УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/1062/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2015 року відмовлено у задоволенні спільного подання Бердичівського виправного центру №108 та спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
Приймаючи таке рішення суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення.
Не погоджуючись з рішенням суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить ухвалу суду скасувати, оскільки вважає рішення суду несправедливим і незаконним. Вважає, що він відбуваючи призначене судом покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Має три заохочення, працює, в повному об?ємі виконує поставлені йому завдання, позитивно характеризується, у вільний від роботи час займається спортом. Відшкодував цивільний позов. Має матір, яка хворіє і потребує його допомоги. Після звільнення планує створити сім?ю.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши судове рішення в межах ст. 404 КПК України, колегія судді вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.
Суд зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів передбачених статтями 156 ч.1, 395 КК України. За час відбування покарання з 20 лютого 2013 року, допустив два порушення порядку відбування покарання, зберігав заборонені предмети, вживав алкогольні напої, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має три заохочення. Кінець строку відбування покарання 20 лютого 2017 року.
Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що наведені обставини не доводять, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи, що відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими так і іншими особами, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2015 року щодо нього без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: