Справа № 209/1589/13-к
Провадження № 1-кп/209/74/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара
Г.А.,

при секретарі
Паляниця Г.В.,

за участю прокурора
Ляшенко М.В.,

потерпілого
ОСОБА_1,

обвинуваченої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську кримінальне
провадження за обвинувальним актом
відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, українки, громадянки України,
освіта середня професійно-технічна,
працюючої укладальником-пакувальником
ТОВ "Хлібзавод № 3", не заміжньої, що
мешкає та зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121
КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 18.00 години 21 січня
2013 року до 00.30 години 22 січня 2013 року
ОСОБА_2 разом зі своїм співмешканцем
ОСОБА_3 та іншими знайомими
знаходилися в кафе-барі "Олімп",
розташованому по бульвару Героїв,
будинок №2-Б, де вживали спиртні напої.
22 січня 2013 року, приблизно о 02.00 годині
ОСОБА_2 разом із своїм співмешканцем
ОСОБА_3 прибули за місцем свого
мешкання у квартиру АДРЕСА_1. Приблизно
о 02.30 годині 22 січня 2013 року, на ґрунті
раптово виниклих неприязних стосунків,
на кухні вищевказаної квартири між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла сварка. В ході
сварки ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, та маючи намір
на спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_3, схопила правою рукою з
кухонного столу ніж та навмисно
нанесла ним удар в грудну клітину зліва
ОСОБА_3, в той час, коли останній стояв
до неї спиною. В результаті дій ОСОБА_2,
потерпілому ОСОБА_3, згідно висновку
судово-медичної експертизи № 159-Е від 19
лютого 2013 року, було спричинено тілесне
ушкодження у вигляді проникаючого
поранення черевної порожнини, з
пошкодженням селезінки, яке
ускладнилося внутрішньочеревною
кровотечею, і відноситься до тяжких
тілесних пошкоджень, по ознаці
небезпеки для життя. Після скоєного,
ОСОБА_2 з місця скоєння злочину втекла.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнала
свою провину у скоєнні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та
пояснила, що 21 січня 2013 року з 18.00 до
21.00 години вона зі своїм співмешканцем
ОСОБА_3 та знайомими були в кафе-барі
"Олімп" у м. Дніпродзержинську, де
вживали пиво та слабоалкогольні напої.
Приблизно о 02.00 годині 22 січня 2013 роки
вона разом зі своїм співмешканцем
ОСОБА_3 прибула за місцем їхнього
мешкання у її квартиру АДРЕСА_1. Десь о
02.30 годині між ними, в кухні квартири,
почалася сварка. На шум вийшов її
батько ОСОБА_4, який також живе у цій
квартирі, а до цього спав у кімнаті, та
почав питати, що сталося. ОСОБА_3 почав
бити її батька, наносячи руками і
кулаками удари по обличчю та тілу. Вона
намагалася заспокоїти свого
співмешканця та розборонити їх, і
відтягувала ОСОБА_3 від батька, але у
неї нічого не вийшло. Тоді вона схопила
у праву руку ніж, який лежав на
кухонному столі, лезом від великого
пальця, і вдарила ОСОБА_3 ножем у
грудну клітину з лівого боку. ОСОБА_3 в
цей час був по пояс роздягнений, а вона
знаходилася за його спиною зліва від
нього. Вона це зробила, оскільки
злякалась за батька і хотіла
привернути увагу ОСОБА_3 до себе. Після
того, як вона вдарила його ножем, ОСОБА_3
продовжував бити її батька, а потім
побив вікна у квартирі. Вона вискочила
з квартири на 1-й поверх до сусідів
(вона живе на другому поверсі) і з
їхнього мобільного телефону викликала
міліцію, а сусідка викликала швидку
допомогу. Коли приїхала міліція, ОСОБА_3
кидався на неї та хотів вдарити, тому
вона знову пішла до сусідів. ОСОБА_3 з
квартири забрала бригада швидкої
допомоги і відвезла до лікарні. Вона
відвідувала його у лікарні, але спільно
вони більше не жили. У зв'язку з
отриманими побоями, її батько
лікувався у 9-й міській лікарні м.
Дніпродзержинська. До цих подій вони з
ОСОБА_3 мешкали разом близько року і до
цього він не бив ні її, ні батька.
Визнає, що це саме вона спричинила
тілесні ушкодження ОСОБА_3 і згодна з їх
тяжкістю.

Крім визнання вини самою
обвинувачуваною ОСОБА_2, її вина
підтверджується показами потерпілого
ОСОБА_1, про те, що він знайомий з ОСОБА_2,
оскільки з нею більше року спільно
проживав його брат. 23 січня 2013 року він
відвідав у 8-й міській лікарні м.
Дніпродзержинська свого брата ОСОБА_3,
у якого зліва, вище поясу, було ножове
поранення. Брат розповів йому, що вони з
ОСОБА_2 та друзями разом відпочивали та
розпивали спиртні напої у барі. Коли
приїхали додому, то почали сваритися,
бо брат був ревнивим та приревнував
ОСОБА_2 до когось. Брат не казав йому, що
він бив ОСОБА_2 Під їх час сварки, на
кухню забіг батько ОСОБА_2 Брат, з його
слів, почав битися з батьком ОСОБА_2, але
хто перший почав бійку він не казав.
Потім ОСОБА_2 ударила брата ножем, але
він одразу не відчув удару і
продовжував ганятися за її батьком.
Брат не розповідав йому як закінчилася
сварка. 23 січня 2013 року ОСОБА_2
подзвонила йому і сказала, щоб він
приїхав та забрав речі брата. 25 січня 2013
року він приїхав і двері йому відчинила
ОСОБА_2, там ще була її дитина, а її
батька не було. Де в цей час знаходився
її батько ОСОБА_2 не говорила. Він
побачив розбите скло у балконних
дверях у спальні. ОСОБА_2 розповіла, що
вони з братом посварились і вона
вхопила ніж, бо боялась за батька, який
є інвалідом і ходить з палицею, а брат
бив його кулаками. Крім розбитого скла,
іншого безладу він не бачив. Коли він
приїхав у лікарню до брата і там була
ОСОБА_2, вона сказала, що її батько
поїхав у лікарню, щоб зняти побої та
лікуватися. Його брат пив не часто і був
не конфліктним. Він не бажає, щоб ОСОБА_2
покарали.

