Справа № 1-104/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2008 року Бобровицький районний суд
Чернігівської області в складі :

головуючої-судді Кузюри В.О.

при секретарях Гурин Л.А.,
Голуб Л.Л.

з участю прокурора Хомазюк О.В.

підсудного
ОСОБА_1

потерпілих
ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника потерпілих ОСОБА_4

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя жителя
АДРЕСА_1 , українця , громадянина України , одруженого , освіта
середня , працюючого головою СФГ
« Добробут» , раніше не судимого , в скоєному, передбаченому ст.ст.
366 ч.2, 197-1 ч.1 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 будучи
зареєстрованим 08.12.2000 року
за № 320 Бобровицькою районною
держадміністрацією як голова СФГ «Добробут» , головною метою діяльності якого є
виробництво товарної сільськогосподарської продукції , її переробка та
реалізація для отримання прибутку,
будучи службовою особою в 2002 році уклав договори оренди земельних ділянок з місцевими
жителями-власниками земельних ділянок ,
відповідно до державних актів на землю, однак в подальшому після закінчення
строку дії договорів 31.12.2006 року
умисно, з метою використання селянським-фермерським господарством
ділянок землі , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно площами 3, 04 га та
2,98 га , загальною вартістю 45580 грн.,
склав завідомо неправдиві договори оренди землі від 01.10.2007 року за
№ №
22/3 та 23/3 , де підробив їх підписи , та надав до Бобровицького
відділу Чернігівської регіональної філії ДЗК , як такі, що укладені згідно діючого законодавства. Таким чином він
будучи службовою особою вніс до офіційних документів завідомо неправдиві
відомості , склав та видав завідомо неправдивий документ , тобто скоїв службове
підроблення , що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того ОСОБА_1 , уклавши неправдиві договори оренди
без відома власників земельних паїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 самовільно зайняв їх
використовуючи у власних цілях , достовірно знаючи , що зорана та засіяна ним
площа належить іншим особам, використав її незаконно , чим завдав шкоди її
законним володільцям.

В судовому засіданні підсудний свою вину в скоєному визнав
частково : по ст. 366 ч.2 КК України повністю, а по ст.197 -1 ч.1 КК
України не визнав та пояснив , що дійсно з
2002 року він обробляє земельні ділянки своїх односельчан , в тому числі
і подружжя ОСОБА_3 . До 2004 року
державних актів не було і поле було
виділене одним масивом. У 2004 році люди отримали державні акти на землю.
Спочатку землю обробляв без договорів , але в 2007 році після перевірки та накладення штрафу на підсудного за
порушення земельного законодавства в жовтні 2007 року були укладені договори.
Підсудний не заперечує , що сам особисто підписав ці договори , без повноважень
на це від потерпілих. Після укладення договорів ОСОБА_3 повідомили підсудного,
що вони самі будуть обробляти землю, а тому підсудний виділив їм 6, 00 га землі
, одним масивом в кінці поля. Де знаходиться конкретно їх земля ніхто
підсудному не повідомляв, так як йому всі паї свого часу були виділені єдиним масивом
на одному полі. Виділену ОСОБА_3 ділянку він не обробляв, а в 2008 році до
нього приїжджав ОСОБА_5 і виніс постанову про притягнення його до
відповідальності за самовільне використання землі , підсудний сплатив штраф,
хоча вважає, що він не використовував їх землю. Цивільний позов заявлений до
нього не визнає.

Крім особистого
визнання вини підсудним , його вина підтверджується наступними доказами.

Потерпілі
ОСОБА_3 пояснили , що в 2002 році вони передали в користування свої земельні
паї ОСОБА_1 Спочатку їх задовольняли умови договору, але потім він не повністю
виконував договір в частині розрахунку, а саме не розрахувався цукром, що було
передбачено в договорі, а тому вони вирішили
розірвати з ним стосунки. Договір оренди не укладали , ніякі підписи в
договорі вони не ставили. Крім того вони самі мали намір обробляти землю, а
тому просили виділити їх землю. Їм було виділено в кінці поля 6,00 га, проте ця
земельна ділянка їх не задовольняла і як з»ясувалося згідно схеми розташування
земельних ділянок належить іншим особам , тому вони її не обробляли.

