У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Пошви Б.М.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 8 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою законного представника ОСОБА_1 на постанову Березанського
міського суду Київської області від 7 червня 2005 року,

в с т а н о в и л а :

Зазначеною постановою закрито кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого,

- за
ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.6 п.8 КПК України.

ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що він 16 липня 2002
року, близько 9 години, керуючи за дорученням автомобілем МАЗ-5334, який
належав ОСОБА_3, рухаючись по вул. Леніна в м. Березань Київської області,
грубо порушуючи вимоги п.10.5 Правил дорожнього руху України, виконуючи поворот
ліворуч на вул.Садова, біля кладовища, не справившись з керуванням, вчинив
наїзд на автомобіль "Фольксваген", за кермом якого перебував ОСОБА_4,
який стояв на своїй смузі руху, внаслідок чого потерпілий отримав середнього
ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 14
вересня 2005 року постанова залишена без зміни.

У касаційній скарзі законний представник ОСОБА_1 просить
судові рішення у справі ОСОБА_2 скасувати у зв'язку з порушенням судом норм
кримінально-процесуального закону та недоведеністю винності ОСОБА_2у вчинені
ДТП.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи,
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не
підлягає.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2у вчинені
злочину, в якому він визнаний винним, відповідає фактичним обставинам справи,
ґрунтується на сукупності зібраних по справі доказів, яким була дана належна
оцінка.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що 16.07.2002 року
зупинився на своєму автомобілі на вул. Садовій, оскільки заглух двигун, він
включив аварійний сигнал та хотів вийти з автомобіля, однак не встиг, тому що в
цей час на великій швидкості автомобіль МАЗ вчинив зіткнення з його
автомобілем, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. Водій МАЗа ОСОБА_2
говорив, що вони відшкодують заподіяні збитки.

Свідок ОСОБА_5 показав, що проживає недалеко від місця
ДТП. 16.07.2002 року зранку побачив, як автомобіль МАЗ з причепом вчинив наїзд
на автомобіль "Фольксваген", який стояв з включеними пізнавальними
знаками на своїй смузі руху.

За даними висновку судово-автотехнічної експертизи в
даній дорожній обстановці водій автомобіля МАЗ повинен був діяти у відповідності
з вимогами п.10.5 Правил дорожнього руху, тобто поворот необхідно виконувати
так, щоб при виїзді з пересікання проїжджих частин автомобіль не опинився на
смузі зустрічного руху. Водій автопоїзда з тягачем МАЗ мав технічну можливість
уникнути зіткнення, яка полягала у виконанні вимог п. п. 10.5 та 16.2 Правил
дорожнього руху, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_4
заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За таких обставин дії ОСОБА_2 кваліфіковані правильно.

За даними, які містяться у свідоцтві про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_2року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому
суд обґрунтовано закрив кримінальну справу щодо ОСОБА_2 на підставі ст.6 п.8
КПК України.

Посилання у касаційній скарзі на те, що судом першої
інстанції справу щодо ОСОБА_2 було розглянуто у відсутності дружини померлого
ОСОБА_2 , що потягло за собою порушення кримінально-процесуального закону, є
безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи у судових засіданнях
брав участь законний представник ОСОБА_2- ОСОБА_1, який на слухання справи 6 та
7 червня 2005року не з'явився і суду про причини неявки не повідомив. Окрім
того законний представник ОСОБА_2- ОСОБА_1, неодноразово не з'являвся на
засідання суду, через що слухання справи переносились.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які
були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, по справі не
встановлено.

Колегія суддів підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК
України, не має.

Керуючись ст.394
КПК України, колегія суддів

У Х
В А Л И Л А :

Касаційну
скаргу законного представника ОСОБА_2 -ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Судді:

Верещак
В.М. Лавренюк
М.Ю. Пошва
Б.М.