Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/7020/13-к
Провадження № 1-кп/270/489/2013
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки Донецької
області у складі:

головуючого судді
Андрюшиної Л.А.

при секретарі
Свіягіній О.Е.

за участю прокурора
Ющенко В.С.

за участю обвинуваченого
ОСОБА_1

за участю потерпілого
ОСОБА_2

за участю захисника
ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Макіївці Донецької області
кримінальне провадження за
обвинувальним актом відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Макіївки Донецької області,
громадянина України, з повною
середньою освітою, прибуваючого у
шлюбі, маючого на утриманні
неповнолітню дитину, 2011 року
народження, працюючого прохідником на
шахті «Комунарська-22», зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого в
силу ст. 89 КК України

за вчинення кримінального
правопорушення , передбаченого ст.ст. 15
ч.2, 186 ч.1 КК України, суд -

В С Т А
Н О В И В:

03.11.2013 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_1
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись біля кафе «Бедіш»,
розташованого на території
автостанції «Центральна» по бульвару
Горбачова в Центрально-Міському районі
м. Макіївки, де побачив раніше
незнайомого ОСОБА_2, у якого на плечі
була надіта сумка і по раптово
виниклому умислу, вирішив відкрито
викрасти зазначене майно у останнього.
Реалізуючи свій злочинний намір,
спрямований на відкрите викрадання
чужого майна, ОСОБА_1 пройшовши
назустріч до ОСОБА_2 і, підійшовши до
останнього, умисно відкрито, з
корисливих мотивів, схопив рукою сумку
вартістю 200гривен, в якій знаходилися
гроші в сумі 100грн. і з місця злочину
намагався втікти. Однак, незважаючи на
те, що ОСОБА_1 виконав всі дії які вважав
за необхідне, злочинний намір до кінця
довести не зміг з причин, що не залежали
від його волі, так як був затриманий
ОСОБА_2 та співробітниками міліції.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, в
скоєному щиро покаявся, не заперечував,
що при зазначених у вироку обставинах
вчинив кримінальне правопорушення,
передбачене ст. 15 ч.2, 186 ч. 1 КК України.

В ході досудового розслідування між
потерпілим та підозрюваним 27 листопада
2013 року на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК
України була укладена угода про
примирення. Відповідно до умов угоди
підозрюваний ОСОБА_1 повністю визнав
свою винуватість у зазначеному діянні
і зобов»язався беззастережно визнати
обвинувачення в обсязі підозри у
судовому провадженні. Сторони
погодились на призначення ОСОБА_1 за ст.
15 ч 2,186ч.1 КК України покарання у виді
штрафу у розмірі п'ятдесяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян. Підозрюваний ОСОБА_1 та
потерпілий ОСОБА_2 розуміють, що
відповідно до ст. 473 КПК України
наслідком укладання та затвердження
означеної угоди є: для підозрюваного -
обмеження права на оскарження вироку
згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК
України та відмова від здійснення прав,
передбачених пунктом 1 частини
четвертої статі 474 КПК України. Для
потерпілого - обмеження права
оскарження вироку згідно з положеннями
статей 394 і 424 КПК України та
позбавлення права вимагати в
подальшому притягнення особи до
кримінальної відповідальності за
відповідне кримінальне правопорушення
і змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди. Сторони
розуміють, що у разі невиконання угоди
про примирення потерпілий має право
упродовж строків давності притягнення
до кримінальної відповідальності
звернутися до суду, який затвердив таку
угоду, з клопотанням про скасування
вироку та призначення до судового
розгляду кримінального провадження в
загальному порядку. Підозрюваний
ОСОБА_1 розуміє, що умисне невиконання
угоди є підставою для притягнення його
до кримінальної відповідальності
встановленої законом.