Цивільний
позов просять задовольнити повністю.

Представник
потерпілих ОСОБА_4 доповнила , що про існування договорів , яких її батьки не
підписували вона дізналася в земельному відділі , куди звернулася щодо
виділення їм земельних ділянок в натурі , де пояснили , що оскільки є договір ,
то вони не вправі ставити питання про виділ в натурі.

Земельна
ділянка виділена не в тому місці , де розташована на карті схемі , а тому
ОСОБА_1 не використовував земельну ділянку інших осіб, а ту яка знаходиться в
центрі поля він самовільно використовував без дозволу батьків, чим спричинив їм
матеріальні збитки та моральну шкоду, яку і просять стягнути з нього.

Свідок
ОСОБА_6 пояснила , що вона є членом СФГ «Добробут» . Господарством було
укладено договори на обробіток земельних паїв, в тому числі паїв ОСОБА_3.
Спочатку вони не мали претензій, а потім заявили, що будуть самі обробляти землю і просили
показати де саме їм виділяється земля. Свідок пояснила де ця земельна
ділянка дочці потерпілих і їх невістці.
Другий раз вони просили укласти договір на обробіток чужої землі , яку їм
виділили, а ще згодом прийшов ОСОБА_3 та
приніс заяви про розірвання договорів оренди
, які просив підписати. Свідок прочитала , але не підписувала. Коли
укладалися договори оренди ОСОБА_2 сама принесла копії державних актів.

Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив , що він не знає як відбувався поділ
земельних ділянок між пайовиками і де конкретно знаходиться земля пайовиків він
не знає. Коли ОСОБА_3 звернулися щодо виділення їм землі , то він пояснив, що
їм треба написати заяву і звернутися до ОСОБА_1 Пізніше ОСОБА_1 повідомив , що
він виділив землю і показав де саме знаходиться земля яку він виділив, там було
видно, що вона не оброблялася , про що і було складено акт. Вже був випадок
виділення землі пайовику, з чим той погодився . А в випадку незгоди необхідно
звертатися до компетентних органів щодо врегулювання цього питання.

Свідок
ОСОБА_8 пояснила , що вона працювала в сільській раді землевпорядником. Коли
виділялися паї , то вони виділені були єдиними масивами , де конкретно чиї люди
не знали , так як всі документи знаходилися в сільській раді , а ОСОБА_1 було
передано лише списки пайовиків , які на певному полі , зокрема паї ОСОБА_3 на
полі № 3.

Крім
того вина підсудного підтверджується також письмовими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні , а саме:

-актами перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 11.08.2008 року (а.с. 19 , 20) , в ході яких виявлено
самовільне використання земельних ділянок , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до державних актів на право
власності на землю. І хоча підсудний запевняє , що він не обробляв земельних
ділянок потерпілих і не використовував їх самовільно, так як ні йому самому, ні
потерпілими не було відомо де саме ці земельні ділянки , проте укладаючи
договір та акти про передачу паю в оренду ( текст договорів заповнювався ним
особисто) він не міг не бачити і не
знати , що ОСОБА_3 володіють конкретно визначеною земельною ділянкою, і по акту передавалася конкретно визначена
земельна ділянка з зазначенням номеру ділянки , і підсудний повинен був не
використовувати саме ці ділянки, а якщо
і не знав де саме вони розташован і, то
в зв»язку з цим повинен був звернутися до земельного відділу для
з»ясування місця їх розташування і отримання консультації з приводу правомірності своїх дій по виділенню паїв в
частині земельної площі , де розташовані паї інших осіб, так як самовільне
зайняття земельної ділянки полягає в тому, що особа без відповідного документу
, який дає їй право користуватися земельною ділянкою , визначеною конкретно
певним місцем розташування використовує її.

