Справа №1-341-10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Резнік Ю.В.

при секретарі Величко Т.О.

за участю прокурора Печенюк Л.М.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4. АДРЕСА_1, раніше судимого:

-18.11.2005 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 128 ч. 1 КК України, на підставі ст. 7 КПК України кримінальна справа закрита;

-28.11.2006 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч. З КК України - до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області звільнений від відбуття покарання у зв"язку із закінченням іспитового строку

- у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом - „ГАЗ-САЗ-3507", д.н.з. НОМЕР_1, допустив наїзд на дерево, в результаті чого пасажиру автомобіля ОСОБА_3 були заподіяні тяжкі тілесні пошкодження, що небезпечні для життя, які призвели до смерті його смерті.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2, 31 жовтня 2008 року, близько 23 години 00 хвилин на 0 км + 400 м. автодороги «Краснопілка -Берестівець», біля с. Краснопілка Уманського району Черкаської області, керуючи автомобілем НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4, рухаючись в напрямку с. Краснопілка, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України: п.2.3 ПДР України „ ...Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: ... б) бути уважний, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.9. підп. „а" ПДР України - водієві забороняється : а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп"ягніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин ..."; п. 12.1. ПДР України : „ ... Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух"; п. 12.2 ПДР України „ ... У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості - швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги"; п. 12.3 ПДР України У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об'єктивно спроможний

виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для всіх учасників руху об'їзд перешкоди. ..." Так ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та під час виникнення перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а з'їхав на узбіччя, де здійснив зіткнення з деревом. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя, у вигляді: поєднаних закритих травм грудної клітки і живота, які супроводжувалися стисненням грудної клітки і частково шиї, переломи ребер по передній та задній поверхні правої половини грудної клітки, забої легень, переважно прикореневих зон та межистіння, розрив правої долі печінки по діафрагмальній поверхні, забій правої нирки. Смерть ОСОБА_3 настала в результаті вищевказаних тяжких тілесних пошкоджень, які призвели до розвитку асфіктичного стану і знекровлення організму. Тобто настання смерті у потерпілого ОСОБА_3 знаходиться у прямому причинному зв"язку із отриманими ним під час ДТП тяжкими тілесними ушкодженнями, які були небезпечні для життя та призвели до його смерті.

Порушення ОСОБА_2 вимог п. п. 2.3, 2.9, 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наступившими наслідками.

