Справа № 428/1720/15-к
Провадження № 11кп/782/104/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року. Колегія суддів судової палати апеляційного суду Луганської області у кримінальних справах у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , розглянула в апеляційному порядку, у відкритому судовому засіданні, в м. Сєвєродонецьк Луганської області кримінальне провадження за апеляційними скаргами, поданої адвокатом ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_9 , прокурором ОСОБА_10 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 квітня 2015 року яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено та призначено покарання за ст.121 ч.1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 змінено у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою в СІ м. Старобільськ, взявши його під варту в залі суду початок строку відбування покарання ухвалено з 30 квітня 2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1281 (одну тисячу двісті вісімдесят одну) гривню 39 копійок, та у відшкодування моральної шкоди 6000 (шість тисяч) гривень.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 07 січня 2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклих неприязних відносин з приводу побутових питань з громадянином ОСОБА_9 , маючи намір на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, навмисно наніс ОСОБА_9 не менше ніж два удари ногами в область голови та шиї останнього, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забою розтягнення зв`язкового апарату шийного відділу хребта, переламу під`язикової кістки в області правої половини без значного зміщення, забою, синців волосистої частини голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №12 від 20 січня 2015 року за ступенем тяжкості кваліфікуються як: - забої, синці волосистої частини голови - як легкі тілесні ушкодження як окремо так і у сукупності; - забій розтягнення зв`язкового апарату шийного відділу хребта, перелам під`язикової кістки в області правої половини без значного зміщення - як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі прокурор просить постановити по справі новий вирок яким призначити обвинуваченому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, рахуя призначене судом покарання у вигляді позбавлення волі 5 років м`яким.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_9 просять у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з урахуванням наявних у ОСОБА_6 пом`якшуючих покарання обставин, які судом при винесенні вироку на їх думку не були враховані, та враховуючи, що після винесення вироку обвинуваченим відшкодована матеріальна та моральна шкода потерпілому ОСОБА_9 призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора який підтримав доводи своєї апеляції, обвинуваченого ОСОБА_6 який підтримав апеляції адвоката та потерпілого, просив застосувати до призначеного йому покарання ст.75 КК України, адвоката ОСОБА_7 який підтримав доводи апеляційних скарг, поданої адвокатом ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_9 , заперечував проти апеляції прокурора, просив прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, провів судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляцій прокурора, захисника та потерпілого не має з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ст.121 ч.1 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, наведеними у вироку, та відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників процесу в апеляціях не оспорюються.

Суд повно, об`єктивно дослідив зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, обставину що пом`якшує покарання - наявність у нього на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин судом не встановлено і обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_6 за ст.121 ч.1 КК України покарання в мінімальному розмірі, у вигляді п`яти років позбавлення волі, що на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження з його боку вчинення нових злочинів.

Доводи апеляції захисника обвинуваченого, потерпіло про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи, що він після вироку відшкодував потерпілому шкоду, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, раніше не судимий є необґрунтованими, оскільки ці доводи були враховані судом при призначенні покарання, крім того судом першої інстанції при призначенні покарання, колегію суддів при розгляді справи врахована думка потерпілого про покарання для обвинуваченого у вигляді реального позбавлення волі, що підтверджується його заявою на адресу суду від 24 червня 2015 року.

Само по собі відшкодування шкоди, думка потерпілого про не суворе покарання не є підставою для зміни вироку та призначення більш м`якого покарання, або покарання з застосуванням ст.75 КК України.

Підставами для зміни вироку за ч.2 ст. 409 КПК виходячи з вимог ст. 414 КПК України повинні бути доводи про те, що призначене особі покарання за своїм видом і розміром є явно несправедливим внаслідок суворості призначеного покарання. Тим не менш в апеляції захисника, потерпілого є лише посилання на те, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, тоді як доводів про явну невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості в апеляціях не наведено.

Підстав для застосування до призначеного покарання ст.75 КК України колегія суддів не вбачає.

Разом з тим не наведено конкретних доводів в апеляції прокурора про те що призначене обвинуваченому покарання навпаки за своїм видом і розміром є явно несправедливим внаслідок його м`якості, у зв`язку з чим і апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності з вимогами закону, співрозмірно вчиненому ним, з урахуванням даних про особу і всіх конкретних обставин справи.

Колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції відповідним вимогам кримінального та кримінального-процесуального закону, матеріалам кримінального провадження і визнає його таким, що не підлягає скасуванню або зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Головуючий :

Судді: