Справа № 1 - 4 / 2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2008
року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Шляхова В. І.

при секретарі Костюк Г. О.,

за участю прокурорів Лепської Н. П., Софієнко В. В.,

потерпілих ОСОБА_1., ОСОБА_2

представників служби у справах дітей Пономаренко О. В,
Савенко В. О., Сусло Н. С.,

підсудних ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

захисників підсудних, - адвокатів ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8

законного представника неповнолітнього підсудного
ОСОБА_5., - ОСОБА_9.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду
смт. Ріпки справу по обвинуваченню

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Нові Боровичі Щорського району Чернігівської
області, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня,
військовозобов'язаний, робітник Новоборовицького спиртзаводу, не одружений, не
судимий, проживає в АДРЕСА_1, зареєстрований в АДРЕСА_2

у
вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК України,

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Хотуничі
Щорського району Чернігівської області, українець, громадянин України,
освіта базова загальна середня,

не працює, не одружений, військовозобов'язаний, не судимий (ст. 89 КК
України), проживає в АДРЕСА_3

у
вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 121 ч. 2; 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК України,

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець с. Остапівка
Варвинського району Чернігівської області, українець, громадянин
України, освіта базова загальна середня, учень 1 курсу Замглайського АПТУ № 12,
не одружений, призовник, судимий 27 березня 2007 року Ріпкинським районним
судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення
волі, на підставі ст. 104 КК України з іспитовим строком 1 рік, проживає
вАДРЕСА_4

у
вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 121 ч. 2; 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК України,

встановив:

23 березня 2007 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3. у групі з
ОСОБА_4. і неповнолітнім ОСОБА_5., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
у буд. АДРЕСА_5, навмисно грубо порушили громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, поводилися нахабно, голосно нецензурно висловлювалися,
внаслідок чого було порушено спокій мешканців будинку, які спали. При цьому
ОСОБА_5. і ОСОБА_4., завдаючи удари, вивели з будинку на подвір'я ОСОБА_10і
ОСОБА_1, де ударами рук і ніг умисно заподіяли ОСОБА_1. за висновком судово -
медичної експертизи легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я потерпілого та побили
ОСОБА_10.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність 24 березня 2007 року, приблизно о 01
годині 00 хвилин ОСОБА_3. у групі з ОСОБА_4. і неповнолітнім ОСОБА_5.,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, повернулися до садиби АДРЕСА_5.
Діючи узгоджено, всупереч волі власника, - ОСОБА_11, вибивши вхідні двері,
підсудні відкрито проникли до будинку потерпілої.

Перебуваючи у вказаному будинку ОСОБА_3. у групі з ОСОБА_4. і неповнолітнім
ОСОБА_5., знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, навмисно грубо порушили
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, поводилися
нахабно, голосно нецензурно висловлювалися, через що порушили спокій мешканців
будинку, які вже спали. При цьому ОСОБА_5. і ОСОБА_4., завдаючи удари, вивели з
будинку на подвір'я ОСОБА_10і ОСОБА_1.

У судовому засіданні підсудні дали суперечливі показання.

Так, підсудний ОСОБА_3. вину у незаконному проникненні до житла визнав,
вину у кваліфікованому хуліганстві не визнав. Він показав, що вечором 23
березня 2007 року з ОСОБА_4. був в с. Вербичі. Випили літр пива, повечеряли та
пішли до сільського клубу. Там познайомився з ОСОБА_5., який був п'яний. На
його запитання про можливість познайомитися з дівчатами ОСОБА_5. відповів, що
не знає таких, але в подальшому запропонував піти додому до ОСОБА_12. Він й
показував дорогу. Коли прийшли до будинку, в ньому світло не горіло. Виявили,
що двері не зачинені. Першим зайшов ОСОБА_5., а потім й він з ОСОБА_4.
Присвітили ліхтарем. ОСОБА_4. знайшов вимикач та включив світло у кімнаті. Тут
він нікого не побачив, особисто не лаявся. ОСОБА_5. пройшов до другої кімнати
та повідомив, що там спить ОСОБА_10. Цього чоловіка ОСОБА_5. витяг на вулицю.
Він також заходив у другу кімнату й бачив як ОСОБА_4. розбудив ОСОБА_1., якого потім витяг з будинку.
ОСОБА_10. та ОСОБА_1. вже були побиті. Зокрема у ОСОБА_10. бачив гематоми під
очима, розбиті губи та ніс. Хлопці казали, що ОСОБА_10. вкрав у них сало.
Особисто витягувати потерпілих з будинку не допомагав та не бив їх. Вийшов на
подвір'я за ОСОБА_4. Бачив, як той двічі вдарив ОСОБА_10., після того, як його
побив ОСОБА_5. Від ударів ОСОБА_5. ОСОБА_10. падав та вдарявся головою. Потім
ОСОБА_5. побив ОСОБА_1. Відтягнув хлопців від потерпілих та разом пішли до
клубу, де танцювали. ОСОБА_5. запропонував, то сходили купили і розпили пляшку
вина. З'ясували, що клуб зачинено. За пропозицією ОСОБА_5. знову пішли до
будинку ОСОБА_12. До них вийшла хазяйка, сказала щоб йшли геть та зачинила
двері. ОСОБА_4. вибив двері. Тоді хазяйка сказала, що викличе міліцію та пішла
з будинку. Коли зайшли у будинок, то в його присутності ОСОБА_4. штовхнув
ОСОБА_1., від чого той впав на чугунки, а ОСОБА_5. витяг на подвір'я ОСОБА_10.,
оскільки той не міг йти. За ОСОБА_4. вийшов на подвір'я, там ОСОБА_10. не було.
ОСОБА_1. хлопці завдали декілька ударів. Після того як на подвір'я вийшов
хазяїн, - розійшлися по домівках. В подальшому підсудний змінив показання та
заявив, що перший раз ОСОБА_4. бив обох потерпілих.