Допитаний в ході досудового слідства та в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 1.1., свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково. Він пояснив, що працював шофером, має права водія і автомобіль з роботи він іноді забирав додому. Гаража на фірмі не має і в основному автомобіль він залишав на стоянці, на що йому виділялися кошти.. В той вечір він приїхав до своєї бабусі в с. Берестівець на автомобілі НОМЕР_2. Перед виїздом він зі дзвонився із своїм товаришем ОСОБА_3 і по дорозі забрав його із бару в с. Родниківка приблизно о 13 год. . По приїзду в с. Берестівець вони розійшлися по домам. Згодом вони ( він з ОСОБА_3 і ще хлопці) пішли в ліс по гриби. Він вказував, що хлопці в лісі пили спиртні напої, а він в той вечір взагалі спиртного не вживав і був тверезий, тому що наступного дня вранці мав їхати в командирову в м. Чернігів. . Приблизно о 21 год. вони з лісу повернулися. Після лісу вони з ОСОБА_3 пішли до бару, але він не пив спиртного ( лише лимонад), а тільки посидів із ОСОБА_3 біля барної стойки ( ОСОБА_3 пив якусь настойку).. ОСОБА_2 був вдома, уже збирався спати, але йому подзвонив ОСОБА_3 приблизно в 22 год. і попросив , щоб він забрав його із клубу і завіз в с. Краснопілку. Він спочатку відмовлявся, посилаючись на те, що на дворі був туман, але потім погодився. Поїхали вони разом із ОСОБА_3 в Краснопілку. За кермом був ОСОБА_2 1.1., а ОСОБА_3 сидів збоку на місці пасажира і вони між собою розмовляли. їхали зі швидкістю 60 км/год. Під час руху їх осліпив зустрічний автомобіль і в цей час ОСОБА_3 „дьорнув" лівою рукою руля в право . ОСОБА_2 1.1., щоб вирівняти транспортний засіб, вивернув руля вліво, через що автомобіль з'їхав з дороги на ліве узбіччя і там врізався у дерево. Після зіткнення з деревом у автомобіля пропало світло, розбилося скло. ОСОБА_2 побачив, що в нього усі руки в крові, в нього були зажаті ноги і він розгубився. ОСОБА_2 почув , що ОСОБА_3 хрипить і кинувся до ОСОБА_3, але витягти його з машини він не зміг, тому що ноги в нього були зажаті передньою лобовою стойкою. Тобто удар прийшовся на передню лобову стойку , і від удару стойку положило у правий бік. Побачивши, що сам не впорається, він зателефонував хлопцям у Краснопілку і в Берестівець. Хлопці визвали МЧС, а він викликав швидку допомогу. . Коли працівники швидкої перевірили у ОСОБА_3 пульс, то сказали, що він уже помер. Працівники швидкої почали кричати на нього і він під таким моральним тиском утік з місця події. Він визнав свою вину у тому, що він порушив вимоги ПДР України п.п. 12.2 .та 12.3 - за таких умов він повинен був зупинити автомобіль, але на педаль тормозу ( гальма) він не встиг проста нажати, а педаль газу відпустив. Вліво він кермо вивернув, оскільки з правої сторони дороги був обрив у пів метра і вони могли злетіти в обрив і перекинутися. А що стосується стану алкогольного сп"ягніння, то він категорично заперечував, і вказував, що взагалі ніяких алкогольних напоїв не вживав у той вечір. І також вказував, що у виникненні відповідної ситуації винен потерпілий, оскільки він схопив та крутнув руль під час руху автомобіля, ще і призвело до виникнення аварійної ситуації. ОСОБА_5 він кермо не зачіпав, то вони би просто роз'їхалися із зустрічним автомобілем і ДТП не було б взагалі. Заявлений потерпілими цивільний позов визнав частково: в частині заподіяної матеріальної шкоди ( витрати на проведення поховання і обідів) позов визнав повністю і вказував, що добровільно уже сплатив потерпілим 10 тис. гривень, а моральний позов визнав в сумі по 10 тис грн.. - кожному з батьків.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_2 1.1., вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину судом повністю доведена і підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_6О.( батька потерпілого ОСОБА_3Є.), який вказував, що того вечора, приблизно о 23 годині вечора йому молодший син повідомив, що ОСОБА_3 розбився. Вони домовилися мамі нічого не говорити і поїхали на місце ДТП. Коли вони з сином ОСОБА_7 приїхали, то ОСОБА_3 уже лежав на задньому сидінні якогось легкового автомобіля. Йому повідомили, що за рульом був ОСОБА_2 1.1., але його на місці ДТП уже не було. Він підходив до розбитого автомобіля, який знаходився по лівій стороні від дороги у лісопосадці. Автомобіль стояв біля дерева, у нього було вибито скло, упаковка валялася. Права сторона автомобіля була розбита аж до сидіння. Був побитий бампер, розірване крило. Автомобіль знаходився біля дерева, а на стовбурі дерева, на відстані 1 м. - 1,5 м. були пошкодження. В своїх поясненнях він вказував, що зі слів односельців, які в той вечір бачили ОСОБА_2 1.1., він вживав алкогольні напої і тому втік з місця ДТП. Він також підтримав заявлений цивільний позов в повному обсязі і вказував, що внаслідок загибелі сина він постраждав морально і їх сім'я понесла значні матеріальні витрати з приводу його поховання;

-показами потерпілої ОСОБА_8 ( матері загиблого), яка вказувала, що ОСОБА_3 і підсудний товаришами ніколи не були. ОСОБА_9 в той вечір був у стані алкогольного сп"ягніння і, коли виїжджав з двору, щоб їхати в с. Краснопілку, (перед ДТП )вибив ворота своїй бабці. А в той вечір її син не хотів їхати з ним. Про загибель сина її повідомив чоловік, який пізно в ночі того дня кудись їздив і після повернення сказав, що син ОСОБА_9 загинув в ДТП. Вона також підтримала цивільний позов та просила задовольнити в повному обсязі та підтвердила факт передачі родичами підсудного коштів в сумі - 10 000 грн.;

показами свідка ОСОБА_10, який показав, що в той вечір він працював в барі ( заміняв свого батька) і бачив ОСОБА_2 та ОСОБА_3( вони прийшли в бар разом і знаходилися біля барної стійки). Хлопці замовили лікер в пляшці 0,5 л. і потім, ще одну пляшку лікеру ( її вони не допила - приблизно залишилась не допитою 1/3 - це він пам"ятає, тому що товаришував з потерпілим ОСОБА_9 і коли той не допивав спиртне, то він його залишав і наступного разу забирав, те що залишалось не допитим). Що стосується закуски, то він не пам"ятає чи хлопці щось замовляли, мабуть апельсин чи лимон. Також в своїх поясненнях він вказував, що в той вечір людей в барі було багато ( приблизно чоловік 50). ОСОБА_5 з ОСОБА_3 пішли він не бачив. А потім хтось із присутніх у барі хлопців сказав, що ОСОБА_3 біля Краснопілки розбився. Він поїхав на місце ДТП. Там людей було багато. ОСОБА_2 1.1, на місці ДТП він не бачив. Було темно і про ДТП і пошкодження будь-які він нічого повідомити не може. Коли він приїхав, то ОСОБА_3 із машини уже витягли і він своєю машиною возив тіло ОСОБА_9 в морг. Також він допомагав рідним ОСОБА_3 в організації похорону та поминальних днів ( придбання одягу, продуктів харчування);

показами свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що в той день після обіду він разом із ОСОБА_2 І та ОСОБА_3 ходив у ліс. Ще разом з ними в лісі був ОСОБА_12 ліс вони із собою брали пляшку горілки - 0,5 л. Він не пив, а хлопці горілку пили в лісі, в т.ч. і підсудний ОСОБА_2 вживав горілку;

показами свідка ОСОБА_13, який повідомив, що того вечора, як сталося ДТП, він у барі біля барної стойки випивав спиртні напої ( вино чи лікер він не пам"ятає) разом із потерпілим ОСОБА_3 і ОСОБА_2. Він до них приєднався на їх пропозицію ( хто точно пропонував він не помнить). Розливав спиртне ОСОБА_3 і в присутності свідка ОСОБА_2 1.1, випив три чарки спиртного і він також з ними пив( наливали на трьох).

Так, місце, час та механізм скоєння діяння підтверджуються протоколом огляду місця ДТП ( а.с. 6-12 т. 1), схемою та фототаблицями до нього , протоколом огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу ( а.с. 13 т. 1 ), протоколом відтворення обстановки,і обставин подій ( а.с. 3-11 т. 2) та фото таблицями до нього, згідно яких 31 жовтня 2008 року, близько 23 години 00 хвилин на 0 км + 400 м. автодороги «Краснопілка -Берестівець», біля с. Краснопілка Уманського району Черкаської області, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ..ГАЗ-САЗ-3507", д.н.з. НОМЕР_1, , не справився з керуванням , з"їхав на узбіччя та скоїв наїзд на дерево, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_3 від отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень помер на місці.

Факт отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 і за обставин та в строк, вказаних в постанові про призначення експертизи, підтверджується висновком експерта №616/885 від 08.12.2008 року ( а.с. 59-61 т. 1), згідно якого смерть потерпілого наступила від тяжких тілесних ушкоджень - поєднаних закритих травм грудної клітки і живота, які супроводжувалися стисненням грудної клітки і частково шиї, переломи ребер по передній та задній поверхні правої половини грудної клітки, забої легень, переважно прикореневих зон та межистіння, розрив правої долі печінки по діафрагмальній поверхні, забій правої нирки, які призвели до розвитку асфіктичного стану і знекровлення організму та призвели до його смерті.

Факт недотримання підсудним вимог п.п. 12.1 ПДР України підтверджується висновком авто-технічної експертизи №4/85 від 30.04.2010 року ( а.с. 16-18 т. 2), згідно якого в даній дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП водій автомобіля НОМЕР_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.1 В діях водія з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 ПДР України і у причинному зв"язку з виникненням даного ДТП , з технічної точки зору, знаходилася невідповідність дій водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимогам п. 12.1 ПДР України. Також у висновку експертизи вказано, що покази водія ОСОБА_2 в частині того, що він на автомобілі з'їхав в кювет і правою стороною кабіни здійснив наїзд на дерево, не суперечать матеріалам справи і є спроможними з технічної точки зору. Крім того, механічні пошкодження виявлені і зафіксовані на автомобілі НОМЕР_2, не виключали можливість їх утворення внаслідок контактування з деревом або іншими об'єктами, які могли знаходитися в смузі руху даного автомобіля.

В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2008 року , відповідно до наказу №8 ОСОБА_2 був прийнятий на роботу за професією водій в ТОВ „Амбасадор -Умань"( а.с. 121 т.1). Відповідно до наказу №12 від 17 липня 2008 року ( а.с 122 т. 1) за ним був закріплений автомобіль марки ГАЗ-САЗ модель 3507, д.н.з. НОМЕР_3.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Амбасадор -Умань" відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи - було зареєстровано 30.06.2005 року і розташоване за адресою: 20300. Черкаська область, м. Умань вул.. Павлова, 59 ( а.с. 109 т. 1).. Форма власності - приватна, керівник ОСОБА_4(а.с. 110 т. 1).

Згідно установчих документів засновниками ТОВ „Амбасадор -Умань" є ОСОБА_14 та ОСОБА_15.( а.с. 111 - 118 т. 1). Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 01 липня 2005 року ТОВ „Амбасадор - Умань" в особі ген. директора ОСОБА_4 і ПП „Мацик Степан Васильович" уклали договір про оренду автомобіля НОМЕР_4 з 1 липня 2005 року по 1 липня 2010 року. ( а.с. 119-120 т. 1).

Вартість заподіяної матеріальної шкоди потерпілими підтверджується доданими до матеріалів справи документами з приводу витрат сім'ї пов'язаних з проведенням поховання сина і в послідуючому з проведенням поминальних обідів, а моральної, виходячи з психологічного аналізу ситуації, що склалася для потерпілих внаслідок загибелі сина, що сталася в результаті ДТП 31.10.2008 року, на думку суду, заподіяна в розмірі по 25 000 грн. кожному з позивачів.

Вартість проведеної судової авто-технічної експертизи в розмірі 300, 48 грн. підтверджується рахунком - актом ( а.с. 15 т. 2 ).

Зазначені висновки експертів, зміст довідок про вартість проведеної експертизи наданих послуг потерпілим, пов'язаних із смертю сина, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, оскільки вони не протирічать один одному і підтверджуються сукупністю досліджених по справі доказів, які визнані за істинні, за винятком розміру моральної шкоди, заподіяної потерпілим.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, прийшов д; висновку про винність підсудного ОСОБА_2 1.1, в скоєнні встановленого судом кримінальк> караного діяння та правильності кваліфікації його дій за ст. 286 ч. 2 КК України, оскі.ть ¦ ОСОБА_2 1.1., керуючи транспортним засобом - автомобілем, порушив правила безпеки дорожнього руху - вимоги п.п. 2.3, 2.9, 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року, що знаходиться в прямому причинному зв'язку із спричинення: : ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких наступила його смерть. Факт порушення відповідних вимог ПДР України підсудний в судовому засіданні також визнав. Що стосується стану алкогольного сп"ягніння, то підсудний ОСОБА_2 категорично заперечував вживання алкогольних напоїв того дня, коли сталося ДТП.

Однак, із пред'явленого підсудному обвинувачення , на думку суду, не має підстав для виключення обвинувачення в порушенні п. 2.9 ПДР України, оскільки воно знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи судом. Позицію підсудного, щодо не визнання вини в цій частині, суд оцінює як намагання підсудного уникнути відповідальності за вчинене із врахуванням обставин вчинення злочину.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання і думку потерпілих про міру покарання..

