Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/51/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2015 року м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

представника КВІ - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від основного та додаткового покарання:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коробчине, Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, працюючого підсобником ТОВ «ЛАН» Новоукраїнського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2013 року до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 3 роки,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

За спільним поданням адміністрації Крюківської виправної колонії Полтавскої області та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2014 року не відбуту ОСОБА_8 частину покарання у виді позбавлення волі - 1 рік 11 місяців 16 днів замінено на виправні роботи з відрахуванням на користь держави 20% заробітної плати, із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

08 вересня 2014 року адвокат ОСОБА_7 за місцем відбуття ОСОБА_8 покарання звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від основного та додаткового покарання призначеного за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2013 року, вказуючи на те, що його підзахисний відбув більше половини призначеного йому строку, працює підсобником робітника в ТОВ «Лан», що знаходиться в с. Новомиколаївка Новоукраїнського району Кіровоградської області, позитивно характеризується і своєю поведінкою та участю в культурно-масових заходах довів своє виправлення.

Крім того, зазначив про те, що 70 відсотків заробітної плати ОСОБА_8 перераховується на покриття завданих ним, в результаті вчинення кримінального правопорушення збитків, відшкодування шкоди потерпілому та на користь держави.

Як на підставу для задоволення клопотання адвокат посилався на положення ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року в задоволенні даного клопотання адвокату відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 після заміни йому основного покарання з позбавлення волі на виправні роботи подано адвокатом передчасно, необгрунтовано, з порушенням процедури, вимог КПК та КВК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з постановленням нової про задоволення клопотання, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, які на його думку свідчать про наявність законних та обґрунтованих підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання.

Зокрема зазначає про те, що право звернення засудженого або захисника з відповідним клопотанням чітко регламентовано нормами ст. 539 КПК України, яке не може бути обмежено, що ОСОБА_8 на момент звернення до суду відбув більше половини строку покарання, призначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2013 року, а тому строк відбуття ОСОБА_8 покарання слід рахувати саме з цієї дати, а не з першого відрахування заробітної плати по виправним роботам, як зазначено в оскаржуваній ним ухвалі районного суду.

Крім того вказує, що невідбутий ОСОБА_8 строк покарання становить 01 рік 05 місяців 08 днів від відбуття якого, його підзахисний на підставі ст.46 КВК України та ст.539 КПК України, з урахуванням позитивних характеристик та сумлінного ставлення до праці повинен бути звільнений.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали повністю, просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Прокурор ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 відбув більше половини призначеного судом покарання і може бути умовно-достроково звільнений лише від подальшого відбуття виправних робіт.

Представник Добровеличківської кримінально - виконавчої інспекції КВІ ОСОБА_9 пояснила суду про те, що ОСОБА_8 замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 01 рік 11 місяців 16 днів виправних робіт.

ОСОБА_8 постановлено на облік 25 березня 2014 року, засуджений фактично почав відбувати покарання з квітня 2014 року, тобто на момент звернення адвоката до суду ОСОБА_8 відбув лише 8 місяців виправних робіт, таким чином строк для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 на її думку ще не настав.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який не заперечував проти звільнення ОСОБА_8 від основного покарання, пояснення адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які повністю підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_8 , який відбув лише 1/3 строку покарання, призначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2013 року, за спільним подання адміністрації виправної колонії та спостережної комісії, з урахуванням його позитивної характеристики та заохочень, не відбутий 1 рік 11 місяців 16 днів позбавлення волі замінено виправними роботами.

11 березня 2014 року ОСОБА_8 звільнений з місць позбавлення волі, 25 березня 2014 року постановлений на облік в Добровеличківській кримінально - виконавчій інспекції, а 26 березня 2014 року прийнятий на роботу підсобним робітником будівельної бригади ТОВ « ЛАН »із заробітною платою 1219, 00 грн. в місяць.

За період роботи ОСОБА_8 характеризується позитивно, тимчасово проживає на території Новомиколаївської сільської ради, характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, за сумлінну працю та добросовісне відношення до роботи, з нагоди свята «Дня будівельника» нагороджений грамотою.

Як вбачається з представлених адвокатом ОСОБА_7 довідок про здійснення відрахування та виплат, за період з 01 травня по 31 грудня 2014 року із нарахованих 9752, 00 грн. - заробітної плати ОСОБА_8 утримано всього 2584, 65 грн. - податків та інших обов`язкових платежів, 2243, 00 грн. - 20 % до кримінально-виконавчої інспекції, 701, 73 грн. - на користь потерпілого ОСОБА_10 , 831, 15 грн. - утримано на користь Черкаської лікарні, 1457, 66 грн. - виконавчого збору та 80, 00 грн. - судових витрат.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що позитивна характеристика ОСОБА_8 за перші 6 місяців роботи підсобником будівельної бригади при мінімальній заробітній платі не може свідчити про його трудове перевиховання та виправлення, як того вимагає ст. 81 КК України.

Крім того, слід зазначити про те, що при заміні ОСОБА_8 не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі на 01 рік 11 місяців 6 днів виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітної плати на користь держави, відповідно до п.1 ч.3 ст. 81 КК України повинен відбути не менш половини вказаного строку покарання, який рахується з моменту його фактичного відбуття.

Оскільки ОСОБА_8 почав відбуття виправних робіт з квітня 2014 року, то він не може бути умовно-достроково звільнений через 6 місяців, як просив адвокат ОСОБА_7 в клопотанні від 08 вересня 2014 року.

Що стосується умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, то такі вимоги адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 явно передчасні та необгрунтовані, можуть бути вирішені лише після відбуття ОСОБА_8 виправних робіт.

Наведеним обставинам, суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 .

Будь-яких процесуальних порушень, в тому числі тих, про які зазначає адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 81, 537, 539, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року про відмову адвокату ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4