Підсудний ОСОБА_4. вину в інкримінованих злочинах визнав частково та
відмовився від дачі показань. З відповідей ОСОБА_4. на запитання учасників
убачається, що він працював в с. Вербичі. Вечором 23 березня 2007 року з
ОСОБА_3. випили літр пика та пішли до клуба. Там зустрів наочно знайомого
ОСОБА_5. Він був п'яний. Під час розмови ОСОБА_3. запитав чи можливо
познайомитися з дівчиною. ОСОБА_5.
запропонував піти до ОСОБА_12, на що погодилися. Дорогу показав ОСОБА_5.
Підсудний вказав, що двері у будинок відкрив він. Двері виявилися незамкненими.
Першим зайшов ОСОБА_5., потім він з ОСОБА_3. ОСОБА_5. включив світло у будинку
та пішов до другої кімнати, де кричав на ОСОБА_10. ОСОБА_10. вийшов в першу
кімнату, у нього були розбиті ніс та губи, запухлі очі. ОСОБА_10 взувався, коли
ОСОБА_5. вдарив його в обличчя та потяг з будинку. Він не давав ОСОБА_5. це
зробити, але це не допомогло. Потім мав намір допомогти ОСОБА_5. повернути борг
з ОСОБА_10., тому разом з ОСОБА_3. зайшли до другої кімнати, де розбудили
ОСОБА_1. та вивели його з будинку, бо в кімнату зайшла хазяйка й сказала йти на
вулицю. На подвір'ї посадили ОСОБА_10. і ОСОБА_1. під парканом. Він та
ОСОБА_3. по декілька разів вдарили
ОСОБА_1., а ОСОБА_5. побив ОСОБА_10., в тому числі бив коліном по голові. Від
ударів ОСОБА_10. упав на цеглу, що лежала під парканом. ОСОБА_10. також бив і
ОСОБА_3. Потім вони відтягли ОСОБА_5. від ОСОБА_10. та пішли з подвір'я. Вже
від хвіртки ОСОБА_5. повернувся та ще раз вдарив ОСОБА_10. Через деякий час ОСОБА_5. запропонував піти
до ОСОБА_12 Світлани. Коли прийшли, то він ногою вибив вхідні двері, а ОСОБА_5.
відірвав ручку від других дверей. Вийшла хазяйка, сказала що йде викликати
міліцію та пішла з будинку. Стверджує, що її не шукали а пішли у кімнати.
ОСОБА_5. вивів з хати ОСОБА_10., а він з ОСОБА_3. вивели ОСОБА_1. Навіщо це
зробив, пояснити не може. На подвір'ї ОСОБА_10. не було. ОСОБА_5. сказав, що
той втік. ОСОБА_1. пішов на вулицю, а вони покурили з хазяїном та розійшлися по
домівках. Вважає, що ОСОБА_5. обмовляє його, оскільки взагалі не бив ОСОБА_10.,
його кров на одязі могла з'явитися коли відтягував ОСОБА_5. від ОСОБА_10.
ОСОБА_5. був п'яний й під час досудового слідства розпитував його як все
відбувалося. ОСОБА_3. декілька разів просив не казати правду про його дії. 24.
03. 2007 р. вранці ОСОБА_5. змив кров, що була у нього на кросівку. У дебатах
ОСОБА_4. вину за ст. ст. 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК України визнав повністю.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_5. вину за обвинуваченням визнав
частково і показав, що того вечора вжив 250 г. горілки та був біля клубу, де
зустрів ОСОБА_3. і ОСОБА_4. ОСОБА_3.
питав чи можна познайомитися з дівчатами. Оскільки знав де живе ОСОБА_12, то
запропонував піти до неї додому. Двері виявилися незамкненими, то зайшли у будинок.
ОСОБА_4. користувався ліхтарем і включив світло в кімнаті. Виявили, що на печі
лежать ОСОБА_13і ОСОБА_14. ОСОБА_12 не було. Господарі були в іншій кімнаті. З
ОСОБА_4. зайшли до наступної кімнати. На дивані спав ОСОБА_10. а на підлозі
ОСОБА_1. ОСОБА_4. сказав, що потрібно
поговорити з ОСОБА_10. за якесь сало. Поштовхом розбудив останнього, тримаючи
під руки вивів у першу кімнату й наказав взуватися. Побачив, що ОСОБА_10.
п'яний. У нього були запухлі очі, розбитий ніс та губа. В цей час ОСОБА_4. і ОСОБА_3.
зайшли в ту ж кімнату де перед цим спав ОСОБА_10. Чув як ОСОБА_4. лаявся, будив
ОСОБА_1. Цих чоловіків вивели на подвір'я й посадили під паркан. ОСОБА_4.
запитував де вони поділи сало, цигарки та бідони. Оскільки ОСОБА_10. мовчав, то
замахнувся на нього, а ОСОБА_4. ударив його в обличчя. Разом побили ОСОБА_10.
Тоді перейшов до ОСОБА_1. Той сказав, що сало і цигарки забрали у ОСОБА_4., а
бідони у діда по сусідству. Через це вдарив ОСОБА_10. ногою в плече, потім
лівим коліном в шию та декілька ударів кулаком в обличчя. Після цього підвів
ОСОБА_10. й поставив посеред двора. ОСОБА_4. з розбігу вдарив його ногами в
спину. Від удару ОСОБА_10. впав й, мабуть, вдарився об камінь. Підійшов до
ОСОБА_1. На його запитання той розповів, що потрібні були гроші, тому забрали
сало. Вдарив ОСОБА_1. ногою в плече і кулаком в обличчя. Вийшла хазяйка та
впізнала його. Сказала щоб не чіпали ОСОБА_1., тоді пішли з господарства.
ОСОБА_3. просто стояв на подвір'ї, але не виключає можливості, що той також бив
ОСОБА_10. По дорозі купили 2 пляшки вина. Одну з них розпили. З чиєїсь
пропозиції повернулися щоб зустрітися з ОСОБА_12. Двері були незамкнені. До них
вийшла хазяйка, сказала йти геть. Вийшли з будинку й вона замкнула двері.
Стукали у вікна, казали щоб їм відчинили. ОСОБА_4. двічі вдарив по двері й вона
відкрилася. Другі двері також виявилися закритими. Він смикнув двері за ручку,
та зламалася. Вийшла хазяйка, сказала, що викличе міліцію й пішла з будинку.
Зайшли до кімнати де спали діти. Запитав у них, чи заважають їм ОСОБА_10. і
ОСОБА_1. Те ж саме запитав у хазяїна. Отримавши відповіді, що заважають, вивів
ОСОБА_10. на подвір'я, сказав чекати біля паркану, де той сів. Повернувся в
будинок де побачив, що ОСОБА_4. виводить ОСОБА_1. та штовхнув його. Той впав на
чугунки й каструлі. ОСОБА_4. підняв ОСОБА_1. та виштовхав з будинку. Коли
вийшли на вулицю, ОСОБА_10. там не було. За ними вийшов хазяїн. Сказали йому
замкнути двері й пішли з господарства. По дорозі з ОСОБА_3. розпили другу
пляшку вина та розійшлися по домівках.
Обидва рази в господарстві Остапенко провели десь по півгодини.
Неодноразову зміну показань пояснив проханням ОСОБА_4. та вважав, що так
необхідно. У судових дебатах вину за ст. ст. 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК України він
визнав повністю.

Між тим, не зважаючи на ці показання та часткове визнання підсудними
вини у пред'явленому обвинуваченні, неодноразову зміну ними пояснень у судовому
засіданні та у ході досудового слідства, обставини вчинення ними злочинів
достовірно встановлені судом.

