Справа № 363/3251/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/635/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 17.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

секретаря судових засідань ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційної скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богате, Ізмаїльського району, Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 за наступних обставин.

25 травня 2014 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи поряд з приміщенням бару «Рибацька таверна» по вул. Шолуденка в с. Лебедівка, Вишгородського району, Київської області, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вчинив бійку з ОСОБА_8 , в результаті чого наніс останньому кілька ударів кулаками в обличчя, по тулубу та кінцівках, спричинивши при цьому потерпілому тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 40 від 28 травня 2014 року при судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які могли виникнути від дії тупого предмету, в тому числі ударів, в строк і при обставинах, зазначених в постанові про призначення експертизи, та в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року відносно нього скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. На обґрунтування своїх вимог обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, які ґрунтуються лише на показаннях потерпілого - працівника правоохоронного органу. Крім того, на думку апелянта, суд залишив поза увагою суттєві протиріччя в показаннях потерпілого та свідка ОСОБА_9 щодо обставин події, що мала місце 25 травня 2014 року. Також обвинувачений зазначає в своїй апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не викликавши та не допитавши свідка ОСОБА_10 тим самим допустив неповноту судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за обставин, викладених у вироку, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у справі доказами в їх сукупності. Зокрема, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується наведеними у вироку показаннями потерпілого ОСОБА_8 щодо обставин спричинення йому 25 травня 2014 року ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень біля приміщення бару в с. Лебедівка Вишгородського району Київської області, аналогічними показаннями свідка ОСОБА_9 , показаннями свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила факт конфлікту між її знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , висновком експерта № 40 від 28 травня 2014 року щодо наявності та тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого та неможливості отримання зазначених тілесних ушкоджень в результаті падіння з вертикального положення тіла.

Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку. Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі на суттеві протиріччя в показаннях потерпілого та свідка ОСОБА_9 повністю спростовуються журналом судового засідання та записом допиту свідка, зробленого за допомогою технічного засобу фіксування судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 . Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неповноти судового розгляду, а саме недопиті свідка ОСОБА_12 . Як вбачається з матеріалів судового провадження свідок ОСОБА_10 викликалася до суду, однак за поштовим відпраленням до відділення пошти не з`явилась, а тому судова повістка на її ім`я була повернута до суду за спливом терміну зберігання. Під час закінчення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження в ході судового розгляду ніхто з учасників судового провадження, в тому числі і обвинувачений, про повторний виклик зазначеного свідка клопотання не заявляв, погодившись на закінчення судового розгляду, що підтверджується журналом судового засідання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України стороною обвинувачення доведена, а тому підстав для закриття провадження за відсутністю в його діях складу вказаного злочину - немає.

Призначене у відповідності з вимогами статті 65 КК України судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 у виді штрафу за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про законність, обгрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Судді:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4