Номер провадження: 11-кп/785/670/15
Номер справи місцевого суду: 497/3317/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничне Болградського району Одеської області, громадянина України, болгарина за національністю, з середньою освітою, працюючого охоронцем в СПК Криничне Болградського району Одеської області, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

на вирок Болградського районного суду Одеської області від 04.03.2015 року, яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та йому призначене покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не обиралась.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення матеріальної і моральної шкоди задоволено частково стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 1664 грн. 75 коп. та моральну шкоду в сумі 25000 грн.

Цивільний позов прокурора задоволений стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в особі Болградської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій в сумі 599 грн. 17 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 442 грн. 26 коп., -

встановила:
Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

13.08.2014 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , керував належним йому автомобілем марки HYUNDAI ACCENT, держ. р/н. НОМЕР_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись за кермом вказаного автомобіля, біля домоволодіння № 11 по вулиці Миру в с. Криничне Болградського району Одеської області, відволікся від управління транспортним засобом, з причини значного алкогольного сп`яніння, в якому він знаходився, не зміг забезпечити прямолінійне та безпечне керування автомобілем, виїхав на зустрічну смугу дорожнього руху, і вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який йшов по лівому краю дороги вздовж узбіччя. В результаті вчиненого наїзду потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.9.(а), 2.3 (б), 1.5, 10.1, 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України.

Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій він, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення і правильність кваліфікації дій, просить вирок місцевого суду змінити виключити з нього призначене судом додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував повною мірою пом`якшуючи його покарання обставини, а саме те, що він раніше ані до адміністративної (за порушення Правил дорожнього руху України), ані до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на даний час повністю відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, відповідно до вироку суду. Крім того, ОСОБА_7 вказує про те, що має земельні ділянки, де вирощує сільгосппродукцію для забезпечення своєї родини, для обслуговування яких потребує використання автомобіля.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 і прокурора, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили про їх задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення з наступних підстав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження є повністю доведеною, підтверджується доказами, належним чином дослідженими судом першої інстанції, та ніким не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить тільки про незастосування щодо нього додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, посилаючись на пом`якшуючи покарання обставини.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_7 , вказав, що приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а саме, що він має постійне місце мешкання, з місця проживання характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав повне визнання своєї провини і щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і визнав за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, з застосуванням ст. 75 КК України.

Одночасно місцевий суд задовольнив цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в сумі 25000 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 1664 грн. 75 коп., а також стягнув з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 442 грн. 26 коп. і витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 599 грн. 17 коп.

Вказані стягнення з ОСОБА_7 є обґрунтованими і здійснені на законних підставах.

На день розгляду апеляційним судом апеляційної скарги обвинуваченого, ОСОБА_7 , згідно розписки потерпілого ОСОБА_8 , сплатив останньому моральну та матеріальну шкоду у повному обсязі (а.п. 76), а також, згідно квитанції, сплатив витрати на лікування потерпілого та проведення експертиз (а.п. 75).

В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив своє щире каяття та запевнив про недопущення подібних дій в майбутньому.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, адміністративних стягнень за порушення Правил дорожнього руху України не має, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також його ставлення до скоєного злочину, повне відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди від злочину, та враховуючи той факт, що обвинувачений що має у власності земельні ділянки, з яких годує родину, обробка яких потребує застосування транспортних засобів, вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В решті частини вирок суду зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити, вирок Болградського районного суду Одеської області від 04.03.2015 року, яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України змінити.
З призначеного ОСОБА_7 покарання виключити застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В решті частини вирок місцевого суду залишити без змін.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4