Так судом оголошені і перевірені показання підсудних, що вони дали на
досудовому слідстві. Під час допиту в якості підозрюваного (т. 1 а.с. 79 - 80)
ОСОБА_5. стверджував, що йому відомо про те, що ОСОБА_12. співмешкає з
ОСОБА_10. ОСОБА_1. будили разом з ОСОБА_4. Чоловіки самі вийшли на подвір'я, де
ОСОБА_3. і ОСОБА_4. кричали на них. Останні заперечували причетність до
крадіжки сала у ОСОБА_4. та ОСОБА_3., тому втрьох побили їх. Він стверджував,
що після цього перебували на дискотеці в клубі та повернулися до садиби Остапенко,
щоб знову з ОСОБА_3. побити цих чоловіків, а ОСОБА_4. мав намір зустрітися з
ОСОБА_12. Перед поверненням втрьох розпили 2 пляшки вина. Вдруге, з дозволу хазяїна, для розмови за
руки витяг ОСОБА_10. на подвір'я та залишив його лежачим. Бачив, що за ним
ОСОБА_3., наносячи удари в плечі, виштовхав ОСОБА_1. з будинку. На подвір'ї
виявили, що ОСОБА_10. кудись пішов. Шукали його, але не знайшли. Залишивши
ОСОБА_1. на подвір'ї пішли з садиби. Наступного дня міліції відверто розповів
про обставини вчиненого разом з ОСОБА_3. і ОСОБА_4. На суді ці покази ОСОБА_5.
не підтвердив у частині насильства з боку ОСОБА_3. Вказує, що на час допиту не
пам'ятав обставин вчинення злочинів (т. 2 а.с. 414 - 415).

Як обвинувачений ОСОБА_5. змінив показання, та стверджував, що ОСОБА_4.
знав ОСОБА_12 й де та живе. З його ініціативи й пішли до будинку Остапенко.
Першим у будинок зайшов ОСОБА_4. і він же включив світло. Бачив, що у кімнаті
сплять діти. У другу кімнату заходили втрьох. ОСОБА_10. розбудив та вивів за
вказівкою ОСОБА_4. Той з ОСОБА_3. у цей час виявили ще й сплячого ОСОБА_1. Коли
вивели цих чоловіків на подвір'я, то вдвох з ОСОБА_4. побили їх. Вважав що
ОСОБА_10. і ОСОБА_1. обікрали сусіда та ОСОБА_4. Про це у них запитував
ОСОБА_4. та в цьому зізнався ОСОБА_1. Після цього пішли до клубу. Вирішили
повернутися щоб знову побити тих чоловіків. По дорозі втрьох розпили пляшку
вина. Оскільки їх вигнала хазяйка та замкнула двері, то ОСОБА_4. вибив двері, а
він обірвав ручку іншої двері. Хазяйка сказала що йде викликати міліцію та
пішла. Зайшли до кімнати. Він запитав у дітей чи заважають їм ОСОБА_10. і
ОСОБА_1. Отримавши ствердну відповідь втрьох розбудили цих осіб. Він вивів з
будинку ОСОБА_10., наказав чекати. ОСОБА_4. виштовхав ОСОБА_1. З'ясували що
ОСОБА_10. зник, тому пішли додому (т. 1 а.с. 231 - 232; т. 2 а.с. 142).
Підтверджуючі ці показання під час відтворення обстановки та обставин події
ОСОБА_5. визнавав, що другий раз допомагав ОСОБА_4. витягти ОСОБА_1. з будинку
(т. 1 а.с. 159 - 180). На очній ставці з ОСОБА_3. ОСОБА_5. стверджував, що
вечором біля клубу ОСОБА_4. запропонував провести вечір у ОСОБА_12 та повів до
неї. ОСОБА_1. ОСОБА_3. і ОСОБА_5. будили та виводили вдвох. На подвір'ї вони ж
розмовляли з ОСОБА_10., а він бив ОСОБА_1. Коли останній зізнався у крадіжках,
то перейшов до ОСОБА_10. та разом з ОСОБА_4. побив його (т. 1 а.с. 134 - 136).

З протоколу допиту ОСОБА_3., як підозрюваного, (т. 1 а.с. 91 - 92)
убачається, що ініціатором першого відвідання обійстя Остапенко був ОСОБА_5. На
меті малося вигнання співмешканця ОСОБА_12., - ОСОБА_10. за для розваги з цією
дівчиною. ОСОБА_3. стверджував, що розмову за викрадення сала з ОСОБА_10. почав
ОСОБА_5., при цьому стягнув його на підлогу та ногами наніс 2 удари по тулубу.
ОСОБА_5. примусово витяг ОСОБА_10. у першу кімнату та наказав вдягатися, а сам
з ОСОБА_4. повернувся до другої кімнати, звідки вони витягли іншого чоловіка.
Його впізнав ОСОБА_4. та теж запитував про викрадене сало. Не отримавши
відповіді ОСОБА_4. побив його. Виявивши, що у кімнаті є дитина та інші особи,
сказав супутникам, щоб вивели чоловіків на подвір'я. ОСОБА_5. виштовхав
ОСОБА_10. з будинку та повернувшись з ОСОБА_4. виштовхували ОСОБА_1. Втрутилася
хазяйка, але це не допомогло. На подвір'ї виявили, що ОСОБА_10. втік. На прохання
хазяйки ОСОБА_5. і ОСОБА_4. не відреагували та побили ОСОБА_1. Він залишився
біля ОСОБА_1. а ОСОБА_5. і ОСОБА_4. пішли на вулицю і привели ОСОБА_10. Кинули
його на землю та нанесли не менш 5 ударів. Потім ОСОБА_5. взяв його за голову
та вдарив декілька раз коліном по голові. За його пропозицією пішли до клубу на
дискотеку. Звідти пішли та купили 2 пляшки вина. Коли повернулися до клубу та
виявили, що він зачинений, за пропозицією ОСОБА_5. пішли до будинку Остапенко,
щоб зустрітися з ОСОБА_12. ОСОБА_3. стверджував, що господарі категорично
заперечували, щоб вони заходили у будинок та замкнули двері. Це було після 1
години ночі. Через вікно ОСОБА_5. сперечався з хазяїном, а потім вибив вхідні
двері. Другі двері вибивав ОСОБА_4., але тільки відірвав від них ручку. Вийшла
хазяйка та повідомила, що йде викликати міліцію. Зайшли у першу кімнату. Там
був хазяїн. ОСОБА_5. поговорив з ним та пішов до наступної кімнати, де як і
раніше, спали ті ж чоловіки. ОСОБА_5особисто витягував по черзі обох чоловіків
з будинку. На подвір'ї ОСОБА_5. і ОСОБА_4. побили чоловіків. Потім втрьох вони
вивели ОСОБА_10. на вулицю, де й залишили. ОСОБА_1. сам пішов з подвір'я.
ОСОБА_3. стверджував, що не втручався у побиття цих чоловіків, а тільки казав,
щоб припинили їх побиття. У суді ОСОБА_3. у частині того, що він виводив
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. шукали та привели ОСОБА_10. з вулиці не підтвердив, вказує
що не виводив ОСОБА_10. та хлопці знайшли і привели того з саду (т. 2 а.с.
415).

Досудовим слідством ОСОБА_3. пред'являлося обвинувачення за ст. 121 ч. 2
КК України. Як обвинувачений він вини не визнав (т. 1 а.с. 203 - 204) та
стверджував, що усі події того вечора відбулися саме через те, що ОСОБА_12 не
було вдома, тому й всупереч волі господарів ходили по будинку, будили
мешканців, побили чоловіків. Як обвинувачений за ст. ст. 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК
України він зокрема пояснював, що оглядали будинок Остапенко, у першій кімнаті
бачив дитину, яка спала. У другу кімнату заходили втрьох. Коли вперше побачив
ОСОБА_10. і ОСОБА_1., то обидва були п'яні, тілесні ушкодження бачив тільки у
ОСОБА_10. Він стверджував, що ОСОБА_10. бив тільки ОСОБА_5., а ОСОБА_1. тільки
ОСОБА_4. (т. 2 а.с. 154 - 155). На очних ставках з ОСОБА_5. і ОСОБА_4. ОСОБА_3. фактично підтвердив ці показання (т.
1 а.с. 134 - 138; т. 2 а.с. 236 - 237).

Разом з тим, під час відтворення обстановки та обставин подій ОСОБА_3.
пояснював, що перший раз оглядав будинок у пошуках ОСОБА_12та виявив трьох
сплячих дітей; побиття потерпілих ОСОБА_5. супроводжував запитаннями хто вкрав
в нього сало й де воно; побиття було припинене саме активними діями ОСОБА_3,
адже він відтягнув ОСОБА_5. від ОСОБА_10., а потім ОСОБА_4. від ОСОБА_1.; коли
повернулися, то перші двері вибив ОСОБА_4., а у других ручку відірвав ОСОБА_5.;
ОСОБА_5. допомагав ОСОБА_4. виводити ОСОБА_1. на подвір'я. На той час ОСОБА_10.
вже зник з подвір'я (т. 1 а.с. 140 - 158).

Як підозрюваний ОСОБА_4. (т. 1 а.с. 102 - 103) своєї вини не визнав. Він
показав, що на час вчинення злочину з ОСОБА_3. працював у приватного підприємця
в с. Вербичі. 23. 03. 2007 р. з ним з Чернігова приїхав до села. Вечором разом
пішли до клуба, де зустріли ОСОБА_5. За його пропозицією разом пішли
розібратися з «западенцем» (як з'ясувалося з ОСОБА_10.), тобто вигнати його з
будинку та розважитися з його співмешканкою на ім'я ОСОБА_12. Біля 22 год.
прийшли до садиби де проживав ОСОБА_10. ОСОБА_5. першим зайшов у будинок, потім
вони з ОСОБА_3. У кімнаті ОСОБА_5. ввімкнув світло, але ОСОБА_12там не було.
ОСОБА_5. пішов до другої кімнати де також ввімкнув світло. З першої кімнати
бачив, що ОСОБА_5. зняв ковдру зі сплячого чоловіка й наніс декілька ударів
рукою в його обличчя, а потім розпитував про якийсь борг. Зрозумів, що це
ОСОБА_10. ОСОБА_5. наказав останньому одягтися та вийти на подвір'я, щоб там
розібратися. ОСОБА_10. одягся та вийшов з будинку. ОСОБА_5. вийшов за ним.
Після цього до кімнати зайшов хазяїн. З ним, разом з ОСОБА_3., покурили у
кімнаті. Оскільки ОСОБА_5. не заходив до будинку, то разом з ОСОБА_3. вийшли на
подвір'я. Там побачив, що ОСОБА_5. б'є ОСОБА_10. Хоча відтягували ОСОБА_5. від
ОСОБА_10., той виривався та продовжував побиття. Коли вдалося відтягти, то
пішли до клубу. Деякий час перебували на дискотеці, а потім, з ініціативи
ОСОБА_5. пішли та він купив 2 пляшки вина. Після розпиття 1 пляшки повернулися,
з'ясували, що клуб зачинено. ОСОБА_5. знову запропонував піти до ОСОБА_12., яка
вже повинна була бути вдома. На це погодилися. ОСОБА_5. через незамкнені двері
зайшов до першої кімнати будинку де включив світло. ОСОБА_12не було. Він
сказав, що у другій кімнаті повинен бути ОСОБА_10., якого він збирається
побити. У цей час у кімнату вийшла хазяйка, яка сказала, що викличе міліцію та
пішла з будинку, оскільки ОСОБА_5. сказав що йому байдуже. ОСОБА_5. зайшов до
другої кімнати, де ввімкнув світло та сказав ОСОБА_10. швидко вдягатися і вийти
на подвір'я, що той й зробив. ОСОБА_5. вийшов за ним з будинку. У цей час він
та ОСОБА_3. курили з господарем у кімнаті. Коли ОСОБА_5. повернувся, то
повідомив, що ОСОБА_10. втік. ОСОБА_5. пішов до другої кімнати, ударами
розбудив ОСОБА_1., витяг його на подвір'я, де не менше двох разів вдарив
кулаком в обличчя. Тоді вийшов хазяїн. У нього взяли по сигареті й пішли
додому. По дорозі ОСОБА_5. і ОСОБА_3. розпили другу пляшку вина. Особисто він і
ОСОБА_3. нікого не били.

На досудовому слідстві, як
обвинувачений, ОСОБА_4. вину визнавав частково. Він пояснив, що разом працював
з ОСОБА_1., між ними були нормальні відносини. 23. 03. 2007 р. з ОСОБА_3.
приїхали з Чернігова до с. Вербичі, оскільки той мав намір працевлаштуватися.
Вживання алкоголю того вечора заперечував, а ОСОБА_3. і ОСОБА_5. біля клубу
пили вино. Після цього ОСОБА_5. запросив їх піти разом з ним до ОСОБА_10. щоб
забрати борг. Коли прийшли, то у будинку світло включив ОСОБА_5. ОСОБА_3. і
ОСОБА_5. кричали, голосно нецензурно висловлювався, у другій кімнаті ОСОБА_5.
розбудив та силоміць вивів з будинку ОСОБА_10. При цьому ОСОБА_4. бачив у нього
на обличчі застарілі синці, розбитий ніс. Потім ОСОБА_5. у другій кімнаті
розбудив і вивів у першу кімнату ОСОБА_1. Сюди з іншої кімнати зайшла жінка,
сказала щоб йшли з будинку й не будили мешканців. Разом з ОСОБА_1. вийшли на
подвір'я. Тут ОСОБА_5. розпитував ОСОБА_10. про борг та ногами й руками бив його по тулубу, потім тричі
вдарив ОСОБА_1. Повернулися у будинок. В одній з кімнат побачили чоловіка.
Взяли у нього сигарети та курили, а ОСОБА_5. пішов на подвір'я. Повернувшись
повідомив, що ОСОБА_10. втік. Він мав намір ще побити ОСОБА_10., тому взяв
ліхтарик та пішов шукати. Разом з ОСОБА_3. ОСОБА_5. знайшов ОСОБА_10. і притяг
на подвір'я. ОСОБА_5. знову побив ОСОБА_10., після чого пішли до клубу. Той був
зачинений ОСОБА_3. і ОСОБА_5. купили 2 пляшки вина та одну вдвох розпили. Тоді
між ОСОБА_3. і ОСОБА_5. відбулася розмова, що можна розважитися з Видра С.
Знову повернулися до того ж будинку. Через відчинені двері зайшли до кімнати,
де ОСОБА_5. включив світло. ОСОБА_3. і ОСОБА_5. у другій кімнаті розбудили
ОСОБА_10. і ОСОБА_1. і незважаючи на прохання жінки припинити скандал, бо вона
викличе міліцію, насильно витягли їх на подвір'я. ОСОБА_5. ногами бив
ОСОБА_10., а коли той намагався підвестися, ОСОБА_3. збивав його з ніг. Забрав
ОСОБА_5. у будинок, де у того ж чоловіка взяли сигарети й курили. Що в цей час
на подвір'ї робив ОСОБА_3., - не знає. Хазяїн просив вигнати ОСОБА_10. і
ОСОБА_1., які постійно п'ють. На подвір'ї виявили, що ОСОБА_10. зник. ОСОБА_3.
і ОСОБА_5. наказали ОСОБА_1. йти геть. Самі пішли додому. По дорозі ОСОБА_3. і ОСОБА_5. розпили другу пляшку
вина. Він нікого не бив, та двері не вибивав. ОСОБА_5відірвав дверну ручку,
коли жінка закрила двері (т. 2 а.с. 131 - 136).
У судовому засіданні ОСОБА_4. пояснив, що дійсно бачив дівчинку, що
спала у першій кімнаті. Внаслідок їх дій дитина прокинулася (т. 2 а.с. 417). На
очній ставці з ОСОБА_3. ОСОБА_4. заперечував будь - яке насильство відносно
ОСОБА_1. та його побиття, стверджував, що бачив як ввечері 23. 03. 2007 р. на
подвір'ї садиби Остапенко в с. Вербичі
ОСОБА_3. бив і ОСОБА_1. і ОСОБА_10.