Вина ОСОБА_2 підтверджується
також показами свідка ОСОБА_4 про те, що
він живе разом із дочкою ОСОБА_6 та
онукою. У січні 2013 року разом із ними
проживав також ОСОБА_3 У ніч з 21 на 22
січня 2013 року він спав, і проснувся від
криків дочки. Він підвівся та пішов на
кухню. На кухні знаходились його дочка
та ОСОБА_3, який стояв до нього спиною і
держав ОСОБА_2 руками за шию чи за плечі,
а вона кричала. Він вхопив пластмасовий
горщик з квітами, що був на кухні при
вході і вдарив ним ОСОБА_3 по голові, щоб
він відпустив дочку. Горщик розбився.
Після цього ОСОБА_3 відпустив дочку,
повернувся до нього і вдарив його
декілька разів кулаком у обличчя. Коли
ОСОБА_3 почав його бити, ОСОБА_2 вхопила
свою п'ятирічну дочку, яка у той час
спала, та втекла до сусідів на перший
поверх. Він не бачив, як вона вибігла. На
кухні він впав та пошкодив ногу і з неї
текла кров, але як саме він її пошкодив
не знає. Потім він вийшов у коридор, де
ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів по
тулубу, а голову він прикривав руками.
Потім він втік у кімнату та закрив
двері на замок, а ОСОБА_3 бив у двері та
вимагав відчинити, погрожуючи, що виб'є
їх. Він відкрив двері, щоб їх не вибили
і хотів втекти від ОСОБА_3 на балкон, але
оскільки він погано ходить через
пошкоджену ногу, ОСОБА_3 догнав його,
звалив його на ліжко і на ліжку наніс
декілька ударів дитячими санками із
алюмінію по голові і по тулубу. Під час
цього ОСОБА_3 казав, що у нього щось
болить у животі і що це ОСОБА_2 його
чимось порізала. Рани у ОСОБА_3 він не
бачив, але він тримався за бік і казав,
що у нього болить. Коли ОСОБА_3 перестав
його бити, він підвівся, вискочив на
балкон і закрився ззовні на засув. Він
почав звати на допомогу сусідів і
стукати палицею у сусідський балкон,
щоб вони допомогли йому або викликали
міліцію. У цей час ОСОБА_3 почав
вибивати балконні двері і розбив
подвійне скло у цих дверях. Потім він
почув, як приїхала швидка допомога,
зайшов у кімнату і побачив, що у
коридорі лежав ОСОБА_3. Лікарі питали у
ОСОБА_3, що сталося, а він відповідав, що
не знає і не пам'ятає. На підлозі у
коридорі де лежав ОСОБА_3 він бачив
кров, а потім побачив кров на підлозі і
на дверях у кімнаті. ОСОБА_3 забрали до
лікарні, а десь через 5 хвилин потому
приїхали працівники міліції. Коли
ОСОБА_3 забрали, дочка повернулась
додому. Вона розповіла працівникам
міліції, що вдарила ножем ОСОБА_3 і
показала цей ніж на кухні. Він бачив цей
ніж, але не знає чи була на ньому кров.
На дочці він не бачив ушкоджень, до
лікарні вона не зверталась. Точний час,
коли це відбувалось. він сказати не
може, десь після 24 години. Коли у
квартирі були лікарі, там знаходились
ще і сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Після цих
подій він лікувався у лікарні, довідку
про це він надавав слідчому.

Свідок ОСОБА_7 показала у суді, що
вона не пам'ятає точної дати, коли десь
о 3-й годині ночі до неї прибігла її
сусідка з другого поверху ОСОБА_2 разом
із своєю дитиною і сказала, що її батько
та ОСОБА_3 б'ються між собою. ОСОБА_2 дала
їй ключі від своєї квартири і
попрохала, щоб вона сходила та
подивилась, що вони там роблять. Вона
узяла ключі від квартири та тамбуру і
піднялася до ОСОБА_2 додому. Коли вона
відкрила тамбур, то побачила, що там на
підлозі лежав ОСОБА_3 у трусах і майці.
Він почув, що вона увійшла і попрохав
допомогти йому, пояснивши, що його
порізала ОСОБА_2. Вона бачила в боку
ОСОБА_3 рану, з якої текла кров. Вона
стала піднімати його, щоб покласти на
ліжко. Вона шукала ОСОБА_4 - батька
ОСОБА_2, але він був закритий на балконі.
Обличчя у нього було побите. В цей час
ОСОБА_3 самостійно підвівся хотів
бігти у кімнату, на балконі якої був
ОСОБА_4 У цій кімнаті на підлозі було
бите скло. Вона утримала ОСОБА_3 за руку,
щоб він не порізав босі ноги. Після
цього він впав на підлогу в коридорі
квартири і втратив свідомість. Вона по
телефону викликала сусіда ОСОБА_8, а
потім вони викликали швидку медичну
допомогу. Коли приїхав автомобіль
швидкої допомоги, вона розбудила свого
сина ОСОБА_10, який поміг їй одіти
ОСОБА_3, а потім спустити його з другого
поверху до автомобіля. На ОСОБА_2
ніяких тілесних ушкоджень вона не
бачила.

Вина ОСОБА_2 також
підтверджується дослідженими судом
документами кримінального
провадження, в тім числі:

- Оголошеним в судовому засіданні
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3
від 01.02.2013 року, у зв'язку з його
наступною смертю від самогубства , під
час якого він вказував, що на даний
момент він проживає зі своїм братом -
ОСОБА_1. До 22.01.2013 р. проживав з ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1, з якої протягом
близько 2 років співмешкав . З нами
також проживав батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ,
а також дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_6 21.01.2013 р. приблизно о 17.30
год. ОСОБА_2 пішла до своєї подруги на
день народження, в він разом з її дочкою
ОСОБА_11 були вдома, попередньо
домовившись, що він ОСОБА_2 зустріну на
найближчій зупинці о 22.00 годині.
Приблизно в 22.00 год. віня пішов
зустрічати ОСОБА_2, ОСОБА_11 залишалася
вдома з ОСОБА_4 По дорозі йому на
мобільний телефон подзвонила ОСОБА_2 і
сказала, що її подруга - ОСОБА_15, у якої
був день народження, запрошує його до
себе. Він погодився і поїхав в кафе
«Олімп », розташоване по бул. Героїв у м.
Дніпродзержинську, де перебуваючи в
компанії з ОСОБА_2 та іншими знайомими,
відзначали день народження. Після того
він разом з ОСОБА_2 та іншими знайомими
поїхали до хлопця на ім'я ОСОБА_16, який
також був на святі. Він разом з ОСОБА_2 в
гостях знаходилися приблизно до 02.00
год. Протягом вечора він випив близько
0,5 л. горілки. Приблизно в 02.30 год. вони
приїхали додому, він переодягнувся, і
разом з ОСОБА_2 пішов на кухню пити чай.
Він був в одних шортах, торс був
оголений. У той час між ним і ОСОБА_2
виникла сварка , через що саме він не
пом'ятае. Пам'ятає, що ОСОБА_2 сиділа за
кухонним столом, а він стояв біля неї.
Почувши кроки позаду він розвернувся і
побачив батька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , якій
вдарив його тростиною по голові (він
ходить з тростиною, тому що є
інвалідом). Він вихопив тростину з його
рук і у відповідь завдав близько 2-х
ударів кулаками по корпусу. Від цих
ударів ОСОБА_4 впав на підлогу, а він
відчув, що його ОСОБА_2 смикнула за
плече ззаді (окрім неї ззаді нікого не
було) і відразу після того він відчув як
по талії, сідницях з лівого боку тече
щось гаряче. Побачив, що в нього різана
рана, з якої рясно йде кров. ОСОБА_2 в
кухні вже не було. У той момент він
звернув увагу на ОСОБА_4, який
піднімався з підлоги , і вирішив, що це
він йому завдав поранення та став його
наздоганяти в коридорі квартири.
Наздогнавши ОСОБА_4, він кілька разів
ударив його, чим саме і в яку частину
вказати не може, тому що не пам'ятає,
пам'ятає той момент, коли ОСОБА_4
закрився від нього на балконі, а він,
розбивши рукою балконне скло на дверях,
став вимагати, щоб він зайшов у
квартиру. У той момент в квартиру
зайшли сусіди з квартири НОМЕР_2 -
ОСОБА_7 і її син ОСОБА_10. Після того він
події пам'ятає смутно, пам'ятаю, що йому
ОСОБА_10 допоміг одягнути штани і він
прокинувся у відділенні швидкої
допомоги, де йому стало відомо, що його
госпіталізували, зробили операцію,
тому що у нього проникаюче поранення
черевної порожнини, поранення
селезінки. На стаціонарному лікуванні
він знаходився з 22.01.2013 р. по 30.01.2013 р. На
лікування ним були витрачені грошові
кошти, проте позов заявляти в ході
судового слідства і при розгляді
провадження в суді не буде, до ОСОБА_2
претензій не має. (а.с.36-38).

- Протоколом огляду місця події
від 22.01.2013 року, згідно якого була
оглянута квартира АДРЕСА_1, в якій
розбите балконне скло (а.с.11-16);

- Протоколом огляду місця події
від 22.01.2013 року, згідно якого був
оглянутий кухонний ніж із слідами
червоно-бурого кольору. Як пояснила
ОСОБА_2 данним кухонним ножем вона
нанесла тілесні пошкодження ОСОБА_3
(а.с.18);

- Протоколом огляду речей від
23.01.2013 року, згідно якого в приміщенні
КЗ «МЛШМД» Дніпропетровської обласної
ради був оглянутий наданий комірником
одяг ОСОБА_3, в тім числі кофта, на
внутрішній частині на спині в нижній
частині маються сліди буро-червоного
кольору. (а.с.27-29);

- Висновком експерта № 159-Е від
19.02.2013 року, згідно якого у ОСОБА_3
виявлене одне проникаюче поранення
черевної порожнини ліворуч з
пошкодженням селезінки, яка
ускладнилась внутрішньочеревною
кровотечею. Пошкодження виникли
внаслідок дії колюче-ріжуючого
предмета, та відносяться до тяжких
тілесних пошкоджень, по ознаці
небезпеки для життя (а.с.58-59;

- Калькуляцією, згідно якої
витрати на лікування ОСОБА_3 склали 4979,21
грн. (а.с.74);

-Протоколом відібрання зразків
крові у ОСОБА_2 для проведення
експертизи від 28.02.2013 року (а.с.103);

- Висновком експерта №106к від
01.03.2013 року, згідно якого кров ОСОБА_2
належить до групи О з
ізогемаглютинінами анти-А і анти-Б за
ізосерологічною системою АВО (а.с.106);

- Протоколом про відібрання
зразків крові у ОСОБА_3 для проведення
експертизи (а.с.109);

- Висновком експерта №107к від
01.03.2013 року, згідно якого кров ОСОБА_3
належить до групи О з
ізогемаглютинінами анти-А і анти-Б за
ізосерологічною системою АВО (а.с.112);

- Висновком експерта №211 від 19.03.2013
року, згідно якого на клинку ножа, що
був наданий на дослідження,
встановлена наявність крові, знайдені
епітеліальні клітини та визначений
білок людини. На рукоятці ножа
наявність крові не встановлено,
клітини з ядрами та мікрочастками
тканин людини не виявлені. Кров та
клітини належать особі чоловічої
генетичної статі. Кров та клітини на
клинку ножа могли походити від
потерпілого ОСОБА_3 та не могли
походити від ОСОБА_2 (а.с.123-127);

-Протоколом про проведення
слідчого експерименту від 06.03.2013 року
за участі підозрюваної ОСОБА_2, в
процесі якого вона показала як
неносила удар ножом ОСОБА_3 (а.с.131-135);

- Висновком експерта №254-Е від
14.02.2013 року, згідно якого виявлена у
ОСОБА_3 рана у 10-му межребіррі по
задньо-пахвинній лінії ліворуч, яка
проникла у черевну порожнину та
пошкодила селезінку і ускладнилась
внутрішньочеревною кровотечею,
утворилась внаслідок дії
колюче-ріжучого предмета, можливо при
механізмі та взаємо розташуванні
потерпілого та нападаючої, як вказано у
протоколі слідчого експерименту за
участю ОСОБА_2 (а.с.139).

Проаналізувавши всі дослідженні в
судовому засіданні докази, суд вважає
доведеним, що ОСОБА_2 причинила ОСОБА_3
ножове поранення, заподіявши тяжке
тілесні ушкодження, небезпечне для
життя.

При оцінці доказів суд вважає, що
ОСОБА_2 не заходилася в момент
заподіяння тілесного ушкодження
ОСОБА_3 в стані оборони, оскільки
заподіяла це тілесне ушкодження
потерпілому ОСОБА_3 в результаті
виниклої між ними, через вживання
спиртних напоїв, сварки, в яку також
вмішався на стороні своєї дочки її
батько ОСОБА_4, який зайшовши на кухню і
побачивши, що ОСОБА_3 утримує за плечі,
чи за шию його дочку, знаходячись
позаду нього, наніс йому удар по голові
квітковим горшком. Після цього ОСОБА_3,
повернувшись до ОСОБА_4, наніс йому
удари руками, а ОСОБА_2 в цей час,
продовжуючи приямати участь у сварці,
взяла зі столу ніж та нанесла ним удар
ОСОБА_3

Діяння ОСОБА_2 правильно кваліфіковані
за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке
тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання ОСОБА_2,
суд враховує обставини і тяжкість
злочину, який відноситься до тяжких
злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченої,
яка раніше не судима, не перебуває на
обліку у лікарів психіатра та
нарколога, працює, позитивно
характеризується за місцем роботи та
проживання.

Як обставини, які пом'якшують
покарання, суд враховує щире каяття
ОСОБА_2, сприяння встановленню істини у
справі, те що на її утриманні
знаходиться малолітня дочка
ІНФОРМАЦІЯ_6, те що потерпілий не має до
неї ніяких претензій і не наполягає на
суворостіі покарання.

Як обставини, які обтяжують
покарання, суд враховує вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Суд вважає за необхідне
призначити ОСОБА_2 покарання в межах
санкції ч.1 ст.121 КК України у вигляді
позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочину,
особу винної, яка раніше не судима,
позитивно характеризується, не
перебуває на обліку у лікарів
психіатра і нарколога, суд вважає
можливим виправлення засудженої без
відбування покарання, і вона може бути
звільнена від відбування покарання з
випробуванням, згідно ст.75 КК України,
та з покладенням на неї обов'язків,
передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що позов Комунального
закладу «Дніпродзержинська міська
лікарня швидкої медичної допомоги»
Дніпропетровської обласної ради до з
ОСОБА_14 про стягнення витрат на
лікування стаціонарного хворого
потерпілого від злочину в сумі 4979,21 грн.
підлягає задоволенню.

Речові докази у справі: зразки
крові ОСОБА_3 та ОСОБА_2, осади на
ниточках марлі із об'єктів №1,2, витяжку
з об'єкта №1 до висновку експерта №211,
ніж , осади з об'єктів №1,2 до висновку
експерта №210, нігтьові зрізи ОСОБА_2,
передані на зберігання до камери схову
Дніпродзержиського МУ по квитанції №
165265 від 22.04.2013 року, підлягають
знищенню.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК
України, та призначити їй покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 5
(п'ять) років.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням строком на 2
роки.

Згідно ст.76 КК України, покласти
на засуджену ОСОБА_2 в період строку
випробування обов'язки: не виїздити за
межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання; періодично
з'являтися для реєстрації до
кримінально-виконавчої інспекції.

Раніше обраний ОСОБА_2 запобіжний
захід у вигляді особистого
зобов'язання залишити до набрання
вироком законної сили.

Задовольнити заявлений у справі
позов Комунального закладу
«Дніпродзержинська міська лікарня
швидкої медичної допомоги» та стягнути
з ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на
користь Комунального закладу
«Дніпродзержинська міська лікарня
швидкої медичної допомоги»
Дніпропетровської обласної радди (код
№ 01985854) 4979,21 грн. за лікування
стаціонарного хворого потерпілого від
злочину.

Знищити речові докази у справі: зразки
крові ОСОБА_3 та ОСОБА_2, осади на
ниточках марлі із об'єктів №1,2, витяжку
з об'єкта №1 до висновку експерта №211,
ніж , осади з об'єктів №1,2 до висновку
експерта №210, нігтьові зрізи ОСОБА_2,
передані на зберігання до камери схову
Дніпродзержиського МУ по квитанції №
165265 від 22.04.2013 року.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 30 діб з дня його
проголошення.

Суддя
Байбара Г.А.