У зв'язку із безсумнівною та
добровільною, тобто без будь якого
впливу із чиєї б то ні було сторони,
згодою сторін угоди, а також визнанням
у повному обсязі обвинуваченим своєї
вини в інкримінованому йому органом
досудового розслідування
кримінальному правопорушенні
(повідомленій підозрі), погоджені з
кваліфікацією вчиненого ним діяння,
підтвердженням ним його фактичних
обставин, усвідомленням і правильним
розумінням сторонами угоди роз'яснених
судом положень частини 1 статті 473 КПК
України про обмеження права оскарження
вироку згідно з положеннями статей 394
та 424 цього Кодексу, а також відмову від
здійснення прав, передбачених пунктом
першим частини четвертої статі 474 КПК
України - для обвинуваченого, обмеження
права оскарження вироку згідно з
положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу
та позбавлення права вимагати в
подальшому притягнення особи до
кримінальної відповідальності за
відповідне кримінальне правопорушення
і змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди - для потерпілого,
відсутністю підстав для відмови у
затверджені зазначеної угоди,
передбачених частиною 7 статі 474 КПК
України, суд дійшов висновку про
можливість затвердження такої угоди з
наступних підстав.

Як встановлено судом, дії ОСОБА_1
органом досудового розслідування за
ст. 15 ч.2, 186ч.1 КК України кваліфіковані
вірно, так як він своїми умисними діями,
що виразилися у закінченому замаху на
відкрите викрадання чужого майна
(грабіж), скоїв кримінальне
правопорушення, передбачене ст.ст.15
ч.2,186ч.1 КК України.

Визнаючи ступень тяжкості вчиненого
ОСОБА_1 кримінального правопорушення,
суд виходить з класифікації злочину, а
саме, що обвинуваченим вчинено злочин
середньої тяжкості, угода про
примирення, укладена між потерпілим та
обвинуваченим, не суперечить вимогам
ст. 471 КПК України, містить всі
необхідні реквізити, а її умови щодо
визначення міри покарання
узгоджуються із принципами
призначення покарань та не перевищує
розміру покарання, визначеного
санкцією ч 1 ст. 186 КК України. Зокрема,
згідно угоди про примирення сторони
узгодили призначення обвинуваченому
ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в
розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що у
грошовому еквіваленті складає
850гривень, визначивши в угоді істотні
умови для вказаного кримінального
провадження, а саме: щире каяття ОСОБА_1,
що відповідно до приписів ст. 66 КК
України є обставиною, що пом'якшує
покарання особи.

Вирішуючи питання щодо міри покарання
відносно обвинуваченого ОСОБА_1, суд
вважає запропоновану угодою міру
покарання такою, що відповідає
вчиненому кримінальному
правопорушенню та може бути
застосована за істотних умов,
визначених в угоді, з урахуванням даних
щодо особи ОСОБА_1, який працює у
вугільній галузі, має сім»ю та на
утриманні малолітню дитину, а також
обставини, що пом'якшує покарання до
якої суд відносить його щире каяття.

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази: сумку і грошові кошти
у сумі 100грн., які належать потерпілому
ОСОБА_2 та знаходиться у нього на
зберіганні, слід залишити йому за
належністю.

Керуючись ст.ст. 370, 374,475 КПК
України, суд -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення між
потерпілим ОСОБА_2 та підозрюваним
ОСОБА_1, укладену 27 листопада 2013 року по
кримінальному провадженню, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0003074 відносно
ОСОБА_1 у вчинені кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 15
ч.2, 186 ч.1 КК України.

ОСОБА_1 визнати винним за ст.ст.15 ч.2, 186
ч.1 КК України та призначити йому
погоджену міру покарання у вигляді
штрафу на користь держави у розмірі
п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що складає
850(вісімсот п'ятдесят) гривень.

Речові докази: сумку і грошові кошти у
сумі 100грн., які належать потерпілому
ОСОБА_2 та знаходиться у нього на
зберіганні, залишити йому за
належністю.

Негайно вручити копію вироку, після
його проголошення, обвинуваченому та
прокурору.

Вирок може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області, через
Центрально-Міський районний суд м.
Макіївки Донецької області, протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок постановлений суддею у
нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.

Суддя: Андрюшина
Л.А.