Аналіз перевірених пояснень підсудних, отриманих як у ході досудового
слідства, так і безпосередньо в ході судових засідань в сукупності з іншими,
також перевіреними доказами, свідчить про те, що зміна ними показань відбулась
не внаслідок більш об'єктивних свідчень при наступних допитах, а є змовою між
підсудними лише з метою зменшення відповідальності кожного з них за вчинене, в
зв'язку з чим суд критично розглядає такі зміни в їх свідченнях та незважаючи
на наведені покази, допитавши потерпілих і свідків, дослідивши матеріали
справи, перевіривши в судовому засіданні зібрані докази, суд дійшов висновку
про доведеність вини підсудних у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 162 ч.
1; 296 ч. 2 КК України.

Так на стадії досудового слідства внаслідок ретельної перевірки
спростовані повідомлення підсудних про вчинення ОСОБА_10. і ОСОБА_1. крадіжок
чужого майна та обґрунтовано прийняте відповідне процесуальне рішення (т. 2
а.с. 18).

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_2показала, що у
будинку, окрім її з подружжям, проживали дочки, рідний брат ОСОБА_1., майбутній
зять ОСОБА_13. та ОСОБА_10., який співмешкав з донькою ОСОБА_12. 23. 03. 2007
р. ОСОБА_10., який часто вживав спиртне, прийшов з роботи о 18.30 год. у стані
сп'яніння та побитий (опухлі очі, розбиті губи, з носу йшла кров). Сказав що
майже нічого не бачить. На його прохання умила йому обличчя. В подальшому
полягали спати. О 22.30 год. до будинку ввійшли підсудні, кричали, від чого
прокинулася. Серед них впізнала ОСОБА_5. Вимагала, щоб покинули будинок, але її
не слухали, ходили по кімнатах. Перелякалася й пішла у свою кімнату, звідки
чула як потягли ОСОБА_10. з будинку. Як його били не бачила, але бачила як
ногами ОСОБА_5. і ОСОБА_4. били ОСОБА_1. та не реагували на її прохання
припинити побиття. Коли підсудні пішли, ОСОБА_10. і ОСОБА_1. повернулися у
будинок. ОСОБА_10. ліг спати, казав, що йому погано, просив пізніше подивитися,
чи він живий. Підсудні повернулися тієї ж ночі о 01.30 год., стукали, кричали
що виб'ють вікна Не відчиняла їм двері, але вони їх вибили. Тоді побігла до
сусідів, щоб викликати міліцію Побачила, що за нею побіг ОСОБА_4., світив
ліхтариком та шукав її, тому сховалася. Була перелякана й ніч провела на лану.

Судом перевірені показання потерпілого ОСОБА_1. З його оголошених показань
(т. 1 а.с. 113 - 114; т. 2 а.с. 107) та даних у суді убачається, що станом на
23. 03. 2007 р. у ОСОБА_10. на обличчі були застарілі синці. Сам потерпілий
прийшов додому п'яний і ліг спати. ОСОБА_10. ще не було. Прокинувся через крики
та нецензурні висловлювання підсудних, що були у будинку. Їх знав наочно. В ту
ніч підсудні двічі хуліганили у будинку, від чого усі прокидалися, а його та
ОСОБА_10. виводили на подвір'я й били. Після другого побиття боявся йти до
будинку, тому ночував на сіновалу, де виявив, що там спить його племінниця
ОСОБА_12 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень лікувався в умовах стаціонару
ЦРЛ. Йому невідомо, щоб ОСОБА_10. крав сало у
ОСОБА_5. Про це його ніхто з хлопців не запитував й він такого нікому з
них нічого не казав.

Свідок ОСОБА_13. повністю
підтвердив показання, що оголошені судом. З них слідує, що свідок є інвалідом
через захворювання ніг та йому важко ходити. Тієї ночі прокинувся від криків та
нецензурних висловів декількох чоловіків, що були у будинку. До них пішла
дружина. Коли вийшов, йому посвітили ліхтариком в обличчя й наказали
повернутися до кімнати. Повернувся, але заснути не міг через гамір тих хлопців
та звуки побиття. Чув, що підсудні витягли з хати ОСОБА_10. Потім повернулася
дружина, сказала, що побили ОСОБА_10. Чув що хтось крикнув, що ОСОБА_10втік.
Знову заснув. Прокинувся від стукотіння у вікна та двері. Наказав дружині
відкрити двері, щоб їх не вибили. Дружина пішла з кімнати. Оскільки важко було
вставати, залишився у ліжку та чув, що до будинку знову зайшли підсудні, які
знову кричали та лаялися, витягли з будинку ОСОБА_10. і ОСОБА_1. Деякий час
крики та лайка були чутні з подвір'я, та він заснув. Дружина повернулася
вранці. Тієї ночі нікому сигарети не давав (т. 2 а.с. 25 - 26).

За участю педагога суд допитав малолітнього свідка ОСОБА_14., яка
показала, що вечором 23. 03. 2007 р. ОСОБА_10. прийшов додому п'яний, з синцями
під очима, а з носу йшла кров. Спала у першій кімнаті будинку, біля печі. Вночі
прокидалася один раз, оскільки підсудні стукали у вікно і двері, потім вони
зайшли у будинок а мати вибігла з хати. Вона дуже перелякалася. ОСОБА_3 казав
їй щоб не боялася, а на запитання ОСОБА_5сказала, що ОСОБА_10. її ображає.
Підсудні ввімкнули у другій кімнаті світло, щось запитували про сало, а потім
вивели ОСОБА_1. і ОСОБА_10. з будинку. Чула що на вулиці хтось когось б'є.
Потім з батьком замкнули двері. Заснула, тому не знає чи поверталися ОСОБА_1. і
ОСОБА_10. у будинок. Через порушення вимог ст. 168 КПК України суд виключив з
допустимих доказів протоколи допиту цього свідка на досудовому слідстві (т. 1
а.с. 112; 247 - 250).

