провадження 19);
- попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів (а.с. кримінального провадження 23);
- копією свідоцтва про народження, згідно якого обвинувачений зазначений як батько ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. кримінального провадження 22);
Суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 164 ч.1 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає визнання ним свої вини, часткову сплату заборгованості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховуючи характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, принцип індивідуалізації покарання, вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді обмеження волі з встановленням строку випробування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленного обвинувачення за ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно засудженого, не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1