У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого
Філатова В.М.,

суддів Глоса Л.Ф. і
Таран Т.С.,

за участю прокурора Колесниченка О.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 7 серпня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на судові
рішення щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3

Вироком
Любомльського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця та жителя м.
Нововолинська Волинської області, раніше не судимого,

засуджено за
ч. 2 ст. 309 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_1звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 3 роки.

На підставі
ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покладено обов'язок періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2народження,

уродженця та жителя АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

засуджено за
ч. 5 ст. 27 і ч. 2 ст. 309 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 3 роки.

На підставі
ст. 76 КК України на ОСОБА_2 покладено обов'язок періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

уродженця та жителя АДРЕСА_2,
раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 310
КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за
ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_3визначено остаточне покарання у виді позбавлення
волі строком на 5 років.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 3 роки.

На підставі
ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покладено обов'язок періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Цим вироком
також засуджено ОСОБА_4, щодо якої касаційне подання та скарги не внесені.

Ухвалою
Апеляційного суду Волинської області від 23 січня 2007 року вирок уточнено і
визначено, що судові витрати в доход держави підлягають стягненню з засуджених
не солідарно, а по 70 грн. 62 коп. з кожного.

Згідно з вироком суду ОСОБА_3
визнано винуватим та засуджено за те, що він у травні 2005 року на земельній
ділянці, яка знаходиться в його користуванні та розташована поблизу АДРЕСА_2,
незаконно посіяв та виростив без мети збуту близько 1000 рослин снотворного
маку.

В період жовтня-листопада 2005 року
за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 ОСОБА_3
незаконно з метою збуту з вирощених та висушених ним рослин маку шляхом
подрібнення виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - висушену макову
солому, вагою 5944,5 г., що є особливо великим розміром, та розфасував її в
полімерні пакети і незаконно зберігав.

6 червня 2006 року ОСОБА_3 в
АДРЕСА_2 частину зазначеного наркотичного засобу, а саме вагою 2966,3 г, що є
великим розміром, незаконно збув ОСОБА_4, яка за попередньою змовою із ОСОБА_1
і при пособництві ОСОБА_2 незаконно без мети збуту придбали цей наркотичний
засіб у ОСОБА_3

В ніч з 7 на 8 червня ОСОБА_3 в АДРЕСА_2
решту наркотичного засобу, а саме масою 2966, 3 г, що є великим
розміром, незаконно збув, а ОСОБА_4, яка здійснювала оперативну закупку, при
пособництві ОСОБА_2 придбала подрібнену макову солому.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи правильність кваліфікації дій засуджених, вважає, що призначене ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3покарання не відповідає тяжкості
вчиненого злочину та особі засуджених через м'якість. Просить судові рішення
щодо них скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора Колесниченка О.В.,
який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи, обговоривши
наведені у поданні доводи, колегія
суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про звільнення
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, суд
належним чином мотивував, які саме дані
про їх особу та пом'якшуючі покарання обставини дають підстави для висновку про
можливість виправлення засуджених без відбування покарання.

Як видно з матеріалів справи,
засуджені щиро покаялися, позитивно характеризується за місцем проживання,
вперше притягуються до кримінальної відповідальності, тяжких наслідків від їх
злочинних дій не настало. Роль ОСОБА_1у вчиненні злочину є другорядною. ОСОБА_2
та ОСОБА_3 позитивно характеризуються за місцем проживання мають на утриманні
неповнолітніх дітей, останній є учасником бойових дій у Афганістані та на його
утриманні перебуває тяжко хвора дружина, яка є інвалідом другої групи та не
може виконувати важку фізичну працю. Єдиним джерелом доходів родини ОСОБА_3 є
обробіток ріллі площею2,16 га. та ведення особистого господарства, що потребує
чоловічої праці. Крім того, взято до
уваги і клопотання Волинської обласної й Любомльської районної організацій
Української спілки ветеранів Афганістану, громади АДРЕСА_3про призначення
ОСОБА_3та ОСОБА_2 покарання, не пов'язаного з позбавленням волі.

Таким чином, рішення суду про звільнення
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від відбування покарання з випробовуванням на
підставі ст.75 КК України належним чином
умотивовано і ґрунтується на законі.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що призначене засудженим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України, є справедливим та достатнім, а тому відсутні підстави для скасування
судових рішень внаслідок м'якості призначеного
ОСОБА_1, ОСОБА_3. та ОСОБА_2
покарання.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційного
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції.

Судді:

Філатов В.М. Таран Т.С. Глос Л.Ф.