Допитом свідка ОСОБА_15. й перевіркою його свідчень (т. 1 а.с. 281 -
284) у суді встановлено, що свідок бачив на обличчі ОСОБА_10. синці напередодні
23. 03. 2007 р. У той вечір був у будинку ОСОБА_2. з роботи прийшов п'яний й
ліг спати. На той час синці у нього вже сходили. Свідок, зі своєю дівчиною
ОСОБА_14, заснули на печі між 22 та 23 год. Прокинувся, бо троє хлопців у
кімнаті розмовляли, сміялися, на піч світили ліхтариком. Перелякався, тому з
печі не злазив. У кімнаті підсудні ввімкнули світло та пішли до зали. Там
світили ліхтарем, кричали, нецензурно висловлювалися, казали ОСОБА_10.
вставати, скинули його на підлогу. Тіло тягли по підлозі, штовхали, запитували
де ОСОБА_12. Потім повернулися до зали й підняли ОСОБА_1. Їх обох вигнали з
будинку. Всі ці дії підсудні супроводжували криками та лайкою. Після цього чув
з вулиці звуки ударів. Коли повернувся ОСОБА_10., то сказав ОСОБА_2що втік від
підсудних, просив подивитися пізніше, чи він дихає. ОСОБА_2вклала його спати.
Приблизно о 01.30 год. знову прокинувся, оскільки знову зайшли підсудні.
ОСОБА_2їх випроводила, казала що викличе міліцію та замкнула за ними двері.
Підсудні стукали у вікна, вимагали відчинити двері. Чув що вони вибили вхідні
двері, ламали двері з сіней до кімнати. До них вийшла ОСОБА_2, сказала, що йде
викликати міліцію та побігла з будинку. Підсудні запитували в ОСОБА_14чи
заважають їм спати ОСОБА_10 або ОСОБА_1. ОСОБА_14 відповіла, що так. У будинку
підсудні кричали, нецензурно висловлювалися, штовханням вигнали когось з
будинку та хвилин 10 ще голосно лаялися на подвір'ї. Не пам'ятає коли хазяйка
обмивала обличчя ОСОБА_10. Про будь -які
крадіжки ОСОБА_10. або ОСОБА_1. йому нічого невідомо.

Такі пояснення містять і перевірені судом свідчення ОСОБА_14. (т. 1 а.с.
251 - 254).

Оскільки явка до суду свідка ОСОБА_12. визнана неможлива, то судом
перевірені її свідчення на досудовому слідстві (т. 1 а.с. 110 - 111). З них
убачається, що 23. 03. 2007 р. приблизно о 19.00 год. працювала на городі, коли
побачила свого співмешканця, - ОСОБА_10., який ледь тримався на ногах через
сп'яніння. Оскільки у такому стані ОСОБА_10. б'є та ображає її, то вдягла теплу
куртку й ночувала на сіновал. Про події, що відбулися в ніч на 24. 03. 2007 р.
у садибі її матері ОСОБА_2знає тільки зі слів близьких.

Сутність показань свідка ОСОБА_16., що перевірені судом зводиться до
того, що 24. 03. 2007 р. ОСОБА_5. прийшов до них ночувати пізно вночі, був п'яний.
Сказав, що когось побив, на коліні джинсів у нього була кров. ОСОБА_5. ліг
спати. Вдень від ОСОБА_1. дізнався, що ОСОБА_5. та ще двоє хлопців побили його
та ОСОБА_10. (т. 2 а.с. 220 - 221).

Свідок ОСОБА_17. показала суду, що ОСОБА_5. - її рідний брат, але про
обставини ним вчиненого знає тільки зі слів чоловіка, - ОСОБА_16., оскільки
особисто з братом не спілкувалася.

З оголошених судом показань свідка ОСОБА_18. слідує, що станом на 23.
03. 2007 р. він працював в с. Вербичі разом з ОСОБА_3. і ОСОБА_4. В той вечір
втрьох випили дві пляшки вина й пішли на дискотеку у клуб. Там зустріли
ОСОБА_5. Хлопці залишилися, а він пішов спати. Наступного ранку зустрів хлопців
на роботі, вони були якісь приголомшені. Пізніше по них прийшли працівники
міліції. (т. 2 а.с. 226 - 227).

За оголошеними судом показаннями свідка ОСОБА_19. остання наприкінці
березня 2007 р. від односельця дізналася, що на околиці села лежить мертва
людина. Особисто побачила на смітнику труп чоловіка, про що в подальшому
повідомила ОСОБА_2(т. 1 а.с. 285).

Допитані судом окремо, як свідки, ОСОБА_22,ОСОБА_20., ОСОБА_21.
показали, що були понятими під час відтворення обстановки та обставин події, що
провадилися за участю ОСОБА_5. і ОСОБА_3. Останні розповідали та показували про
вчинене добровільно, без будь - якого тиску. Зміст відповідних протоколів
відповідає тому, що повідомляли підсудні.

Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та технічного паспорту,
убачається, що ОСОБА_2в цілому є власником садиби АДРЕСА_5(т. 2 а.с. 110 -
113). За протоколами огляду цієї садиби та місцевості (як зазначено - трупу)
24. 03. 2007 р. під деревом біля буд. № 77 по вул. Першотравнева в с. Вербичі
виявлено труп особи чоловічої статі з візуальними ознаками тілесних ушкоджень,
дві вхідні двері будинку садибиАДРЕСА_5мають механічні пошкодження. У дальній
від входу кімнаті на паласі біля дивану виявлені плями бурого кольору. На
подвір'ї на цеглині й фрагменті цеглини також виявлені плями бурого кольору.
Носії цих плям вилучені (т. 1 а.с. 4 - 10) та визнані речовими доказами (т. 2
а.с. 10 - 11). За експертним висновком № 83 від 17. 05. 2007 р. на фрагменті
паласу і цеглині виявлена кров людини, яка могла походити від потерпілого
ОСОБА_10. На фрагменті цеглини виявлена кров людини, яка могла походити від
потерпілого ОСОБА_1. Не виключений домішок крові потерпілого ОСОБА_10. (т. 2
а.с. 73 - 77). Особа померлого встановлена за паспортом, свідоцтвом про
народження та лікарським свідоцтвом про смерть, як ОСОБА_10(т. 1 а.с. 12; 106 -
107).

Згідно висновку експерта № 1349 від 06. 06. 2007 р., що не викликає
сумніву у суду, у потерпілого ОСОБА_1. мали місце тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, синців обох очних
орбіт, забою грудної клітини, які могли утворитися з 23 на 24 03. 2007 р. від
дії тупих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я (т. 2 а.с. 204 - 205).

