"24" березня 2015 р.
Справа №150/125/15-к
Провадження по справі №1-кп/150/16/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суду Вінницької області у складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000010 від 20.01.2015 року з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2014 року ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, перебуваючи на горищі будинку, в якому останній проживав по АДРЕСА_2 , незаконно шляхом привласнення знайденого придбав речовину рослинного походження, яку в подальшому залишив на місці виявлення та зберігав без мети збуту.

19 січня 2015 року о 14 год. 30 хв. під час огляду горища житлового будинку по АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_4 , працівниками міліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження. Згідно висновку судово хімічної експертизи №103 від 06.02.2015 року надані на дослідження фрагменти стебел, що супроводжуються верхівковими частинами та листям, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом загальною масою в перерахунку на висушену речовину 39,38 г.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що проживав разом зі свою дівчиною ОСОБА_6 , з якою тривалий час зустрічається, в будинку її брата, розташованому , по АДРЕСА_2 . На горищі вказаного будинку знайшов висушені рослини коноплі, які зібрав у мішок та зняв з горища та заніс за гараж, щоб в подальшому їх знищити. Зазначив, що не мав наміру збувати знайдені рослини коноплі.

В скоєному щиро кається, просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та прокурором Чернівецького району, та призначити затверджену сторонами міру покарання.

Прокурор при проведенні підготовчого судового засідання підтримує угоду про визнання винуватості, укладену на досудовому розслідуванні між ним та підозрюваним ОСОБА_4 , просить призначити затверджену сторонами міру покарання.

Рослини роду коноплі включені до Списку №3 Таблиці І „Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів як така, що відноситься до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей /Постанова Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року, №770/.

Діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку N 3 таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 ч.1 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною 4 статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

13.02.2015 року в ході досудового розслідування між прокурором Чернівецького району та підозрюваним ОСОБА_4 у відповідності до ст., ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 зобов*язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, співпрацювати з правоохоронними органами. Сторонами узгоджено міру покарання ОСОБА_4 штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 гривень).

Відповідно до ч.2, 5 ст.469 КПК України угоду про визнання винуватості укладено між сторонами після повідомлення ОСОБА_4 про підозру за ініціативою прокурора.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угоду про визнання винуватості укладено між прокурором Чернівецького району та підозрюваним у провадженні щодо кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є середньої тяжкості.

На виконання умов укладеної між сторонами угоди ОСОБА_4 сприяв розслідуванню кримінального провадження, при проведенні підготовчого судового засідання беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри за ст.309 ч.1 КК України.

Частиною 1 статті 475 КПК України встановлено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України та закону, підстав, передбачених пунктами 1-6 частиною 7 статті 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З*ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд в силу положень ст.475 КПК України приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в ході досудового розслідування між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, у відповідності до ст.67 КК України не знаходить обставин, що обтяжують покарання, умови укладеної між сторонами угоди ОСОБА_4 виконав, сприяючи розслідуванню кримінального провадження та беззастережно визнавши при проведенні підготовчого судового засідання обвинувачення в обсязі підозри за ст.309 ч.1 КК України.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до положень статті 118 КПК витрати, пов*язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.

Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати по справі, пов*язані із проведенням судово - хімічної експертизи в розмірі 737 гривень 88 копійок підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 118, 124 КПК України, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 лютого 2015 року в ході досудового розслідування відповідно до статей 468, 469, 472 КПК України, між прокурором Чернівецького району та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 /одна тисяча сімсот/ гривень.

Речові докази по справі:

· пакет експертної служби МВС України №3343773 із вмістом рослин виду Коноплі, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення судово хімічної експертизи в розмірі 737 грн. 88 коп.

Наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1