1-кп/134/27/2015
Справа № 134/321/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2015 року Крижопільський районний суд

Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

бвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Крижопіль кримінальне провадження № 0000377 від 16.11.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гаврилівське Луховецького району Московської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, має на утриманні дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонер, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16 листопада 2014 року біля 11.00 години в селі Городківка Крижопільського району Вінницької області, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснюючи маневр автомобілем назад із площі Матросова на вулицю Матросова, не врахував дорожньої обстановки, не подавши звукового сигналу розпочав рух автомобілем назад і скоїв вказаним автомобілем наїзд на пішохода ОСОБА_8 , порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху і для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_5 було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, суду надав пояснення, які повністю відповідають викладеним вище обставинам справи, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена.

Дії ОСОБА_4 по ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфіковано правильно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, що характеризується за місцем проживання позитивно.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, наявність на утриманні хворої дружини.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді штрафу, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілої щодо стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди, розмір якої вона уточнила і просила стягнути 2462 гривні, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої є обґрунтованими, об`єктивно підтвердженими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню були понесені витрати в розмірі 393 гривні 12 коп. у зв`язку з проведенням судової експертизи № 25а від 16.01.2015 року.

Суд вважає за необхідне зазначену суму віднести до судових витрат та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3400 гривень (двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян) без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речовий доказ по справі автомобіль марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2462 гривні матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 393 гривні 12 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя