490/2000/15-к н/п 1-кп/490/266/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2015 р. м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв Миколаївської області кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , судимого 04.08.2009р. Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився 15.01.2015р. по закінченню строку відбування покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 13.02.2015р. біля 15год.30хв., знаходячись біля жилого будинку № 183 по пр.Леніна в м.Миколаєві, реалізуючи свій умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка розмовляла по телефону, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та ривком вирвав із рук останньої мобільний телефон марки "Нокіа" модель 225 DS білого кольору, вартістю 799грн. Після чого з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим наніс потерпілій ОСОБА_6 шкоду в розмірі 799грн.
ОСОБА_5 17.02.2015р. біля 20год.35хв., знаходячись біля жилого будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка розмовляла по телефону, підбіг до потерпілої ОСОБА_7 та ривком вирвав із рук останньої мобільний телефон марки "Лєново", модель F369і чорно-сірого кольору, вартістю 1000грн.Після чого з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим наніс потерпілій ОСОБА_7 шкоду в розмірі 1000грн.
ОСОБА_5 18.02.2015р. біля 17год.35хв.,знаходячись біля жилого будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, побачив малолітнього ОСОБА_8 , який тримав в руках мобільний телефон, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та став вимагати від останнього віддати йому телефон, почувши від малолітнього ОСОБА_8 відмову віддати телефон, ОСОБА_5 ривком вирвав із рук потерпілого мобільний телефон марки "Самсунг", модель GT-S 5660 чорно-сірого кольору, вартістю 650грн.Після чого з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим наніс потерпілому ОСОБА_8 шкоду в розмірі 650грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, і по суті показав суду, що 13.02.2015р. в обід він вийшов прогулятися, в районі школи №3 він побачив жінку, яка йшла та розмовляла по телефону.Він підбіг до неї та вирвав у неї з рук її мобільний телефон.Телефон "Нокіа", білого кольору.Після чого він з того місця втік, телефон сховав у квартирі, де проживає.Через декілька днів, можливо 17.02.2015р. він ввечері, на початку 9 год. повертався із торгового центру "Сіті центр" по пр.Леніна в м.Миколаїв, і побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка йшла та розмовляла по телефону. Він підбіг до неї та вирвав у неї з рук її мобільний телефон.Телефон "Лєново", чорного кольору.Після чого він з того місця втік, телефон сховав у квартирі, де проживає. Наступного дня, десь біля 5 год. вечора він прогулювався, та в дворі будинку він побачив хлопця, в руках якого був мобільний телефон.Він підійшов до хлопця та вирвав у нього з рук її мобільний телефон.Телефон "Самсунг", чорного кольору.Після чого він з того місця втік, телефон сховав у квартирі, де проживає. Один телефон він продав на ринку "Колос" за 150грн. Через деякий час його затримали, вилучили викрадені телефони. В скоєному розкаюється, просив суд його суворо не назакувати.
Вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.186 КК України, крім визнання обвинуваченим своєї вини, підтверджується й іншими доказами, зібраними по справі, достовірність і правильність яких обвинуваченим не оспорюється, а саме:
- показами потерпілої ОСОБА_7 , даними нею в судовому засіданні, яка показала, що 17.02.2015р. вечером після 8 год. вона йшла додому по пр.Леніна і говорила по телефону. В районі між вулицями Третьою слобідською і ОСОБА_9 до неї підбіг обвинувачений і вирвав у неї із рук її мобільний телефон, після чого з того місця втік. Ушкоджень їй не завдано. Потерпіла вказала, що покарання обвинуваченому обрати не суворе;
- показами законного представника потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , даними нею в судовому засіданні, яка показала, що взимку, точну дату не пам?ятає її син ОСОБА_11 , прийшов додому зі школи в сльозах, і сказав, що в нього у дворі дому забрали мобільний телефон. ЇЇ старший син разом із ОСОБА_12 зразу ж пішли на вулицю, щоб знайти того хто забрав телефон в її сина, проте вони нікого не знайшли. Після чого вони звернулися в міліцію;
- протоколом затримання від 19.02.2015р. згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий 19.02.2015р. в 17год.40хв. в м.Миколаїв на вул.Декабристів. Під час затримання було здійснено обшук ОСОБА_5 при якому виявлено: мобільний телефон марки "Самсунг" модель GT-S 5660 чорно-сірого кольору, мобільний телефон марки "Лєново" модель F369і чорно-сірого кольору;
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.186 КК України окрім визнання своєї вини, підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду справи. Фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у справі.
Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового слідства докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Суд не приймає до уваги вказану прокурором як обтяжуючу обставину вказівку на повторність злочинів, оскільки відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010р.№7 дана повторність передбачена у частині 2 статті 186 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, тому суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання повторність як обставину, що його обтяжує.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує пом`якшуючі обставини визнання своєї вини,розкаяння в скоєному, обтяжуючі обставин - вчинення злочину щодо малолітнього.Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, ту обставину, що шкода потерпілим відшкодована, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, тому суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323 -324 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді 4(чотири) роки і 1 місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання відносно ОСОБА_5 рахувати з 19 лютого 2014р. зарахувавши йому згідно ст.72 КК України в строк відбування покарання строк тримання під вартою.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази у справі - мобільний телефон "Нокіа" модель 225 DS, "Лєново", модель F369і, "Самсунг", модель GT-S5660 передати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 - за приналежністю.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя