ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2008
року
місто Вінниця

Ленінський
районний суд м. Вінниці в складі:

головуючого
судді Ковальчук Л. В.,

при
секретарі Свірінь І. М.,

за
участю прокурора Курбатової І.Л.,

захисника ОСОБА_2,

законного представника неповнолітнього підсудного
Сахатової Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу

по
обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Вінниця, українця, громадянина України, з неповною
середньою освітою, не
працюючого,не
одруженого,
проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у скоєні злочинів, передбачених
ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 162
КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2007 року,
приблизно о 9 год. 00 хв. ОСОБА_1,
знаходячись на автобусній зупинці біля залізничного вокзалу в м.
Вінниці, сів у маршрутне таксі, яке
рухалось по маршруту “Залізничний вокзал - с. Пирогово”, та, доїхавши до
кінцевої зупинки «с. Пирогово», вийшов
та направився в напрямку приватних житлових будинків з метою вчинити крадіжку.
Проходячи по АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_3. Підійшовши до вхідних дверей
будинку, він подзвонив у дверний дзвінок, та зачекав декілька хвилин, йому
ніхто не відчинив, після чого ОСОБА_1 вирішив обійти будинок та подивитись, чи
нікого з власників не має в середині. Обходивши будинок він побачив, що на
одному з вікон відкрита кватирка, після чого у нього виник умисел, направлений
на таємне викрадення чужого майна,
поєднане з проникненням у житло. Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи
мету наживи, впевнившись втому, що за
його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_1через відчинену кватирку проник до
будинку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_1 через вікно побачив невідому йому
дівчину, яка йшла в напрямку будинку, в якому він знаходився. Злякавшись, що
його таємні дії будуть викриті ОСОБА_1 вирішив сховатись у будинку. Піднявшись
на другий поверх, він забіг на горище та сховався там під картоном та пробув
там до 9 год. 05.10.2007 року, при цьому
ОСОБА_1 знав, що в будинку знаходяться власники. Приблизно о 08 год. 00. хв.,
дочекавшись коли в будинку нікого не залишиться, він спустився на перший поверх
будинку, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, почав шукати речі, які б можна було викрасти.
Зайшовши до кабінету він ключем, який був у шафі, відчинив одну з тумбочок, які
знаходяться в кімнаті та у верхній шухляді знайшов гроші, в сумі 790 гривень, які викрав. Після
чого зайшовши у вітальну кімнату ОСОБА_1 побачив на столі мобільний телефон
марки “Нокіа 6020” - вартістю 550 гривень, який також викрав. Після чого, з
місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_3. майнової шкоди на загальну суму 1373 гривені.

Крім того,
ОСОБА_1 06.10.2007 року приблизно о 11 год. 00 хв., маючи умисел на незаконне
проникнення у житло та таємне викрадення чужого майна, через відкриту кватирку
проник у приватний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, де
проживає ОСОБА_4 разом з родиною. Надалі, незаконно перебуваючи у приміщенні
будинку, усвідомлюючи, що він порушує недоторканість чужого житла, ОСОБА_1,
реалізуючи умисел на викрадення чужого майна, вчинив крадіжку грошей у розмірі
100 гривень.

Своїми умисними
діями ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 100 гривень.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1. вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів при
зазначених вище обставинах визнав повністю, пояснив, що він посварився з
матір'ю та вирішив втекти із дому, оскільки в нього не було грошей, він вирішив
вчинити крадіжку, в скоєному щиро розкаявся і просив суд суворо його не карати.

Законний
представник неповнолітнього ОСОБА_5 пояснила, що її син ріс і виховувався в
нормальних умовах, він до 14 років нормально навчався та з ним не було ніяких
проблем, однак, коли він став старше і поступив у коледж, йому сподобалося
займатися селевим маркетингом, з цього приводу в них виникали конфлікти, під
час одного з них син пішов з дому. Пізніше вона дізналася, що він скоїв злочини.

Враховуючи думку учасників судового
розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_1. досудовим
слідством вірно кваліфіковані за ч. 3
ст. 185 КК України, як крадіжка,
поєднана з проникненням у житло, за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне
проникнення до житла.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що обтяжують
та пом'якшують покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_1 раніше
не судимий (т. 2 а.с. 43), за місцем проживання
та навчання характеризується позитивно (т.1 а.с. 56 т. 2
а.с. 42), на обліку у
Вінницькій обласній
психоневрологічний лікарні ім. акад. О.
І. Ющенка (т.1 а.с.54) та у Вінницькому обласному наркологічному диспансері
«Соціотерапія» не перебуває (т. 2 а. с. 44).

Обставинами, що
пом'якшують покарання суд вважає повне
визнання вини підсудним, щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне
відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що
обтяжують покарання судом не
встановлено.

За таких
обставин суд
дійшов висновку за доцільне призначити ОСОБА_1. покарання у виді позбавлення волі на
певний строк та звільнити його
від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України та ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених
ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185
КК України - у вигляді трьох років
позбавлення волі;

за ч.1 ст. 162
КК України - у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян в дохід держави.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити
покарання за сукупністю злочинів з урахуванням положень ст.. 72 КК України та
остаточно призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та штрафу
в розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави.

Відповідно до
ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного основного покарання у виді трьох років позбавлення волі з
іспитовим строком один рік шість
місяців.

Відповідно до п.
п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи при УМВС України у Вінницькій області про зміну
місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили
змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти
із зали суду.

Речові докази по
справі, а саме мобільний телефон темно
синього кольору з світло сірими вставками. Розміри телефону : висота 10 см.,
ширина 4,5 см., товщина 1,7 см. З лицьового боку мобільного телефону міститься
екран розмірами 3х3 см.. над екраном міститься фірмовий напис світло сірого
кольору “ НОКІА” на задній кришці мобільного телефону на відстані 3см. Від
верха та 6 см. Від низу телефону розміщена камера телефону біля якої міститься
фірмовий напис “ НОКІА” та паперову
коробку білого кольору на якій є
кольорові зображення, написи “ Нокіа 6020”, на якій є наклейка на якій вказано
імейл мобільного телефону: НОМЕР_1 які зберігаються в потерпілої ОСОБА_3 - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду
Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: