АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/259/15 Справа № 695/1540/15-к Категорія: ч. 2 ст. 345 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2015 року, якою застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, громадянки України, не працює, одруженої, освіта середня спеціальна, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 ; зареєстрована у АДРЕСА_2 , раніше не судимої, яка має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що вона 07 травня 2015 року близько 12 години 30 хвилин, перебуваючи у своєму будинку в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин завдала дільничному інспектору СДІМ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області лейтенанту міліції ОСОБА_10 один удар металевою викруткою в праве око, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді колотої рани нижньої повіки, проникаючого поранення орбіти правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

По даному факту 07.05.2015 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та затримано ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.

В цей же день 07 травня 2015 року слідчий СВ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з оскаржуваною ухвалою слідчого судді 08 травня 2015 року, клопотання слідчого було задоволене частково та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Слідчий суддя послався на те, що прокурором не надано доказів наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, окрім можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування або суду, ухилення від відповідальності, а також те, що недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів може запобігти ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Окрім цього, суд врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, не заперечує фактичних обставин справи, на момент вирішення клопотання відсутні будь-які відомості щодо схильності вживання нею наркотичних засобів, а також те, що існують лише ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме ухилятись від явки до правоохоронних органів та явки до суду, переховуватися від органів досудового слідства, обґрунтовуючи це відсутністю таких зобов`язань, що не потребують застосування найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ухвала слідчого судді є незаконною через невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, викладеним у клопотанні, й тим обставинам, які встановлено під час розгляду вказаного клопотання, та істотне порушення судом вимог КПК України.

Вказує, що підозрювана ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення відносно працівника правоохоронного органу, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а тому з метою запобіганням ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_7 під острахом кримінальної відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно застосувати до неї запобіжний захід саме у виді тримання під вартою.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Захисник просив відхилити апеляційну скаргу прокурора. Крім цього, захисник просив виключити з резолютивної частини ухвали слідчого судді покладений на підозрювану обов`язок прибувати до кабінету слідчого щопонеділка та щочетверга з 10 до 12 години, вбачаючи це незаконним.

Підозрювана підтримала позицію захисника.

Потерпілий ОСОБА_10 не з`явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про нього, оскільки був присутній в попередніх судових засіданнях, коли розгляд провадження відкладався через неявки захисника і підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрювану, захисника ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді місцевого суду в цілому є законною та обґрунтованою, крім вказівки у резолютивній частині ухвали на обов`язок підозрюваної прибувати до кабінету слідчого щопонеділка та щочетверга з 10 до 12 години апеляційна скарга. Однак, враховуючи, що прокурор у своїй апеляційні скарзі не обґрунтовує свої вимоги щодо скасування ухвали слідчого судді цією підставою, колегія суддів вбачає що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, хоча вказівка на вказаний вище обов`язок підозрюваної має бути виключне з резолютивної частини ухвали на підставі ч. 2 ст. 404 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

В судовому засіданні, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді, прокурор не довів існування таких ризиків та не представив матеріалів, які б підтвердили обставини, що підозрювана, перебуваючи на волі, переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У своїй ухвалі слідчий суддя слушно врахував, що підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, не заперечує фактичних обставин справи, на момент вирішення клопотання відсутні будь-які відомості щодо схильності вживання нею наркотичних засобів, має на утримання малолітню дитину.

Тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути єдиною підставою для обрання стосовно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Даних про порушення підозрюваною умов запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання також немає.

Вищенаведені обставини були в достатній мірі враховані слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, який дійшов обґрунтованої думки про достатність для підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання для забезпечення її належної процесуальної поведінки, а також для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляції прокурора слід відмовити.

Разом з тим, як було вказано вище, колегія суддів вбачає зайвим один з покладених ухвалою слідчого судді на підозрювану обов`язків, а саме прибувати до кабінету слідчого щопонеділка та щочетверга з 10 до 12 години, оскільки в ухвалі вже передбачений обов`язок підозрюваної з`являтися за вимогою слідчого, прокурора чи суду. Крім цього, необхідність прибуття підозрюваної особи до слідчого має бути зумовлена проведенням певних слідчих дій, й підозрювана особа має бути належно повідомлена про виклик до слідчого відповідно до вимог КПК України. Обов`язок щодо періодичного прибуття підозрюваної до слідчого без виклику, на думку колегії суддів, не відповідає положенням КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України виключити з резолютивної частини ухвали вказівку про обов`язок ОСОБА_7 прибувати до кабінету слідчого щопонеділка та щочетверга з 10 до 12 години.

В решті ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2015 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було задоволено частково та обрано відносно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :