Справа №1-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007
року Галицький районний суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого - судді Клюби В. В.

секретаря Днесь X. В.

з
участю: прокурора Кварцяної
Т. В.

потерпілого ОСОБА_2

підсудних ОСОБА_1

ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Галичі справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого,
має на утриманні неповнолітню дитину,
непрацюючого, згідно ст. 89
КК України судимостей немає, у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
186 ч. 2 КК України

та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, одруженого,
із середньою освітою,
непрацюючого, несудимого, у
вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч. 2 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вчинили відкрите викрадення
чужого майна, поєднане з
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я та за попередньою змовою групою осіб. Злочин вчинено при
таких обставинах:

06
червня 2007 року близько 20.00 години у с
Старий Мартинів Галицького району,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за передньою змовою та з метою відкритого
заволодіння чужим майном, підійшли до
потерпілого ОСОБА_2 і почали вимагати

передачі
їм грошей. Коли потерпілий відмовив передати гроші, нанесли йому удари в обличчя, тобто застосували фізичне насильство, та забрали з руки 250 гривень. При цьому
ОСОБА_3 після нанесення удару та заволодіння грішми попередив потерпілого, щоб він не звертався у правоохоронні органи.

Підсудні
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свою винність у пред'явленому йому обвинуваченні визнала і
повністю підтвердили обставини вчиненого ними злочину та не заперечують, що перебували під час відкритого викрадення
майна потерпілого у стані алкогольного сп'яніння. Також підсудні пояснили, що відшкодують заподіяну потерпілому шкоду та
щиро каються у вчиненому.

При
цьому підсудні вважають за недоцільне досліджувати докази, які є у справі, стосовно обставин вчиненого ними діяння, оскільки не оспорюють фактичних обставин
справи. З таким обсягом дослідження доказів по справі погодилися в судовому
засіданні інші учасники процесу.

Потерпілий
ОСОБА_2 дав суду показання, що підсудні
запевнили його, що повернуть йому
викрадені кошти, а тому претензій до
підсудних не має і просить суворо їх не карати.

За
наведених вище обставин справи, суд
вважає, що дії підсудних слід
кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК України, так як вони за попередньою змовою групою
відкрито викрали майно потерпілого ОСОБА_2 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я і
підсудні погодилися з обсягом пред'явленого їм обвинувачення.

Призначаючи
підсудним покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, пом'якшуючими покарання обставинами суд
визнає щире каяття підсудних у вчиненому,
наявність на утриманні ОСОБА_1 неповнолітньої дитини, те, що
дружина підсудного ОСОБА_3 перебуває у стані вагітності, а також думку потерпілого з приводу покарання
підсудного.

За
місцем проживання даних, які б негативно
характеризували підсудних не виявлено.

За таких
обставин суд вважає, що підсудним слід
призначити покарання у вигляді позбавлення волі і в межах санкції ст.
186 ч. 2 КК України.

При
цьому з врахування тяжкості вчиненого злочину та обставин його вчинення, осіб винних,
їх поведінки до вчинення злочину,
суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудних без
відбування покарання, а тому на
підставі ст. 75 КК України їх слід звільнити від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Вимоги
потерпілого, який на досудовому слідстві
визнаний цивільним позивачем по справі,
про стягнення з підсудних 250 гривень не підлягають розглядові, оскільки ні на досудовому слідстві, ні в ході розгляду справи потерпілим у
відповідності до ст. 28 КГЖ України та у визначеному порядку не
пред'явлено цивільного позову.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324,
327, КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1
та ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити їм покарання
у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки кожному.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від
відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю:
ОСОБА_1 - два роки, ОСОБА_3 - один рік
кожному.

Застосувавши ст. 76
КК України, покласти на ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 обов'язки:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально - виконавчої системи;

повідомляти органи
кримінально - виконавчої
системи про зміну
місця проживання.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередньо
обраний - підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом
п'ятнадцяти діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.