За висновками експертних досліджень №№ 858 - 860, які перевірялися
судом, станом на 24. 03. 2007 р. у ОСОБА_4. і ОСОБА_3. яких - небудь тілесних
ушкоджень не виявлено; у ОСОБА_5. маються тілесні ушкодження у вигляді
припухлості м'яких тканин п'ясно - фалангового суглобу правої кисті, садна 2-ї
фаланги, які могли утворитися 24. 03. 2007 р. від дії тупих предметів і
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключена можливість, що
вище перелічені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок опору потерпілого
(т. 1 а.с. 25 - 48).

На стадії досудового слідства підсудні добровільно видали предмети
одягу, в який були вдягнуті в ніч з 23 на 24. 03. 2007 р. та мали плями бурого
кольору (т. 1 а.с. 22 - 24). Ці речі визнані доказами по справі (т. 2 а.с. 4 -
9) та за висновками експертів №№ 80 -82 (т. 2 а.с. 29 - 64) - на куртці
ОСОБА_3. виявлено кров людини, групова належність якої не встановлена через
малу кількість слідів; на джинсових брюках ОСОБА_5. знайдено кров людини.
Можливо лише не виключити її походження від ОСОБА_10.; на куртці, правому
кросівку і спортивних брюках ОСОБА_4. знайдено кров людини можливим походженням
від крові потерпілого ОСОБА_1. і домішку від крові потерпілого ОСОБА_10.

Разом з тим органи досудового слідства
ОСОБА_5та ОСОБА_4пред'явили обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в
умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що спричинили смерть
потерпілого за наступних обставин: в ніч на 24 березня 2007 року, ОСОБА_4в
групі з неповнолітнім ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
в господарстві АДРЕСА_5, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно
нанесли численні удари руками і ногами в область голови та тулуба громадянина
ОСОБА_10, чим завдали йому тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 463
від 24. 04. 2007 року, які знаходяться в прямому причинно - наслідковому
зв'язку з настанням смерті потерпілого та в комплексі носять характер тяжких
тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.

Аналіз сукупності досліджених доказів приводить суд до висновку, що
вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні,
оскільки ані органи досудового слідства, ані державні обвинувачі в суді не
надали належних й допустимих доказів того, що будь - хто з підсудних вчинив
злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України. Обґрунтовуючи обвинувачення
висновком експерта № 463 від 24. 04. 2007 року (т. 1 а.с. 56 - 59), ані
слідчий, ані прокурор, що затвердив обвинувальний висновок, не звернув уваги,
що за цим висновком смерть ОСОБА_10. настала 23. 03. 2007 р., й це виключає
обвинувачення підсудних у вчиненні ними злочинів 24. 03. 2007 р. Суд перевірив
висновок експерта № 463 у ході допиту експерта Козловського П. М. та з'ясував,
що експерт категорично виключав можливість заподіяння будь -яких тілесних ушкоджень
ОСОБА_10. 24. 03. 2007 р. Суд визнав вказаний висновок неповним і таким, що
суперечить матеріалам справи: зокрема показанням підсудних й потерпілих, свідка
Балбунова, які послідовно, докладно й мотивовано у деталях довели, що вдруге
підсудні повернулися до будинкуАДРЕСА_524. 03. 2007 р., незаконно проникли у
житло та вчинили хуліганство, що супроводжувалося вигнанням ОСОБА_10. і
ОСОБА_1. з будинку. Усі підсудні виключають можливість настання смерті
ОСОБА_10. внаслідок їх дій. З метою усунення неповноти досудового слідства суд
призначив повторну комісійну судово - медичну експертизу.

Дослідженням висновку комісійної судово - медичної експертизи № 257 від
07. 12. 2007 року (т. 2 а.с. 435 - 442) встановлено, що він є об'єктивним,
науково обґрунтованим, базується на актах експертних токсилогічно- імунологічно
- гістологічного досліджень трупа ОСОБА_10., які не викликають сумніву у суду
(т. 1 а.с. 60 - 65). З висновку убачається, що тяжкі тілесні ушкодження за
ознакою небезпеки для життя ОСОБА_10. виникли у нього як протиударне
ушкодження, тобто в результаті падіння та ударі правою скроневою областю об
предмет з переважаючою поверхнею не менше ніж за 2 - 3 дні до настання смерті
потерпілого й знаходяться у прямому причинно - наслідковому зв'язку з настанням
смерті. Цей висновок підтверджено виявленими під час судово - медичного
дослідження патологічними змінами у вигляді зсідків крові, що нещільно спаяні з
твердою мозковою оболонкою, наявністю кратероподібного вдавлення під
субдуральною гематомою та даних гістологічного дослідження гематоми; діфузними
великими скупченнями гемолізованих еритроцитів
з наявністю макрофагів, скупченням фібрину та чіткими лейкоцитарними
скупченнями. У деяких випадках при такій закритій черепно -мозковій травмі може
спостерігатися так званий «світлий проміжок часу», під час якого потерпілий
перебуває у свідомості і в цей час може виконувати цілеспрямовані дії. Інші
виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна правої кисті, двох саден правої
лобної області, двох синців навколо очей, виникли внаслідок не менш 5 -7
кратної дії тупих предметів і як у своїй сукупності так і кожне окремо мають
ознаки легких тілесних ушкоджень, але їх давність заподіяння неможливо
визначити через відсутність описання морфології на час первинного експертного
дослідження, як й час настання смерті та можливий предмет заподіяння тілесних
ушкоджень. Крім того, експерт Ювчик В. М. пояснив, що гематома формується у
перші 6 годин після ушкодження й в ній концентрація алкоголю не змінюється;
«світлий проміжок часу» може тривати й декілька тижнів, при цьому потерпілий зі
сторони виглядає як особа що перебуває у стані алкогольного сп'яніння або
ейфорії, та здатен виконувати будь - які
дії як й звичайна людина; зафіксовані дослідженнями патологічні зміни не можуть
утворитися раніше ніж за 2 - 3 дні після отримання описаної у висновку закритої
черепно - мозкової травми; при самопадінні особи кістки черепа деформуються та
через деякий час повертаються у звичайний стан; заподіяння ОСОБА_10. легких
тілесних ушкоджень ніяким чином не вплинули на настання його смерті. За
встановлених обставин суд дійшов висновку, що висновок експерта № 463
обґрунтовано спростований викладеним вище висновком, можливість додаткових
експертних досліджень остаточно втрачена. Через викладене прокурору потрібно
повідомити про отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10., а підсудних
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. за ст. 121 ч. 2 КК України виправдати.

Таким чином, суд вважає, що наданими обвинуваченням
доказами достеменно підтверджується тільки факти вчинення ОСОБА_3., ОСОБА_4. і
ОСОБА_5. злочинів передбачених ст. ст. 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК України.

