Cnpaвa № 1-17/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року. Савранський
районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Прібилова
В.М.,

при
секретарі Ревенко
Г.А.,

з участю
прокурора Ковальчук Т.В.,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань справу про об­винувачення:

·
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, українця,
громадянина України, уродженця с. Камінь Дзержинського району Житомирської
області, одружено­го, освіта середня, непрацюючого, мешканця с. Бакша Савранського
району Одеської об­ласті, раніше не судимого, обвинуваченого по ст. 185 ч. 3 КК України;

·
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, українця, громадя­нина України, уродженця та мешканця с Бакша
Савранського району Одеської області, одруженого, освіта середня, працюючого
різноробочим, раніше засудженого вироком Савранського районного суду від 9 вересня 1996 року по ст. 81 ч. 2 КК України (1960 р.) до одного
року та двох місяців позбавлення волі, судимість погашена, обвинуваченого по
ст. 185 ч. 3 КК
України;

·
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
українця, гро­мадянина України, уродженця с
Бакша Савранського району Одеської області, неодру­женого, освіта неповна
середня, непрацюючого, мешканця с
Бакша Савранського району Одеської області, раніше не судимого,
обвинуваченого по ст. 185
ч. 3 КК України;

·
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження, українця, гро­мадянина України, уродженця с Бакша
Савранського району Одеської області, освіта неповна середня, неодруженого,
працюючого різноробочим в ЗАТ АПК
„Саврань", меш­канця с
Бакша Савранського району Одеської області, раніше не судимого, обвинуваче­ного
по ст. ст. 152 ч. 1,185 ч. 3,186 ч. 2 КК України, -

встановив:

6 квітня 2004 року, близько 17 години, ОСОБА_4., перебуваючи в
стані алкого­льного сп'яніння, за попередньою змовою із ОСОБА_1., ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, з метою крадіжки чужого майна, проникли на охороняєму територію МТФ №
2 Бакшансь-кого відділення ЗАТ АПК „Саврань", розташовану в с Бакша
Савранського району Оде­ської області, звідки скоїли крадіжку металевої ємності
об'ємом 3 м3 вартістю 750 грн. Викраденим майном підсудні розпорядилися на
власний розсуд.

Висновки
суду про винність ОСОБА_4., ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3 в таємному викраденні
чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою гру­пою осіб,
поєднаному з проникненням на охороняєму територію, ґрунтуються на доказах,
безпосередньо досліджених судом при розгляді даної кримінальної справи.

Підсудні ОСОБА_4.,
ОСОБА_1., ОСОБА_2
таОСОБА_3 у судовому засіданні винними себе визнали повністю, дали суду
свідчення про обставини скоєного ними злочину.

ПідсуднийОСОБА_3 пояснив, що 6 квітня 2004 року, він разом
з ОСОБА_1. та ОСОБА_2 перебували в домогосподарстві ОСОБА_6, розташованому в с Бакша
Савранського району Одеської області. Близько 16 години прийшов ОСОБА_4., який
запропонував їм здійснити крадіжку металевої ємності з території МТФ № 2
Бакшансь-кого відділення ЗАТ АПК „Саврань". Спочатку ніхто не погодився,
але після сумісно розпитої горілки всі погодилися з його пропозицією і близько 17 години поїхали
на тери­торію МТФ № 2 де з
території ферми викрали металеву ємність, яку вони всі разом за­вантажили на
підводу та відвезли в домогосподарство ОСОБА_6, щоб згодом здати її

2

на металобрухт.
З вартістю викраденого майна підсудний згодний, кається в скоєному, запевняє
суд, що більше скоювати злочинів не буде, повністю відшкодував збитки, запо­діяні
злочином.

Підсудні ОСОБА_4.,ОСОБА_1таОСОБА_2
дали суду аналогічні свідчення, пояснили, що з вартістю викраденого майна згодні,
каються в скоєному, запевняють суд, що більше скоювати злочинів не будуть,
повністю відшкодували збитки, заподіяні зло­чином.

Крім того, вина підсудних ОСОБА_4., ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 в скоєнні злочину підтверджується: заявою директора Бакшанського
відділення ЗAT
АПК „Саврань" про скоєну крадіжку (а. с. 3), протоколами огляду місця події (а. с. 5, 7), довід­кою про
вартість викраденого майна (а. с. 4),
протокол відтворення обстановки та обста­вин події (а. с. 90).

Суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_4., ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 в скоєнні злочину доведена повністю.

Дії підсудних правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викра­дення чужого майна
(крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у
сховище.

Крім того, судом встановлено, що в ніч 29 листопада 2006 року, близько 1 години, ОСОБА_4., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, прийшов до помешкання ОСОБА_7розташованого АДРЕСА_1, де
застосувавши фізичну силу по відношенню до потерпілої, з метою зґвалтування
останньої, штовхнув ОСОБА_7на ліжко і вагою свого тіла притиснувши її до ліжка
та утримуючи своєю лівою рукою її руки, проти волі останньої, вступив з нею в
статеві зносини. В подальшому ОСОБА_4.,
в період з 1 години
до 7 годин ще
декілька разів вступив з потерпілою у статеві відносини, застосовуючи при цьому
фізичне насилля. Близько 6 години 30 хвилин, ОСОБА_4., виходячи з кімнати,
відкрито викрав гроші у сумі 10 гривень, належні потерпілій. Потерпіла ОСОБА_7з
метою перешкодити остан­ньому, спробувала вирвати з його рук грошову купюру,
але він схопив потерпілу за одяг та наніс удар чолом в обличчя, заподіявши
потерпілій тілесні ушкодження у вигляді за­битої рани в області лівої брови,
які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Висновки суду про винність ОСОБА_4. в зґвалтуванні, тобто статевих зносинах
із застосуванням фізичного насильства та у відкритому викраденні чужого майна
(грабе­жі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілої, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом
при розгляді даної криміна­льної справи.

Підсудний ОСОБА_4.
у судовому засіданні винним себе в скоєнні злочину ви­знав повністю пояснив,
що в ніч з 28 на 29 листопада 2006 року, він,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вирішив зайти до ОСОБА_7в гості.
Прийшовши до будинку по­стукав у двері і на запитання господині „хто там"
відповів „мамо це я", вона відчинила йому двері та впустила до помешкання.
Після сумісно випитого вина, яке він приніс, з метою скоєння зґвалтування він
штовхнув ОСОБА_7на ліжко і незважаючи на опір та крики останньої вступив з нею
в статеві зносини. Статеві зносини повторювались ще де­кілька разів, точну
кількість яких він вказати не може, оскільки був дуже п'яний. Після останнього
статевого акту ОСОБА_4.,
виходячи з кімнати, помітив на столі гроші, звідки взяв 10 грн.
ОСОБА_7накинулася на нього, спробувавши вирвати з його рук ку­пюру, але він
схопив її за одяг та наніс удар чолом в обличчя. Від отриманого удару у по­терпілої
з лівої брови потекла кров і вона присіла на ліжко. Кається в скоєному,
запевняє суд, що більше скоювати злочинів не буде, просить не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_7у судовому засіданні пояснила, що 29 листопада 2006 року, близько
першої години вона прокинулася від стуку в двері, почувши чоловічий голос, який
відповів „мамо це я" подумала, що це її син і відчинила йому двері, однак
побачила ОСОБА_4., який
стояв на порозі в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_4. за­штовхнув її до
будинку сказавши, що його вигнав брат і йому немає де переночувати. За­йшовши
до будинку ОСОБА_4. повалив її на ліжко і незважаючи на її крики, опір та

3

вмовляння,
застосувавши фізичну силу та погрожуючи їй, стягнув з неї одяг та зґвалтував
її. Після статевого акту підсудний закурив і сказав їй щоб вона не хвилювалася
він її бі­льше чіпати не буде. Але викуривши цигарку знову вступив з нею в
статеві зносини, які ще неодноразово повторювалися. Останній статевий акт
відбувся близько 7 години після чого ОСОБА_4. піднявся з ліжка, увімкнув світло,
одягнувся і виходячи з кімнати за­брав 20 грн., які лежали на столі. Помітивши
що він забирає гроші потерпіла підвелася з ліжка і почала прохати щоб він
залишив гроші, оскільки їй треба заплатити за світло. Од­нак ОСОБА_4. відповів,
що ці гроші потрібні йому для придбання горілки, яку вони разом вип'ють та
помиряться. Потерпіла відповіла, що не пробачить йому того що відбу­лося, пити
з ними не збирається і спробувала відібрати гроші. В цей час ОСОБА_4. схопив її
за одяг підтягнув до себе і сильно вдарив лобом в обличчя. Від завданого удару
у неї запаморочилось в голові, з лівої брови потекла кров і вона присіла на
ліжко.ОСОБА_4., пригрозив
їй, наказав нікому не розповідати про події минулої ночі, та ви­йшов з будинку.
Деякий час вона просиділа на ліжку, приходячи до тями, потім одягну­лась і
пішла до сусідки розповісти їй, що ОСОБА_4. відібрав у неї гроші та побив її.
Про зґвалтування нічого не розповідала, оскільки соромилася. В подальшому вона
звер­нулася с заявою
до правоохоронних органів, родичами ОСОБА_4 їй відшкодовані збитки, спричинені
в результаті відкритого викрадення майна.

Свідок ОСОБА_8. в судовому засіданні пояснив, що підсудний є його рідними
братом. 28 листопада
2006 року він
був у нього, допомагав по господарству. У вечері по­просив 1,5 л. вина і десь
пішов, куди саме йому не відомо, у нього він не ночував. Крім того, свідок
пояснив, що ОСОБА_4. п'є не дуже часто, але багато, коли вип'є то не контролює
свої дії.

Свідок ОСОБА_8
дала суду аналогічні свідчення.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_4.
в скоєнні злочину підтверджується: про­токолом огляду місця події (а. с. 96-100), заявою
потерпілої (а. с. 101), актом
судово-медичного обстеження (а. с. 112),
протоколами відтворення обстановки та обставин події (а. с. 131-148), висновками
експерта № 1189, № 1190,
№1191 від 4 грудня 2006 року (а. с. 192-198, 204-208, 220-225), висновком
експерта № 533 від 5 грудня 2006 року (а. с. 244-247).

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4..
в скоєнні злочину доведена повніс­тю.

Дії підсудного правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 152
КК України, як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням
фізичного насильства та за ч. 2
ст. 186 КК Украї­ни
як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є
не­безпечним для життя чи здоров'я потерпілої.

Обираючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпечності скоєних злочинів, дані про особи винних, розмір та вартість
викраденого майна.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудних ОСОБА_4., ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 по епізоду таємного викрадення чужого майна (крадіжці) суд відносить
скоєння злочину вперше, щире каяття, відшкодування збитків, завданих злочином.

До обставин, що обтяжують покарання підсудних ОСОБА_4., ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 по епізоду таємного викрадення чужого майна (крадіжці) суд від­носить
скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставин, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_4. по
епізоду зґвал­тування та відкритого викрадення чужого майна (грабежу) суд
відносить щире каяття, відшкодування збитків, скоєних злочином.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4.
по епізоду зґвал­тування суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Суд вважає, що виправлення й перевиховання підсудних ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3
можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

Виправлення й перевиховання підсудного ОСОБА_4. можливе в
умовах ізоляції його від суспільства.

4

На підставі викладеного, керуючись статтями 70, 75 КК України, статтями 321, 324, 328-339 КПК України Савранський районний
суд Одеської області, -

присудив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. З КК України,
і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому однорічний іспитовий строк, якщо він протягом
іспитового строку не вчинить нового злочину.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення во­лі.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_2 звільнити від відбу­вання призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому однорічний іспито­вий строк, якщо він протягом
іспитового строку не вчинить нового злочину.

ОСОБА_3визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_3 звільнити від відбу­вання призначеного покарання з випробуванням,
встановивши йому однорічний іспито­вий строк, якщо він протягом іспитового
строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76
КК України зобов'язати ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, та пе­ріодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити попередній -підписку про невиїзд.

ОСОБА_4визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 185 ч. 3 КК
України, і призначити йому покарання по даній статті у вигляді трьох років
позбавлення волі, а також визнати його винним в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 152 ч. 1 КК України, і
призначити йому покарання по даній статті у вигляді трьох років по­збавлення
волі, а також визнати його винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, і
призначити йому покарання по даній статті у вигляді чотирьох років по­збавлення
волі.

На підставі ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у вигляді чоти­рьох років позбавлення
волі.

Термін покарання
засудженому обчислювати з 2
грудня 2006 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4залишити
попередній - утримання
під вартою в ОСІ № 21.

Речовий доказ: металеву ємність об'ємом 3 м3 повернути Бакшанському відділенню ЗАТ АПК „Саврань".

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Одеської області через суд, який постановив вирок, протягом п'ятнадцяти діб з
моменту проголошення вироку.