Справа № 11-544/2007 Головуючий
у 1 інстанції : Салай М. Г.
: постанова Доповідач
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

19 липня
2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого -
Широян Т.А.

суддів - Трейтяк
О.П., Зенченко Т.С.

з участю:

прокурора -
Томілка М. П.

обвинувачених -
ОСОБА_1,ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові апеляцію помічника прокурора Куликівського району на постанову
Чернігівського районного суду від 25 травня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА

що
постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 травня
2007 року кримінальну справу відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуто прокуророві
Куликівського району на додаткове розслідування з мотивів неповноти та
неправильності досудового слідства, яке
є може бути усунуте в судовому засіданні.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обвинувачуються в тому, що ОСОБА_1,
як директор СТОВ „Хмільницьке" с Хмільниця Чернігівського району, являючись посадовою

особою і його
засновником, маючи власний вклад до
статутного фонду товариства в сумі 7, 140 грн,
що становить 51 % його загальної частки,
та ОСОБА_2, як головний бухгалтер
цього ж товариства, діючи спільно між
собою і, виконуючи
організаційно-розпорядчі функції, у
порушення Декрету KM України від 26 грудня 1992 року, який діяв до 22.05.2003 року „Про прибутковий
податок з громадян" та Закону України від 22 травня 2003 року „Про податок
з доходів фізичних осіб", будучи
особами відповідальними за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до бюджету податків, за період з травня 2002 року по травень 2006
року при виплаті заробітної плати працівникам товариства та орендної плати за
їх земельні і майнові паї, зловживаючи
своїм службовим становищем, з корисливих
мотивів, обумовлених отриманням
матеріальної вигоди та використанням коштів на потреби товариства, а також в особистих інтересах з мотивів
обумовлених кар'єризмом та „турботою" про кероване товариство, при наявності достатніх грошових коштів на
рахунках товариства, і, маючи реальну фінансову можливість для сплати
вказаного податку, умисно в повній мірі
його до місцевого бюджету не перераховували,
а скеровував на господарські потреби.

Повертаючи
справу на додаткове розслідування, суд
зазначив, що досудове слідство по справі
проведено однобічно і поверхово. Його недоліки неможливо усунути в ході
судового слідства, а саме:
обвинувачення, пред'явлене органами
досудового слідства, є неконкретним; не
усунуто протиріччя щодо суми не перерахованого до місцевого бюджету податку з
прибутку працівників товариства,
отриманого за оренду земельних та майнових паїв; ОСОБА_2 обвинувачується
в несплаті податку до місцевого бюджету,
в тому числі і за той період,
коли вона в товаристві не працювала; слідчим не перевірялось наявність
коштів на рахунку товариства і використання податку на його господарські
потреби; не в повній мірі перевірені твердження підсудних про те, що при отриманні готівки на виплату
заробітної плати працівникам товариства в банківській установі, вони у повній мірі сплачували податок з
доходів фізичних осіб до місцевого бюджету.

Не
погоджуючись з постановою суду, помічник
прокурора Куликівського районну подав апеляцію,
в якій просить постанову суду скасувати. Вважає, що в ході досудового слідства ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було конкретно пред'явлено обвинувачення, обставини які виявляють зацікавленість останніх
не перераховувати до місцевого бюджету в повному обсязі прибутковий податок з
доходів фізичних осіб цілком визначені,
а виявлені судом розбіжності можливо усунути в ході судового розгляду.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просив її
задовольнити з вказаних в ній підстав,
пояснення підсудних, які
заперечували проти задоволення апеляції,
перевіривши

матеріали
справи та обговоривши викладені в апеляціях доводи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин справи,
виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Однак
органами досудового слідства при розслідуванні кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_2.3азначені вимоги закону не були дотримані.

Як
вбачається з матеріалів справи, однією з
підстав повернення справи на додаткове розслідування, стали протиріччя щодо суми не перерахованого
до місцевого бюджету податку з прибутку працівників товариства, отриманого за оренду земельних та майнових
паїв, оскільки органи досудового слідства
прийшли до висновку, що підсудними за
період з травня

2002 по травень 2006 років до
місцевого бюджету не було перераховано

утриманий податок з доходів фізичних осіб в сумі 83059, 99 грн., коли ця

цифра згідно акту (а.с. 85-86) дорівнює 77055, 08 грн. З чим пов'язана така

розбіжність, встановити
неможливо, тим більше прокурор, який підтримував

обвинувачення в суді пояснити це не зміг.

