ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2012 Московський районний суд м. Харкова в складi головуючого cудді ОСОБА_1 , при ceкpeтapi ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника скарги ОСОБА_4 , розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залi суду в м. Xapковi скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого прокуратури Московського району м. Харкова ОСОБА_5 про відмову в порушенні кримінальної справи, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2012 р. До Московського районного суду м. Харкова надiйшла скарга ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Московського району м. Харкова ОСОБА_5 від 25.09.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 (далі Постанова) та повернути матеріал для проведення додаткової перевірки в прокуратуру Московського району м. Харкова. Крім того, просить допитати як свідка ОСОБА_7 , а також ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги посилається на порушення слідчим прокуратури під час винесення оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_6 під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 було подано до Московського районного суду м. Харкова заяву вх. № 33771 від 02.07.2012 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 в иске пишет ні в примусовому порядку, что это значит да ОСОБА_4 и ОСОБА_8 несколько раз как по телефону, так и при личной встрече угрожали мне и моей маме физической расправой, если мы не отдадим им квартиру, которая по праву собственности принадлежит моей маме. Крім того, в цієї ж заяві ОСОБА_6 зазначено, що данный иск ОСОБА_4 ко мне является одним из эпизодов преступной мошеннической деятельности ОСОБА_4 и ОСОБА_8 , направленные не на получение денежной суммы, кот. ОСОБА_4 давал ОСОБА_9 , а на то, чтобы незаконным образом забрать квартиру моей мамы. Вважає, що вказані вислови є завідомо неправдивими повідомленнями про злочин та вчинені з корисливих мотивів, тобто з метою уникнення ОСОБА_6 цивільно-правової відповідальності за судовими рішеннями, уникнення кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України, з метою заволодіти грошима позичальника ОСОБА_4 , зберегти право власності ОСОБА_6 на квартиру, на яку має бути звернено стягнення за боргами ОСОБА_6 , а також з метою уникнути обов`язку повернення заборгованості. Проте слідчий не надав належної оцінки вказаним обставинам та відмовив в порушенні кримінальної справи за ч. 2 ст. 383 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав доводи, викладені в скарзі Під час розгляду цивільної справи було зроблено, на думку заявника скарги, завідомо неправдиве повідомлення про злочин. Також зазначив, що мати ОСОБА_6 він особисто не знає. В ході проведення перевірки мати ОСОБА_6 не давала пояснення. Інформація, викладена в заяві від 02.07.2012 року, є завідомо неправдивим повідомленням про злочин, вчиненим з корисливих мотивів.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що перевірка проведена в повному обсязі, оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, а також матеріали перевірки № 136пр-12, вважає, що скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , а також ОСОБА_8 прокурору Московського району м. Харкова було подано заяву про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про скоєння злочину з корисливих мотивів. В обґрунтування заяви про порушення кримінальної справи посилались на заяву ОСОБА_6 від 02.07.2012 року, подану Московському районному суду м. Харкова в ході розгляду цивільної справи № 2027/8088/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 . Зазначили, що вказана заява є завідомо неправдивим повідомленням про злочин, вчиненим з корисливих мотивів.

Як вбачається з заяви ОСОБА_6 , поданої суду 02.07.2012 року (вх. № 33771), вона не містить будь-яких вимог щодо притягнення ОСОБА_4 , ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності. Вказану заяву подано в рамках цивільно-процесуальних відносин, в якості єдиної вимоги ОСОБА_6 у вказаній заяві зазначено прохання відмовити в позові в повному обсязі. За таких обставин вказана заява по суті є запереченням проти цивільного позову, в якому містяться доводи відповідача, якими він обґрунтовує такі заперечення. Аналогічну оцінку вказаній заяві надано в заочному рішенні Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2012 року .

Частина 2 статті 383 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину, в т.ч. вчинене з корисливих мотивів. Необхідною передумовою для прийняття рішення про порушення кримінальної справи за тим чи іншим складом злочину є наявність всіх ознак складу злочину.

Прокуратурою Московського району м. Харкова в повному обсязі проведено перевірку за заявами ОСОБА_4 , ОСОБА_8 про злочин та зроблено правильний висновок про відсутність підстав до порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. Доводи ОСОБА_4 , викладені в скарзі, а також висловлені в судовому засіданні, зазначеного висновку не спростовують.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 94, 99, 236-1, 236-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого прокуратури Московського району м. Харкова ОСОБА_5 від 25.09.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України - залишити без задоволення.

На постанову судді прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи дiб з дня її винесення може бути подана апеляця до апеляцiйного суду Xapківської областi через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1