Справа № 667/1588/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона, у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні скаргу ОСОБА_4 від 25.02.2014 року, що надійшла до суду 04.03.2014 року, на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 28.11.2013 року, про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 04.09.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

встановив:

Скаржник звернувся до суду із вищевказаною скаргою, якою просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000074 внесеного до ЄРДР 04.09.2013 року, за заявою ОСОБА_6 , з приводу неправомірних дій працівників УМВС України в Херсонській області щодо сина заявниці ОСОБА_4 скаржника по справі, які мали місце в ході проведення оперативних слідчих дій, у тому числі при проведенні обшуку у домоволодінні, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої скарги вказує про те, що оскаржувана постанова від 28.11.2013 року є незаконною та підлягає скасуванню через неповноту проведеної перевірки, так зазначає , що слідчим прокуратури Херсонської області не було надано належної уваги тому, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за фактом розбійного нападу на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_2 підозрюваному не було оголошено та вручено під розписку. При цьому зазначає про те, що він не відмовлявся від отримання такого повідомлення у встановленому законом порядку. Ознайомлення підозрюваного з матеріалами кримінального провадження здійснено не було, як і не було вручено підозрюваному обвинувальний акт, та не надано можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, до направлення вказаного провадження до суду для проведення судового слідства. В заяві ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якої було внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, в рамках кримінального провадження, по якому винесено оскаржувану постанову. Також в заяві йшлося про неправомірні дії співробітників УКР УМВС України в Херсонській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , при проведенні оперативних та слідчих дій, а саме щодо обставин затримання ОСОБА_4 і його доставки до ІТТ Каланчакського РВ УМВС України в Херсонській області, та проведення обшуку у домоволодінні, що за адресою АДРЕСА_1 . Слідчим, що виносив оскаржувану постанову, з невідомих підстав взято до уваги покази лише вищевказаних працівників УКР УМВС України в Херсонській області а також начальника ІТТ Каланчакського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_11 та помічників чергового вказаного РВ ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .. При цьому слідчим, що виносив оскаржувану постанову належним чином не мотивовано відкидання показів ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 з приводу неправомірних дій з боку співробітників ОВС під час затримання ОСОБА_4 .. Окрім того з приводу наявних порушень під час затримання скаржника може дати покази ОСОБА_16 , яка під час затримання перебувала у вищевказаному помешканні разом також із неповнолітньою ОСОБА_17 . Окрім того слідчим не взято до уваги протиріччя в показах самих співробітників ОВС ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в частині того з приводу, що в помешкання, де відбувалось затримання скаржника перебувала не одна дитина, а двоє дітей. Удари скаржнику, при його затриманні, працівниками ОВС наносились в присутності малолітньої ОСОБА_18 , а також ОСОБА_15 та ОСОБА_19 . При цьому при затримання скаржнику працівниками ОВС було нанесено декілька ударів у потиличну частину голови та декілька ударів в обличчя, після чого ОСОБА_4 співробітники міліції наділи наручники як на руки так і на ноги, та конвоювали затриманого до приміщення Каланчацького ІТТ, де огляд останнього був проведений лише черговим, який не є спеціалістом в області медичних наук, та який, як співробітники міліції є прямо зацікавленими у справі особами. Вказує про те, що у журналі про проведення медичного огляду затриманих та поміщених до ІТТ нібито розписався ОСОБА_4 ,, проте питання самому затриманому з приводу вказаних фактів не ставилось, та сам підпис у вказаному журналі не демонструвався. Окрім того, скаржнику не ставилось питання щодо достовірності його підпису в журналі медичного огляду осіб, що тримаються в Миколаївському СІЗО, де ОСОБА_4 , нібито розписався, при цьому особу, яка проводила такий огляд не допитано. Окрім того слідчим не взято до уваги те, що при допитом вищевказаних працівників ОВС не встановлено підстав проведення вище вказаного обшуку у відсутності ОСОБА_4 , у той час як при проведенні обшуку можуть бути запрошені учасники кримінального провадження. Зазначає про те, що власником помешкання, де проводився обшук, є ОСОБА_16 . Окрім того слідчим належним чином не перевірено та не спростовано обставин, вказаних свідками, які не є працівникам ОВС, з приводу того, що один із працівників ОВС до початку проведення обшук, який перебував у вищезгаданому домоволодінні брав до рук сумку чорного кольору, належну заявнику, закриваючи її своїм тілом. Вказані дії відбувались у присутності затриманого скаржника по справі.

Ухвалою суду від 22.05.2014 року скаржнику поновлено строк на подання розглядуваної судом скарги.

У судовому засіданні скаржник повністю підтримав, як викладені ним у скарзі так і дані ним під час перевірки покази, та просив з викладених у скарзі підстав її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував, вважаючи оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, зокрема такою, що винесена при повному та всебічному з`ясуванні обставин справи.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Так, з рапорту чергового Каланчацького УМВС України в Херсонській області, зареєстрованого в ОВС 19.08.2013 року, вбачається, що до чергової частини телефоном звернулась ОСОБА_6 , щодо проведення працівниками ОВС за вищезгаданою адресою, де було затримано ОСОБА_4 із порушенням встановлених КПК України норм, а саме не представились та не надали дозвільних документів на проведення такого обшуку, спричинили удар в обличчя сину заявниці, та підкинули до сумки сина кільце жовтого кольору, чим сфальсифікували результати проведеного обшуку.

Окрім того ОСОБА_6 зверталась із відповідними заявами щодо неправомірних дій з боку працівників ОВС, за вищевикладених обставин в яких також зазначала про те, що під час затримання ОСОБА_4 , у вищевказаній квартирі останньому було нанесено удари в обличчя, а також обставини щодо підкидання до сумки, що належала затриманому, золотої прикраси, яка нібито була із магазину, в якому здійснили пограбування, з якої в подальшому і розпочався обшук, та де вказаний золотий виріб і було знайдено. Зазначала також про те, що скаржнику по справі не було у встановлені законом строки пред`явлено підозру, а підпис на повідомленні про підозру не належить її сину скаржнику по справі. Також у своїх заявах вказує про те, що обставини підкидання золотого виробу до сумки скаржника особисто бачила ОСОБА_16 теща затриманого.

З протоколу огляду предмету від 24.07.2013 року в рамках кримінального провадження відносно скаржника вбачається, що при обшуку домоволодіння, де було затримано скаржника, було виявлено та вилучено, зокрема, золотий перстень з біркою магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також інші речі. При цьому у вказаному протоколі зазначено про те, що обшук проводився за місцем мешкання ОСОБА_20 , що за адресою. АДРЕСА_1 , які в подальшому постановою від 24.07.2013 року було долучено до матеріалів кримінального провадження відносно скаржника в якості речових доказів.

З повідомлення про підозру скаржнику від 02.08.2013 року вбачається, що слідчим самостійно зроблено запис про відмову підозрюваного.

З протоколу допиту в якості свідка заявника ОСОБА_6 від 27.03.2013 року вбачається, що остання вказувала про те, що під час затримання скаржника, за вищевикладених судом обставин, співробітники міліції били його по обличчю. Зазначала про те, що під час проведення обшуку у вищевказаному приміщенні були присутні ОСОБА_16 , яка була свідком вказаних подій. Зазначала також про те, що працівники міліції також, до затримання її сина та проведення обшуку, застосовували фізичний вплив на дружину затриманого ОСОБА_20 ..

Окрім того, до розглядуваного судом кримінального провадження була долучена заява скаржника, щодо здійснення відносно нього з боку працівників міліції неправомірних дій, в якій заявник вказує про те, що , що обставини порушення чинного законодавства при його затриманні бачили його дружина, теща та неповнолітня донька, які також можуть дати пояснення з приводу обставин підкидання йому до сумки виробу із золота, про які йому стало відомо зі слів родичів.

З протоколу допиту слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_21 від 11.09.2013 року вбачається, що працівники міліції перед проведенням обшуку представлялись, після чого надали дозвільні документи на здійснення такого обшук дружині затриманого ОСОБА_4 .. Також вбачається, що свідок не бачив щоб хтось із співробітників міліції спричиняв удари в обличчя ОСОБА_4 , під час затримання останнього. При цьому не з`ясовано в повній мірі дії співробітників ОВС до проведення обшуку, а також те, чи спричинялись удари затриманому співробітниками ОВС в область потилиці, чи в будь які інші частини тіла, та чи надягались йому на ноги спецзасоби кайданки після його затримання, як про те вказує ОСОБА_4 ..

З протоколів допиту в якості свідків співробітників ОВС ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які фактично є ідентичними, не можливо встановити послідовності дій вказаних осіб при проведенні затримання скаржника та при проведення у помешканні, де було затримано останнього обшуку, а також щодо обставин застосування до затриманого спецзасобів кайданок, зокрема і щодо надягання таких спецзасобів на ноги останнього.

Так з постанови про закриття кримінального провадження від 09.10.2013 року вбачається, що розглядуване судом кримінальне провадження було вказаною постановою закрито вперше за відсутністю в діях співробітників УМВС України в Херсонській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Проте, постановою першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_23 від 18.10.2013 року, вищевказана постанова була скасовано, а кримінальне провадження направлено заступнику прокурора Херсонської області для організації подальшого розслідування. Вказаною постановою зазначено зокрема про необхідність допиту в якості свідків усіх учасників проведення обшуку в помешканні ОСОБА_4 ( присутніх, понятих, та усіх учасників органів внутрішніх справ.); допитану в якості свідка неповнолітньої ОСОБА_4 щодо обставин проведення обшуку; огляду відповідних документів та допитату службових осіб ІТТ та Херсонського СІЗО щодо обставин поміщення ОСОБА_4 до вказаних установ та щодо наявності у нього тілесних ушкоджень.

Разом із тим, в ході проведення додаткової перевірки слідчим зазначені вказівки належним чином виконано не було, що вбачається зокрема із плану проведення досудового розслідування по розглядуваному судом кримінальному провадженню від 21.10.2013 року, винесеному старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 , а також, із інших, досліджених судом матеріалів.

Так, із протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_20 від 06.11.2013 року вбачається, що при проведенні працівниками ОВС вищевказаних слідчих дій за місцем проведення обшуку, були присутні, зокрема донька свідка ОСОБА_24 2002 р.н. та мати свідка ОСОБА_16 1959 р.н., якких не було допитано. Окрім того не було допитано співробітників ІТТ Каланчацького РВ , та СІЗО м. Миколаїва, що проводять медичний огляд затриманих осіб, щодо обставин проведення ними такого огляду скаржника, при поміщенні його до вказаних установ, а також щодо обставин здійснення затриманим ОСОБА_4 підписів у журналах щодо відсутності скарг у затриманих осіб на стан здоров`я. Окрім того, з приводу здійснення таких підписів затриманим ОСОБА_4 бажано також допитати останнього, та, в залежності від його показів, здійснити відповідні процесуальні дії щодо протиріч з цього приводу, в разі наявності таких.

За приписами ст. 284 КПК України (2012 року) кримінальне провадження закривається у разі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, тобто тільки коли будуть спростовані усі доводи заявника про вчинення відносно нього злочину, та коли вичерпано можливість дослідження інших доказів, на які вказує заявник.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про обґрунтованість поданої скарги та, відповідно, про наявність підстав до її задоволення.

В ході проведення додаткової перевірки органам досудового слідства необхідно врахувати та виконати вказівки, зазначені в мотивувальній частині вказаної ухвали.

Також слід зазначити, що при постановленні оскаржуваного процесуального рішення, слідчим не було враховано вимог діючого законодавства з приводу того, що, в разі наявності конкретних осіб, щодо яких проводилось слідство, постанова про закриття кримінального провадження повинна виноситися саме стосовно таких осіб,

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 від 25.02.2014 року, що надійшла до суду 04.03.2014 року, на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 28.11.2013 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 04.09.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 28.11.2013 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 04.09.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1