-державними актами на право власності на землю (а.с.
14,15) де вказано конкретно номер паїв потерпілих,

-договорами оренди земельних паїв та актів передачі
об»єктів оренди (а.с.44-51),

-схемою розташування земельних паїв (а.с. 16) відповідно
до якої видно, що паї знаходяться в центральній частині поля , місце
розташування там саме паїв потерпілих підтверджується номерами земельних
ділянок , які відповідають номерам , зазначеним в державних актах, а не на окраїні масиву, як виділив підсудний,

-довідкою - розрахунком розміру шкоди , заподіяної
внаслідок самовільного заняття земельної ділянки , що є значною для потерпілих
(а.с. 21,22 ) ,

а також іншими
доказами зібраними по справі.

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності , суд приходить до висновку, що вина
підсудного в скоєнні злочинів, доведена
повністю , його дій кваліфковані вірно по ст. ст.. 366 ч.2 КК України та 197 -1
ч.1 КК України , так як він будучи службовою особою , головою СФГ
«Добробут» умисно , з метою використання
земельних ділянок склав завідомо неправдиві договори оренди землі , де підробив
їх підписи та надав їх на реєстрацію, вартість паїв , які незаконно отримав в
користування 45580 грн , а також самовільно зайняв земельні ділянки ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 без відповідного документу та використовував їх , чим завдав потерпілим
шкоду, що в 100 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян ,
тобто значну шкоду потерпілим.

Призначаючи покарання суд враховує суспільну небезпеку
скоєного, обставини , що обтяжують та пом”якшують покарання , особу винного.

Обставинами
, що пом”якшують покарання суд визнає
сприяння в розкритті злочину , визнання вини.

Обставин
, що обтяжують покарання судом не виявлено.

За
місцем проживання підсудний
характеризується позитивно.

З
урахуванням всіх обставин по справі суд приходить до висновку про можливе
виправлення підсудного без ізоляції від
суспільства , призначивши йому міри покарання, передбачені санкціями статей, визначивши остаточне покарання на
підставі ст. 70, 72 КК України та застосувавши до нього при призначенні по ст.
366 КК України ст. 75, 76 КК України, решту покарання виконується самостійно.

Речові
докази по справі відсутні.

Цивільний
позов по справі підлягає частковому задоволенню
в частині підтвердженій документально, а саме шкода за самовільне
використання земель (а.с. 21,22- на суми 1840,37 грн. та 1840,70 грн.), в
частині втраченого доходу суд не приймає до уваги розрахунки , так як особа ,
яка проводила розрахунок виступає по
справі лише як свідок, а не як експерт,
про кримінальну відповідальність не попереджалася , відшкодуванню не підлягає також і вартість
не доданого цукру та зерна в сумі 2675
за попереднім договором , оскільки до даної справи не відноситься ,
моральна шкода підлягає частковому задоволенню , міру запобіжного заходу
залишити без змін.

Керуючись
ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого
ст.. 366 ч.2 КК України та призначити йому покарання, передбачене санкцією
статті в вигляді позбавлення волі строком 2 роки з позбавленням права займати керівні посади на
строк один рік.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 197-1 ч.1 КК України та призначити йому покарання в вигляді штрафу в розмірі 200
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
в сумі 3400 грн.

Остаточне покарання визначити відповідно до ст. 70 , 72
КК України

2 роки позбавлення волі
з позбавленням права обіймати керівні посади на строк 1 рік
та штраф в сумі 3400 грн.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування основного покарання в вигляді позбавлення волі призначеного по ст.
366 ч.2 КК України , встановивши йому
іспитовий строк 1 рік.

Відповідно
до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов»язок періодично
з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3
матеріальну шкоду відповідно в сумі 1840.37 грн та 1840,73грн., всього в сумі 3681, 07 грн та моральну шкоди в сумі
1000 грн, по 500 грн кожному.

Міру запобіжного
заходу для ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без
змін - підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
п”ятнадцяти діб з моменту проголошення через Бобровицький районний суд.

Суддя: