АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/2713/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/354/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001009 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, що мешкає у АДРЕСА_1 ;
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
Учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_7 .

Обвинувачений - ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваного вироку через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати останнього винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у 3 роки, з покладенням на обвинуваченого обов`язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїздити за межі України на постійне місце проживання без дозволу цього органу.
За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку, обвинувачений ОСОБА_6 30.03.2015р. близько 10:00 годин, перебуваючи в приміщенні «КЗ НПТД-ДОР» по вул. Краснодонській, 17 в м. Нікополі Дніпропетровської області, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 5. 100грн.
Дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не спорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, у той же час зазначає, що призначена судом міра покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

На думку апелянта, при призначенні обвинуваченому покарання судом не враховані ті обставини, що останній неодноразово судимий за злочини проти власності, після відбуття покарання повторно вчинив кримінальне правопорушення - злочин середньої тяжкості, офіційного місця роботи не має, заподіяну потерпілій шкоду не відшкодував, що на думку апелянта у сукупності свідчить про недоцільність застосування судом першої інстанції положень ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються , а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються. У той же час доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 65 КК України кримінальне покарання призначається у межах санкції статті (санкції частини статті) КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини КК України. При цьому винній особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, при його ухваленні судом зазначені вимоги закону про кримінальну відповідальність дотримані не були. Так, згідно матеріалам кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 був двічі засуджений за вчинення умисних злочинів проти власності та у сфері незаконного поводження з предметами, обмеженими в обігу, втім належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняті та не погашені судимості, вчинив новий умисний злочин середньої тяжкості.
Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2010 р. було призначене покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України, втім на протязі іспитового строку ним був вчинений новий злочин, що потягло призначення обвинуваченому покарання з реальним його відбуванням, а також ним був вчинений новий злочин і після відбуття строку покарання.
За викладених обставин колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо невідповідності вимогам закону покарання, призначеного ОСОБА_6 , внаслідок м`якості, оскільки дійсно відсутні підстави вважати, що мета кримінального покарання може бути досягнута відносно цього обвинуваченого без реального відбування ним покарання, та вважає за необхідне вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, з ухваленням у цій частині нового вироку.
При визначенні виду та розміру покарання колегією суддів враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання вини та каяття, обставина, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів.
Також приймається до уваги, що обвинувачений, будучи раніше засудженим до позбавлення волі, висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини, а отже відсутні підстави вважати, що інше, більш м`яке покарання, з числа передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Зваживши обставини, що підлягають врахуванню відповідно до закону, колегія суддів частково погоджується з думкою прокурора та вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком ближче до мінімального строку, 2 роки, - втім з реальним його відбуванням.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001009 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
В решті вирок суду - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня затримання в порядку виконання вироку.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4