В якості обставин, які пом'якшують покарання підсудного суд враховує те, що ОСОБА_2 надав допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення злочину та добровільно частково після вчинення злочину відшкодував потерпілим шкоду.

В якості обставини, що обтяжує покарання підсудного суд враховує те, що ОСОБА_2 вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння .

Враховуючи обставини справи і дані, що характеризують особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, суд вважає, що підсудному ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки, яке є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів.

Згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди і моральної і матеріальної підлягають :

-наявність такої шкоди;

-протиправність діяння її заподіювана;

-наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана.

Судом з достовірністю встановлено, що ТОВ „Амбасадор Умань", зареєстроване як

суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа ( свідоцтво про державну реєстрацію від 28.07.2004 року ОСОБА_15 ВОО № 707011 - а.с. 107 т. 1) і ТОВ „Амбасадор Умань" орендувало транспортний засіб (а.с. 119-120 т.1) - ГАЗ-САЗ-3507, д.н.з. НОМЕР_5, яким ОСОБА_2 керував, поскільки працював на посаді водія на підставі трудового договору укладеного між ним і ТОВ „ Амбасадор - Умань".

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Крім цього, відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" - не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється в т.ч. юридична особа, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі договору оренди.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За таких обставин матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, має відшкодовувати - ТОВ „Амбасадор-Умань".

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року V 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди" - моральну шкоду, заподіяну працівником відповідальність несе організація з якою працівник перебуває в трудових відносинах.

За таких обставин моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, має відшкодовувати _ ТОВ „Амбасадор-Умань". В такому разі суд вважає, що підлягає до стягнення з цивільного відповідача і моральна шкода, проте в меншому розмірі, ніж про це просять позивачі. При цьому суд враховує викладені фактичні обставини справи, характер вчинення ДТП, поведінку підсудного після ДТП, який частково вживав заходи для відшкодування шкоди ( передав потерпілим кошти в сумі 10 000 грн., що потерпілі підтвердили в судовому засіданні і вказували, що позов заявлений за мінусом відповідних коштів, які добровільно були сплачені ОСОБА_2 1.1.), а також з урахуванням вимог розумності і справедливості. Суд оцінює завдану позивачам моральну шкоду в сумі 25 000 гривень кожному..

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою.

Витрати на проведення експертизи, відповідного до вимог чинного законодавства України, необхідно стягнути в повному об'ємі з підсудного, а автомобіль - передати за належністю власнику.

Відповідно до ст. 81, 330 КПК України суд вирішує долю речових доказів по справі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 4 ( чотири ) роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк - 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити - з підписки про невиїзд на утримання під вартою - взявши ОСОБА_2 під варту в залі суду. Строк покарання засудженому рахувати з моменту його фактичного затримання - 15 листопада 2010 року.

Понесені по справі судові витрати пов'язані з проведенням судової автотехнічної експертизи в сумі 300,48 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_2.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити частково:

стягнути із ТОВ „Амбасадор - Умань" ( 20300 Черкаська область м. Умань вул.. Павлова, 59) на користь ОСОБА_6 у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди 25 273,11 грн. (двадцять п'ять тисяч двісті сімдесят три гривні одинадцять копійок) та 25 000 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди, а всього 50 273,11 грн. ( п'ятдесят тисяч двісті сімдесят три гривні одинадцять копійок);

стягнути із ТОВ „Амбасадор - Умань" ( 20300 Черкаська область м. Умань вул.. Павлова, 59) на користь ОСОБА_16 у відшкодування завданої злочином моральної шкоди - 25 000 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень), в іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі: автомобіль НОМЕР_6, який переданий на зберігання власнику ОСОБА_14, повернути власнику за належністю.

Арешт, накладений на майно - ОСОБА_2 - зняти.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Черкаської області на протязі 15 діб: учасниками процесу - з моменту проголошення вироку, а засудженими в той же термін з дня отримання копії вироку.

Суддя Ю.В.Резнік