УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Гєрцика Р. В.

суддів
Огурецького В.П., Смірнової В.В.

секретаря
Борлова Д.В.

за участю прокурора
Ельяшової Г.Д.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Апеляційного суду Донецької області
кримінальне провадження за
апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2
на вирок Київського районного суду
м.Донецька від 16 вересня 2013 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Костянтинівка Донецької області,
громадянина України, в силу ст.89 КК
України не судимого, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчинені кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286
КК України і призначено покарання у
вигляді одного року обмеження волі. На
підставі ст.75 КК України звільнено від
відбування призначеного покарання з
випробуванням (іспитовим строком один
рік), з покладанням обов'язків,
передбачених ст.76 КК України.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_1
на користь потерпілої ОСОБА_3 3712,47 грн.
на відшкодування матеріальної шкоди та
20000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_1
на користь ККЛПЗ «Обласна
травматологічна лікарня» 8 334,22 грн. на
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілої ОСОБА_2.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_1
на користь держави судові витрати в
сумі 1 474 грн.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком ОСОБА_1 визнано винним та
засуджено за те, що 21 вересня 2012 року,
приблизно о 11 годині 15 хвилин, керуючи
технічно справним транспортним
засобом - автомобілем марки «Мітсубісі
Галант», державний номер НОМЕР_1,
здійснював рух в лівому ряду
дворядного руху по вул.Щорса з боку
проспекту Таманського в напрямку
проспекту Панфілова у Київському
районі м.Донецька. Наближаючись до
регульованого світлофором перехрестя
з проспектом Панфілова, ОСОБА_1, діючи
неуважно, в порушення вимог п.п.8.7.3 е), 8.10
Правил дорожнього руху України,
проявляючи злочинну недбалість,
легковажно розраховуючи на
запобігання дорожньо-транспортної
пригоди, не стежив за дорожньою
обстановкою, відповідно не реагував на
її зміни, хоча мав об'єктивну
можливість спостерігати за дорожньою
обстановкою, при достатній видимості у
напрямку руху і діючи необережно, при
зміні сигналу світлофора з зеленого на
жовтий, а потім на червоний, застосував
невірні прийоми керування своїм
автомобілем «Мітсубісі Галант», в
результаті чого допустив виїзд на
перехрестя на червоний сигнал
світлофора і продовжуючи рух, вчинив
наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка
переходила проїжджу частину вул.Щорса
зліва направо на зелений сигнал
світлофора.

В результаті порушення ОСОБА_1 правил
дорожнього руху України, потерпіла
ОСОБА_2 отримала наступні тілесні
ушкодження: осколковий перелам нижньої
третини ліктьової кістки лівого
передпліччя зі зміщенням уламків,
лакований оперативно; множинні
переломи кісток тазу: перелом
передньої кістки і тіла лонної кістки і
подвійний перелом сідничної кістки
праворуч зі зміщенням уламків, перелом
стінки суглобової западини ліворуч з
переходом на тіло лонної кістки,
крайовий перелом поперечного
відростка першого крижового хребця
праворуч, осколковий перелом бічної
маси крижів з порушенням цілості 2-го
сакрального отвору зі зміщенням по
ширині і в сагітальній площині
праворуч, перелом 4-го крижового хребця
зі зміщенням і деформацією передньої
стінки крижового каналу, перелом тіла
клубової кістки без зміщення уламків,
тупу травму грудної клітини праворуч з
переломом 7-го і 8-го ребер праворуч та
наявністю великої скальпованою рани
грудної рани грудної клітини праворуч,
закриту черепно-мозкову травму, забій
головного мозку, підшкірні гематоми
чола, спинки носа, правої скроневої
області, садна і синці живота, тупу
травму живота з забоєм сечового міхура,
садна поперекової області праворуч,
гематому правого колінного суглобу, що
відносяться до ушкоджень середнього
ступеню тяжкості.

Порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 8.7.3 е), 8.10
правил дорожнього руху України
знаходяться у прямому
причинно-наслідковому зв'язку з
виникненням зазначеного ДТП та
вказаними шкідливими наслідками для
здоров'я потерпілої ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2,
не оспорюючи встановлених судом
фактичних обставин кримінального
правопорушення, доведеності вини та
кваліфікації дій обвинуваченого,
просить вирок суду першої інстанції
скасувати, ухвалити новий вирок, яким
ОСОБА_1 призначити покарання у вигляді
двох років обмеження волі з
позбавленням права керування
транспортними засобами строком на два
роки. Задовольнити її позов у повному
обсязі, стягнути з обвинуваченого
моральну шкоду у розмірі 500000 грн. на її
користь. Посилається на той факт, що
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам провадження, а
призначене судом покарання не
відповідає тяжкості кримінального
правопорушення і особі обвинуваченого,
внаслідок м'якості. Вважає, що судом
безпідставно зменшено розмір
моральної шкоди, оскільки судом першої
інстанції надано неналежну оцінку
тяжкості наслідків ДТП, зокрема тим
обставинам, що вона стала інвалідом і
відновлення її здоров'я в повному
обсязі є неможливим.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
та обвинуваченого про законність
судового рішення та необгрунтованість
апеляційної скарги потерпілої,
перевіривши матеріали кримінального
провадження та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження
та вироку, висновки суду першої
інстанції про винність ОСОБА_1 у
вчиненні кримінального
правопорушення, за яке його засуджено,
був зроблений на підставі його
свідчень, а справа була розглянута в
порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК
України. З урахуванням цього суд першої
інстанції встановив фактичні
обставини провадження відповідно
кваліфікував його дії за ч.1 ст.286 КК
України.

А тому висновки суду відносно
фактичних обставин провадження,
винності обвинуваченого і
правильності кваліфікації його дій,
які не оскаржувалися в апеляційній
скарзі, згідно до ст.404 КПК України
апеляційним судом не перевіряються.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд належним
чином врахував самі обставини вчинення
кримінального правопорушення, ступінь
його тяжкості, дані щодо особи
обвинуваченого, а саме ті обставини, що
він щиро розкаявся, активно сприяв
розкриттю злочину, є людиною одруженою,
має постійне місце роботи та
проживання, за якими характеризується
виключно позитивно, на обліку у лікарів
нарколога чи психіатра не перебуває,
крім того, обвинувачений вжив заходи до
добровільного відшкодування завданої
шкоди потерпілій, що в сукупності стало
підставою до обґрунтованого рішення
суду про можливість виправлення ОСОБА_1
без відбування покарання у вигляді
обмеження волі і звільнення його від
відбування покарання з випробуванням у
відповідності зі ст.75 КК України, а
також без призначення додаткового
покарання у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами.
Призначене йому покарання є необхідним
та достатнім для його виправлення і
попередження нових злочинів,
відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

А тому доводи апеляційної скарги
потерпілої у цій частині є
безпідставними.

Суд першої інстанції обґрунтовано
прийшов до висновку про заподіяння
потерпілій злочинними діями
обвинуваченого моральної шкоди,
правильно, відповідно до вимог
ст.ст.1166,1167 ЦК України встановив розмір
суми, яка підлягає стягненню,
мотивувавши належним чином це рішення
у вироку. Цей розмір відповідає
характеру та об'єму та глибині фізичних
та моральних страждань потерпілої, є
розумним та справедливим, а тому доводи
потерпілої в цій частині є також
необґрунтованими.

Порушень судом вимог
кримінально-процесуального закону, які
б були підставою для скасування вироку
у даному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 404,407,418 КПК України колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду
м.Донецька від 16 вересня 2013 року щодо
ОСОБА_1 залишити без змін.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області