Справа №1-207/
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня 2007 року Галицький
районний суд м. Львова

в
складі: головуючого - судді
Ванівського О.М.

при
секретарі Кравець
Т.М.

з участю
прокурора Мельник О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в м. Львові
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с
Кулішівці Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, українця,
з середньою спеціальною освітою,
офіційно не працюючого(на громадських засадах працює в інституті
краєзнавства ім. Крип'якевича, археологічний відділ), неодруженого,
проживаючого в АДРЕСА_1, не
судимого

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_1
22.03.2006 року о 19.00 год., в групі з двома невідомими особами
незаконно проник в приміщення квартири АДРЕСА_2, де з застосуванням фізичного насильства, що виразилось в нанесенні побоїв гр. ОСОБА_2
відкрито заволодів його мобільним телефоном «Нокіа 3310» вартість якого
становить 300 грн. та телефонною карткою «Київстар» вартістю 50 грн. Таким
чином ОСОБА_1 своїми діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж)
поєднаний з насильством, яке не є
небезпечне для життя чи здоров'я потерпілого,
за попередньою змовою в групі осіб,
поєднаний з проникненням у житло.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому йому
відкритому викраденні чужого майна визнав частково та дав показання, що 22.03.2006 року він прийшов до ОСОБА_2 на
АДРЕСА_2, постукав у вікно квартири і
попросив відчинити. У відповідь почув сміх і образи. Однак, через деякий час потерпілий ОСОБА_2 відчинив
двері, сміючись і тримаючи у руках
якийсь предмет. Він не витримав образ і вдарив його кулаком у груди від чого
останній впав. Між ними почалась шарпанина. В квартирі, крім потерпілого був ще ОСОБА_3 без
постійного місця проживання, який був
свідком вказаної події. Після цього він підняв потерпілого з підлоги і сказав
написати хто його побив і забрав мобільний телефон. Вину визнає частково оскільки
22.03.2006 р по АДРЕСА_2 у гр. ОСОБА_2 він був один. Розкаюється у
вчиненому, просить суворо не карати.

Незважаючи
на часткове визнання вини підсудним,
винуватість його у скоєнні злочину стверджується зібраними по справі
доказами, а саме:

-
Показами потерпілого ОСОБА_2, який у
судовому засіданні показав, що
22.03.2006 року в вечірній час в проміжку між 19.00-21.00 годин він знаходився
в себе вдома, коли до нього у вікно
постукав ОСОБА_1 і повідомив, що хоче з
ним поговорити. Оскільки він поводив себе нормально і не був п'яний він
відчинив йому двері. В цей момент

2

до нього
в квартиру забіг ОСОБА_1 та двоє
невідомих мужчин. Вони викрутили йому руки
і затягнули в кімнату. Хто і куди бив його він не бачив. В кімнаті вони його
посадили

на
стілець і наносячи удари по всьому тілу почали вимагати, щоб він віддав ОСОБА_1 його паспорт і
мобільний телефон. Тоді ОСОБА_1 дійшов до столу, взяв його мобільний телефон «Нокіа 3310» і
положив його собі в кишеню. Далі один з мужчин сказав ОСОБА_2, що вони дають йому тиждень, щоб він вернув ОСОБА_1 мобільний телефон і
паспорт. Крім цього вони повідомили, що
спалять майстерню, і щоб він шукав собі
місце проживання в іншому районі.

- Показами
свідка ОСОБА_4, яка в судовому засіданні
дала

показання про те, що у 1997 році
вона разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 організували громадське об'єднання «Нова
культура», яке займаюся

постановкою культурних видовищ. Після розпаду об'єднання ОСОБА_2 і ОСОБА_1
не

сварилися, перебувати в нормальних
відносинах і не пред'являли один одному ніяких

боргів. Після смерті чоловіка вона жила з ОСОБА_1, який був дуже ревнивий і часто бив

її, через що вона змушена була
втікати до ОСОБА_2. Від ОСОБА_2 їй стало відомо,

що 22.03.2006р. ООСОБА_1 проник до нього в квартиру разом з двома невідомими

особами, побив його та забрав його
мобільний телефон.

· Поясненнями
свідка ОСОБА_3 даними на досудовому слідстві та оголошеними в судовому
засіданні про те, що 22.03.2006р. будучи
в квартирі ОСОБА_2 о 19.00 год.
зайшов ОСОБА_1 з двома мужчинами, які
його вдарили, а потім вибачились, (а.с. 9).

· Протоколом
ставки віч-на-віч між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від 11.04.2006 р. в якому вони
підтримали свої покази дані на досудовому слідстві (а.с. 29-30)

· Протоколом
вилучення від 05.04.2006 р. з якого вбачається,
що у гр. ОСОБА_1 вилучено мобільний телефон марки «Иокіа» 3310
синьо-сірого кольору №89451617 в якому знаходиться телефонна карточка, (а.с. 11)

· Протоколом
огляду і прилучення речових доказів до кримінальної справи від 05 04.2006 р. з
якого вбачається, що у гр..ОСОБА_1
вилучено мобільний телефон марки «NoKia» 3310
№89451617 та телефонна картка мобільного зв'язку з написом «Київстар»
НОМЕР_1(а.с. 18-19).

· Висновком
судово-медичної експертизи №929 від 06.04.2006 р. з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_2 виявлені тілесні
ушкодження, які утворились від дії тупих
предметів і могли виникнути 22 березня 2006 р. та відносяться до легкого
тілесного ушкодження (а.с. 43-44).

Оцінюючи
показання підсудного ОСОБА_1 про те, що
він сам, один вчинив цей злочин, суд визнає їх неправдивими та направленими на
ухилення від кримінальної відповідальності,
так як вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, іншими доказами по справі.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази у їх
сукупності, суд вважає, що винуватість підсудного у скоєнні злочину
повністю доведена зібраними у справі доказами. Його дії вірно кваліфіковані за
ч.3 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення
чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством,
яке не є небезпечне для життя чи здоров'я потерпілого, за попередньою змовою в групі осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Відповідно
до п.30 ППВСУ від25.12.1992 р. №12 «Про судову практику в справах про корисливі
злочини проти приватної власності» проникнення це вторгнення у житло з метою
вчинення грабежу. Воно може здійснюватись як таємно, так відкрито,
як з подоланням опору людей чи перешкод,
так і безперешкодно. Якщо така особа потрапила у житло з відповідного
дозволу, використавши для цього дійсний
чи вигаданий привід, з метою викрадення
майна чи заволодіння ним, то її дії слід
кваліфікувати як вчинені з проникненням в житло.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного: раніше не судимий,
позитивно характеризується за

3

місцем роботи, на обліку в
психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Пом'якшуючих чи
обтяжуючих покарання обставин, судом не
виявлено.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Однак
враховуючи тяжкість злочину, особу
винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання засудженого
можливе без відбування покарання, і
відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_1
слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Речовий
доказ по справі мобільний телефон марки «NOKIA» 3310 слід
повернути потерпілому ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 186 КК
України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю
2(два) роки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 обов'язок повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Міру
запобіжного заходу, щодо засудженого
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу,
залишити раніше обрану - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Речовий
доказ по справі мобільний телефон марки «NOKIA» 3310 НОМЕР_2
повернути потерпілому ОСОБА_2

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти діб
з моменту його проголошення.