Крім того, ОСОБА_2 працює головним бухгалтером
товариства з

2003 року, однак вона обвинувачується, що навмисно спільно з директором,

який працює з 2002 року, не сплатила
податки до місцевого бюджету, в тому

числі і за той період, коли вона в
товаристві не працювала. При цьому сума

несплачених податків дорівнює щодо обох звинувачених 83 059, 99 гр.,
тоді

як об'єм обвинувачення ОСОБА_2 має бути меншим.

Органами
досудового слідства також не перевірено висновку щодо наявності у товариства
достатньої кількості коштів для виконання податкових зобов'язань та щодо
використання податку, який підлягав
перерахуванню до місцевого бюджету, для
потреб товариства. У обвинуваченні лише стверджується це, втім на чому ґрунтуються такі висновки, матеріалами справи не доведено.

Не в
повній мірі перевірені твердження підсудних і про те, що при отриманні готівки на виплату заробітної
плати працівникам товариства в банківській установі, вони у повній мірі сплачували податок з
доходів фізичних осіб до місцевого бюджету. За їх показами лише після сплати
податку, банк видавав кошти на
зарплату, про що банківській установі
надавалось платіжне доручення. Про неможливість отримання грошей у

банку для виплати зарплати
без доказів сплати відповідного податку в судовому засіданні стверджував свідок
ОСОБА_3 - працівник банку „Аваль" ,
який обслуговує СТОВ „Хмільницьке". Тому суд 1 інстанції правильно
зазначив, органи досудового слідства
передчасно дійшли висновку, що підсудні
при отриманні готівки в банку припускалися службових підроблень.

Таку
неповноту досудового слідства суд позбавлений був самостійно усунути під час
судового розгляду справи, оскільки це
потребує виконання процесуальних дій, не
пов'язаних із функцією суду, а тому
посилання прокурора в апеляції з цього приводу слід визнати безпідставними.

Є
обґрунтованими і висновки суду першої інстанції щодо уточнення пред'явленого
підсудним обвинувачення щодо умислу підсудних при вчиненні ними злочину, оскільки органами досудового слідства не
зазначено, яким чином підсудні могли
скористатися і чи скористалися вони взагалі несплаченим податком, а також як вони реалізували свій корисливий
мотив, в чому конкретно полягає особиста
зацікавленість кожного з підсудних у несплаті до місцевого бюджету вказаного
податку.

За таких
обставин, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду щодо необхідності повернення справи прокуророві для
проведення додаткового досудового слідства,
в ході якого слід усунути зазначені недоліки і вирішити питання про
подальший рух справи.

При
проведенні додаткового розслідування органам досудового слідства також слід
дати оцінку наступним фактам: 25 травня 2006 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2. було
порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого
ст. 364 ч.2 та 366 ч.2 КК України
/ас. 104-105/. 16 лютого 2007 року щодо
цих же осіб по тих самих обставинах знову порушується кримінальна справа за
ознаками злочину, передбаченого ст.
364 ч.2 та 366 ч.2 КК України /ас.
180/. Крім того, дана кримінальна
справа 24 березня 2006 року була порушена за фактом зловживання посадовими
особами СТОВ „Хмільницьке" службовим становищем , за ознаками злочину, передбаченого
ст. 364 ч.2 КК України. Дана
постанова в.о. прокурора Чернігівського району за рішенням суду від 13 червня
2006 року була скасована Втім органи досудового слідства у обвинувачення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. поклали докази, які
здобуті до 25 травня 2006 року / тт. на момент порушення кримінальної справи
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2./, не давши
юридичної оцінки щодо їх допустимості. При вирішенні питання про наявність або
відсутність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ознак злочину, передбаченого
ст. . 364 ч.2 та 366 ч.2 КК
України слід звернути увагу на представлені ними в судовому засіданні актів
звірки розрахунків СТОВ „Хмільницьке" з банком /, якими встановлено відсутність

будь
якої заборгованості зазначеного підприємства по сплаті податків, спів ставивши їх з іншими доказами по справі.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора Куликівського району

залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського районного суду

Чернігівської області від 25 травня 2006 року про направлення кримінальної

справи по обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 2 ст.
364, ч. 2 ст.
366 КК України на додаткове розслідування

- без
змін.