Справа № 379/519/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2015 року Таращанський районний суд Київської області
в складі :
головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
відкрито провівши в залі суду в м. Тараща
підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №0000109 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, позапартійного, державних нагород немає, невійськовозобов`язаного, з базовою вищою освітою, не одруженого, тимчасово непрацюючого, потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, обвинуваченого у вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
08.03.2015 року о 19 годині ОСОБА_4 на рейсовому автобусі «Катеринопіль-Київ» виїхав в напрямку м. Тараща Київської області від автостанції «Південна», що в м. Києві.
Перебуваючи на задньому сидінні вищевказаного автобуса, поряд із задніми дверима, ОСОБА_4 побачив декілька сумок, що належали пасажирам. В боковій кишені однієї із сумок, яка не була повністю закрита блискавкою та належала ОСОБА_5 , він побачив планшет Flylife Connect 7 3G-2 в чохлі із шкірозамінника синього кольору, що знаходився у пакеті з полімерного матеріалу. Саме в той час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме викрасти планшет Flylife Connect 7 3G-2, власником якого є ОСОБА_5 ..
Переслідуючи мету збагачення за рахунок викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, користуючись тим, що власник планшета ОСОБА_5 сиділа на передніх сидіннях автобуса, а інші пасажири не спостерігають за його діями, він по прибуттю до м. Тараща близько 20 години 40 хвилин таємно викрав із сумки ОСОБА_5 пакет із полімерного матеріалу, в якому знаходився належний їй планшет Flylife Connect 7 3G-2, в чохлі із шкірозамінника синього кольору та двома сім-картками оператора мобільного зв`язку «Київстар».
Відразу ж після цього ОСОБА_4 із викраденими речами, що належать ОСОБА_5 , із рейсового автобуса «Катеринопіль-Київ» вийшов на зупинці в м. Тараща на вул. Б. Хмельницького, поряд із магазином «Продукти» та пішов до свого місця проживання, яке розташоване в АДРЕСА_1 і таким чином розпорядився викраденим на власний розсуд.
Того ж дня, близько 21 години 30 хвилин гр. ОСОБА_4 при огляді пакета із полімерного матеріалу, викраденого в автобусі із сумки ОСОБА_5 , окрім планшета Flylife Connect 7 3G-2, також виявив паспорт на ім`я ОСОБА_5 , печатку громадської організації «Народжені перемагати» та гроші в сумі 300 грн..
Відразу ж після цього, ОСОБА_4 вирішив заховати викрадене, а тому планшет Flylife Connect 7 3G-2 заховав серед кущів на березі річки Котлуйка в м. Тараща, печатку громадської організації «Народжені перемагати» викинув неподалік у сухий бур`ян, а сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» та паспорт ОСОБА_5 викинув у воду вищевказаної річки. При цьому гроші в сумі 300 грн. він залишив при собі для власних потреб та зберігав за місцем проживання.
Згідно довідки, виданої суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 , станом на 08.03.2015 року вартість мобільного планшета Flylife Connect 7 3G-2 становить 2200 грн., вартість чохла із шкірозамінника становить 50 грн., вартість сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» становить 20 грн..
Таким чином, злочинними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдана матеріальна шкода на загальну суму 2590 гривень..
По справі цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.
Вказані дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
24.03.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, з урахуванням того, що на день укладення угоди про примирення обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, у повному обсязі відшкодував збитки завдані злочином, активно сприяв розкриттю злочину, а також примирився з потерпілою ОСОБА_5 . Обвинувачений дав згоду на його призначення.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпіла в судовому засіданні просить вказану угоду з обвинуваченим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, збитки їй відшкодовано в повному обсязі.
Обвинувачений в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної ними угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжка), а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про примирення.
Речові докази: планшет Flylife Connect 7 3G-2, печатка громадської організації «Народжені перемагати» та гроші в сумі 300 грн., що передані на зберігання потерпілій - підлягають залишенню у неї в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 24 березня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази: планшет Flylife Connect 7 3G-2, печатку громадської організації «Народжені перемагати» та гроші в сумі 300 грн., що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у неї в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ: _______________