справа № 1-179/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Таран Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Приморського

краю Росії, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

неодруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

вул. Гвардійська б. 15 АДРЕСА_1 Київської

області, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в тимчасовому порушенні нормальної діяльності установи, за наступних обставин.

23.01.2011 року, близько 13 години, у ОСОБА_1, який в стані алкогольного сп»яніння перебував у приміщенні належного ОСОБА_2 кафе-магазину «Атланта», розташованого по вул. Гвардійській, 125 на території військового містечка в с. Семиполки Броварського району Київської області, виник конфлікт з продавцем закладу ОСОБА_3 з приводу того, що остання, нібито, продає прострочений товар. В ході з»ясування стосунків підсудний, ігноруючи присутність інших осіб, відпочинок яких було порушено, та нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки, з хуліганських спонукань голосно висловлювався нецензурними словами в адресу працівників кафе-магазину, показував непристойні жести, вимагав відпустити в борг алкогольні напої, на зауваження не реагував. Своєю поведінкою ОСОБА_1 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства в частині забезпечення нормальної діяльності належної ОСОБА_2 установи.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що з ОСОБА_2 - власницею кафе-магазину «Атланта», розташованого на території військового містечка в с. Семиполки, у нього склалися неприязні стосунки з часу співмешкання з її донькою, що потягло напружені відносини з рештою працівників вищевказаного закладу. 23.01.2011 року він у кафе-магазині випив близько 150 мл. коньяку, від чого, з огляду на ведення здорового способу життя, систематичні зайняття спортом, проблеми з підвищеним тиском і вкрай періодичне вживання алкогольних напоїв, сп»янів. Придбавши перед уходом додому два плавлених сирки та виявивши, що строк їх вживання закінчився за сім місяців до дати реалізації, він висловив незадоволення з приводу систематичного продажу прострочених продуктів харчування продавцю кафе-магазину ОСОБА_3, яка, замість вибачення та повернення коштів, відреагувала образливими словами в його адресу. Розлютившись на безпідставну зухвалість з боку працівника закладу, він частково втратив над собою контроль, тому голосно висловлювався нецензурними словами на адресу всіх співробітників кафе-магазину та його власниці ОСОБА_2, що підійшла пізніше, на зауваження і прохання припинити хуліганські дії реагував демонстрацією непристойних жестів, заспокоївся лише після втручання своєї матері, яку в телефонному режимі викликали продавці. Йому невідомо, скільки часу тривав конфлікт, однак вважає, що він був вичерпаний менше, ніж за годину, також не пригадує, як вимагав відпустити в борг алкогольні напої. Про себе підсудний повідомив, що після здобуття вищої освіти за спеціальністю «економіст» він вирішує питання про гідне працевлаштування, проживає з батьками та є єдиною дитиною в сім»ї, неправомірність скоєного повністю усвідомив і належні висновки для себе зробив, до протиправних дій з його боку призвела недопустима поведінка продавця кафе-магазину ОСОБА_3 й систематична реалізація працівниками закладу простроченої продукції, оскільки приблизно за два тижні до досліджуваних судом подій його матір придбала в «Атланті» круасани з пліснявою.

Враховуючи те, що підсудним не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що він вірно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності його позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 296 ч.1 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, його вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілої ОСОБА_2, висловлену в письмовій заяві, що претензій матеріального характеру до підсудного не має у зв»язку з відсутністю збитків, просить покарати його на розсуд суду, дані про особу ОСОБА_1, який має молодий вік, вважається несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває, є єдиною дитиною в сім»ї.

Пом»якшуючою покарання підсудного обставиною суд визнає щире каяття, обтяжуючою його покарання обставиною є скоєння злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп»яніння.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливі без ізоляції від суспільства, тому призначає підсудному покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 ( одного ) року обмеження волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 ( один ) рік, у період якого зобов»язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.

Обрану ОСОБА_1 міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська