Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого - Гладкого С.В.

суддів Баглика С.П., Полюховича О.І.

з участю прокурора Клімашевич Н.О.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

при секретарі Сеньків Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 5 квітня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_3, який народився 31 січня

1990 року в м.Дубно Рівненської області, де проживає по вул.Морозенка,

81 кв.10, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не

військовозобовязаний, не одружений, не працюючий, раніше судимий

Дубенським міськрайонним судом 26 листопада 2006 року за ч.2 ст.186

КК України на пять років позбавлення волі та на підставі ст.75 цього

Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням з

іспитовим строком три роки; цим же судом 3 лютого 2009 року за ч.3

ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, за ст.304 на два роки

позбавлення волі, за ч.2 ст.186 на чотири роки три місяці позбавлення

волі, а на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом

поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно

призначено чотири роки три місяці позбавлення волі та на підставі ст.75

цього Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням з

іспитовим строком два роки шість місяців; цим же судом 26 листопада

2009 за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення

волі, а на підставі ч.4 ст.70 цього Кодексу, шляхом часткового складання

покарань остаточно призначено пять років позбавлення волі і, згідно до

ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням

з іспитовим строком три роки,

засуджений за ч.1 ст.309 КК України на три роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК - на пять років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно

призначено пять років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання частково приєднано відбуту частину покарання за попереднім вироком Дубенського міськрайонного суду від 26 листопада 2009 року та остаточно призначено пять років шість місяців позбавлення волі

Судом вирішено питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що він, в порушення вимог законів „Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та „Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживання ними від 15 лютого 1995 року, на початку жовтня 2010 року на території поблизу школи №6 по вул.Морозенка в м.Дубно Рівненської області, незаконно придбав шляхом збирання 81 г наркотичного засобу - каннабісу (марихуани), який переніс до закинутого сараю поблизу вказаної школи, де зберігав без мети збуту.

22 жовтня 2010 року біля 13год. ОСОБА_3 перебуваючи в належній потерпілій ОСОБА_4 квартирі АДРЕСА_1, шляхом демонтажу відкрито викрав з приміщення кухні радіатор газової колонки вартістю 200 грн.

В апеляції захисник ОСОБА_1 просить скасувати вирок та повернути справу на додаткове розслідування На обґрунтування цього посилається, що оскільки потерпілий ОСОБА_5 є неосудним, то він безпідставно визнаний потерпілим по справі. Поряд з цим в апеляції зазначено, що в порушення вимог ст.318 КПК суд в дебатах не надав слово вказаному потерпілому. Зазначені у вироку показання свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не відповідають дійсності. Також посилається на те, що судом залишено без належної оцінки пояснення підсудного ОСОБА_3 про заборгованість ОСОБА_5 перед ним, у звязку з чим він на виконання прохання ОСОБА_5 і зняв газову колонку. Також захисник посилається на недостовірність даних, які зазначені у протоколі зважування, оскільки у магазині, де проводилось зважування відсутня вага, номер і марка якої зазначені у вказаному протоколі. Судом залишено без уваги заяву засудженого ОСОБА_3 про застосування недозволених методів слідства працівниками міліції.

Прокурор Чеботарьов В.В. листом від 21 червня 2012 року №59-1458 вих.12 свою апеляцію на вирок стосовно засудженого ОСОБА_3 відкликав.

Захисники - адвокат ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повністю підтримали апеляцію. При цьому ОСОБА_1 не змін навести передбачених законом підстав для направлення справи на додаткове розслідування.

При апеляційному розгляді справи засуджений ОСОБА_3 частково підтримав апеляцію захисника ОСОБА_1, повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованих злочинів і щиро розкаявся. Просив змінити вирок в частині призначеного покарання та зменшити строк позбавлення волі.

Прокурор Клімашевич Н.О., посилаючись на законність і обґрунтованість вироку, просила залишити апеляцію без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, захисників ОСОБА_1 і ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3 та думку прокурора Клімашевич Н.О., дослідивши

матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що

апеляція до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Так потерпіла ОСОБА_8 показала суду, що в листопаді 2010 року від працівників міліції дізналася про крадіжку теплообмінника (радіатора) газової колонки з належної їй квартири. Заподіяна цією крадіжкою шкода їй відшкодована (т.2 а.с.256-257).

Свідок ОСОБА_7 як в суді, так і на досудовому слідстві показав, що 22 листопад 2010 року разом з ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 знаходились в квартирі ОСОБА_5 і чекали останнього. ОСОБА_3 з газової колонки на кухні викрав радіатор (т.2 а.с.259, т.1 а.с.104)

Показання аналогічного змісту дав суду і свідок ОСОБА_6 Також він показав, що просив ОСОБА_3 не знімати газової колонки (т.2 а.с.267-268).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні крадіжки теплообмінника газової колонки потерпілої (т.2 а.с.263). Аналогічного змісту показання він дав під час допиту як обвинуваченого (т.1 а.с.177-181). Цим показанням відповідають його покази, дані при відтворенні обстановки та обставин події, проведеної з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства (т.1 а.с.120-125).

Згідно протоколу огляду місця події квартири АДРЕСА_2 23 листопада 2010 року виявлено, що на кухні у газовій колонці відсутній радіатор для нагріву води теплообмінник (т.1 а.с.90).

За даними протоколу огляду, на території біля поліклініки, що по вул.Грушевського, 105 в м.Дубно, 23 листопада 2010 року виявлено і вилучено чорний поліетиленовий пакет в якому знаходився предмет, схожий на радіатор від газової колонки (т.1 а.с.92).

Вказаним доказам суд першої інстанції дав правильну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України.

Доводи захисника про те, що потерпілий ОСОБА_5 є неосудним і він безпідставно визнаний потерпілим по справі не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно ст.49 КПК потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 30 березня 2011 року ОСОБА_5 визнаний недієздатним і його опікуном призначено матір ОСОБА_8 (т.2 а.с.94). З показань потерпілої ОСОБА_8 слідує, що вона спільно зі своїм сином ОСОБА_5 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і внаслідок цієї крадіжки вони позбавлені можливості користуватись гарячою водою від цієї колонки (т.1 а.с.103). За даними протоколу судового засідання у ході судового розгляду даної справи інтереси брав участь представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 (т.2 а.с.265-274). За таких обставин зазначене вище твердження захисника, як і про порушення прав потерпілого позбавлені підстав.

Також зі справи вбачається, що захисник-адвокат ОСОБА_1 не скористався своїм правом і не подав зауважень на протокол судового засідання стосовно показань свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, що він підтвердив у ході апеляційного розгляду справи. Колегія суддів вважає, що наявність боргу ОСОБА_5 перед ОСОБА_3 факту вчинення грабежу засудженим не спростовує.

Згідно даних суду показань свідка ОСОБА_11 під час бесіди з ОСОБА_3 останній розповів, що зберігає наркотичні засоби. У ході перевірки цього повідомлення працівники міліції разом з понятими у вказаному ОСОБА_3 місця виявили і вилучили наркотичний засіб (т.2 а.с.257-258).

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що разом з іншою особою приймала участь в огляді місця події сараю біля школи №6 в м.Дубно як поняті. Під час вказаної слідчої дії підсудний ОСОБА_3 добровільно зайшов в сарай та виніс із нього банку з якоюсь речовиною. Банку запакували та поїхали важити в магазин (т.2 а.с.259).

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою вину у зберіганні наркотичних засобів визнав повністю і пояснив, що наркотик зберігав для себе (т.2 а.с.263). Такого ж змісту показання він дав під час допиту як обвинуваченого (т.1 а.с.81-83). Цим показанням відповідають його покази при відтворенні обстановки та обставин події, проведеної з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства (т.1 а.с.30-31).

За даними протоколу огляду у деревяному сараї поблизу школи №6 на вул.Морозенка в м.Дубно 24 жовтня 2010 року виявлено і вилучено дволітрову скляну банку, частково наповнену подрібненою сухою речовиною зеленого кольору (т.1 а.с.8-9).

Згідно висновку судової експертизи суха подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом (марихуаною) і її вага становить 81 г (в перерахунку на висушену речовину) (т.1 а.с.44-45).

Відповідно до висновку дактилоскопічної експертизи на дволітровій банці, вилученій з сараю 24 жовтня 2010 року, виявлено три сліди безіменного пальця лівої руки ОСОБА_3 (т.1 а.с.52-54, 55-59).

Місцевий суд дав належну оцінку сукупності наявних доказів і правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України.

Посилання захисника ОСОБА_1 щодо недостовірності даних протоколу зважування, яке проводилось у магазині, висновку суду першої інстанції не спростовує, оскільки судом взято до уваги вагу наркотичного засобу, яку встановлено при його експертному досліджені.

Як вбачається з проколу оголошення обвинуваченому про закінчення досудового слідства і предявлення йому матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 про незаконні дії оперативних працівників міліції не заявляв (т.1 а.с.188). У суді першої інстанції ні підсудний ОСОБА_3, ні його захисник ОСОБА_1 не заявляли клопотання про перевірку законності дій працівників міліції у звязку з моральним тиском на ОСОБА_3 В апеляційному розгляді справи засуджений ОСОБА_3 доводи захисника не підтримав, а тому посилання захисника про недозволені методи слідства, з урахуванням положення ст.16-1 КПК щодо змагальності і диспозитивності судового розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про те, що у справі допускались порушення вимог КПК і котрі були б підставними для скасування вироку.

Суд вірно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_3 і призначив йому покарання в межах санкцій статей, передбачених законом за ці злочини,

врахувавши дані про його особу та обставини справи. Це покарання є необхідним і

достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. А тому підстав для помякшення покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія

суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 5 квітня 2012 року стосовно засудженого ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_1 без задоволення.

С у д д і

С.В.ОСОБА_13ОСОБА_14Полюхович

Згідно

ОСОБА_15ОСОБА_13