Так ОСОБА_3. умисно незаконно проник до житла особи,
тобто порушив недоторканість житла й підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 162
КК України. Він винен у кваліфікованому хуліганстві, оскільки умисно групою
осіб грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою зухвалістю та повинен нести відповідальність за
ч. 2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_4. порушив недоторканість житла
оскільки умисно незаконно проник до житла особи, тому підлягає відповідальності
за ч. 1 ст. 162 КК України. ОСОБА_4. вчинив кваліфіковане хуліганство, оскільки
групою осіб умисно грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги
до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю й підлягає
відповідальність за ч. 2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_5. умисно вчинив злочини передбачені ст. ст. 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК
України так як незаконно проникнувши до житла особи порушив недоторканість
житла і групою осіб грубо порушив
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю. Він підлягає відповідальності за вчинене
з урахуванням вимог ст. ст. 98 -103 КК України. Так, зважаючи що санкцією ч. 1 ст. 162 КК України передбачено лише такі
види покарання, які з огляду на вік підсудного, його матеріальний стан та
навчання у професійному навчальному закладі не можуть бути до нього
застосовані, відповідно до ст. 7 КПК
України, його належить звільнити від покарання за вчинення цього злочину.

Призначаючи покарання підсудним суд враховує ступінь
тяжкості вчинених ними умисних злочинів, їх молодий вік, наявні дані про їх
особи:

- ОСОБА_3.,- за місцем проживання, проходження строкової
військової служби та колишніми місцями роботи характеризується позитивно, на
спеціалізованих медичних обліках не перебуває, не одружений, власного майна, на
яке можливе накладення арешту, - не має, до адміністративної та кримінальної
відповідальності раніше не притягувався (т. 1 а.с. 182 - 195);

- ОСОБА_4. за місцем проживання
характеризується позитивно, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває,
не одружений, є призовником на дійсну військову службу та послаблене здоров'я,
раніше притягувався до кримінальної відповідальності (т. 1 а.с. 233 - 240; т. 2
а.с. б/н);

- ОСОБА_5. за місцем навчання
характеризується посередньо; за місцем проживання формально позитивно. Здоров,
на спеціалізованих медичних обліках не перебуває. Власного майна, на яке можливе
накладення арешту, - не має, до адміністративної відповідальності раніше не
притягувався, але після вчинення інкримінованих злочинів засуджений за вчинення
тяжкого умисного злочину проти власності, проживає та виховується у неповній
сім'ї (т. 1 а.с. 205 - 226). Представник служби у справах дітей вважає, що
виправлення неповнолітнього та попередження вчинення ним нових злочинів без
ізоляції від суспільства неможливе.

Обставиною, що обтяжує покарання кожного з підсудних є вчинення злочинів
у стані алкогольного сп'яніння.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_5. є вчинення злочину у
неповнолітньому віці.

Обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_3. і ОСОБА_4. по справі не
встановлено.

Викладене є підставою висновку суду, що для виправлення ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. і попередження нових злочинів
кожному з них необхідно й достатньо призначити покарання за кожний злочин у
межах передбаченої законом санкції. Оскільки підстав для застосування до них
ст. ст. 69; 75 КК України під час судового слідства не встановлено, то за ч. 2
ст. 296 КК України кожному з них належить призначити покарання у вигляді
позбавлення волі на певний строк, а за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді
обмеження волі. На підставі ст. ст. 70; 72 КК України остаточне покарання належить
визначити з переведенням призначеного покарання у співвідношенні 2 дні
обмеження волі в 1 день позбавлення волі та шляхом повного поглинення менш
суворого покарання більш суворим. Відсутність підстав для застосування до
ОСОБА_5. ст. ст. 69; 104 КК України та викладене вище у сукупності свідчить, що
за ст. 296 ч. 2 КК України йому належить призначити покарання у вигляді
позбавлення волі на певний строк.

За ст. 70 ч. 4
КК України вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27 березня
2007 року відносно ОСОБА_5., яким він засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до
3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України з іспитовим строком 1
рік (т. 1 а.с. 214 - 219), належить
виконувати самостійно.

Через викладене
до ОСОБА_3. запобіжний захід належить змінити на утримання під вартою, а
відносно ОСОБА_4. і ОСОБА_5. належить залишити без змін у вигляді утримання під
вартою.

До строку
відбування покарання підсудним належить зарахувати їх затримання в порядку ст.
115 КПК України з 24. 03. 2007 р. по 27. 03. 2007 р. та утримання під вартою по
справі з 27. 03. 2007 р.; а відносно ОСОБА_3. з 27. 03. 2007 р. по 05. 06. 2007
р. (т. 1 а.с. 73 - 77; 84 - 89; 96 - 101; 118 -119; 123 - 124; 129 -130; т. 2
а.с. 87; 93; 98; 159 - 160).

Речовими
доказами слід розпорядитися у відповідності ст.81 КПК України (т. 2 а.с. 4 -
11).

Судові витрати
відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених
ст. ст. 162 ч. 1; 296 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України - 1 (один) рік обмеження
волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України - 1
(один) рік позбавлення волі;

За сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, з урахуванням
правил ст. 72 КК України, шляхом повного поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_3 Денису Петровичу 1 (один)
рік позбавлення волі.

ОСОБА_4за ст. 121 ч. 2 КК України на підставі п. 2 ч. 1; ч. 2 ст. 6 КПК
України визнати невинуватим за відсутністю в його діях складу злочину та по
суду виправдати.

ОСОБА_4визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 162 ч.
1; 296 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України - 1
(один) рік обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України - 1
(один) рік позбавлення волі;

За сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, з урахуванням
правил ст. 72 КК України, шляхом повного поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_4 1 (один) рік позбавлення
волі.

ОСОБА_5 за ст. 121 ч. 2 КК України на підставі п. 2 ч. 1; ч. 2 ст. 6 КПК
України визнати невинуватим за відсутністю в його діях складу злочину та по
суду виправдати.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 162 ч. 1 КК
України та на підставі ст. 7 КПК України звільнити його від покарання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ст. 296 ч. 2 КК
України та призначити йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України вирок Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 27 березня 2007 року відносно ОСОБА_5., яким він
засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі
ст. 104 КК України з іспитовим строком 1 рік (т. 1 а.с. 214 - 219) виконувати
самостійно.

ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили з підписки
про невиїзд в залі суду змінити на утримання під вартою в умовах СІЗО
Чернігівської області. Строк відбування ним покарання відраховувати з моменту
взяття під варту за цим вироком. У строк відбування покарання ОСОБА_3
зарахувати його затримання по справі з 24 по 27 березня 2007 р. та утримання
під вартою з 27 березня 2007 р. по 05 червня 2007 р.

ОСОБА_4і ОСОБА_5запобіжний захід до набрання вироком сили залишити без
змін, - утримання під вартою в умовах СІЗО Чернігівської області.

У строк відбування покарання ОСОБА_4і ОСОБА_5зарахувати їх затримання по
справі з 24 по 27 березня 2007 р. та утримання під вартою з 27 березня 2007 р.

Про отримання ОСОБА_10 тяжких
тілесних ушкоджень не менш ніж за 2 - 3 дні до настання його смерті повідомити
прокурора Ріпкинського району Чернігівської області.

Відповідно ст. 81 КПК України речові докази,- за наявності клопотань,
передати власникам, при відсутності таких знищити (реквізити т. 2 а.с. 4 - 11).

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На вирок протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими, що
перебувають під вартою з моменту отримання його копії, може бути подана
апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний
суд.

Суддя
В. І. Шляхов