справа №176/365/15-к,
провадження №1-кп/176/65/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретарь ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2013 року за №0000894 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, такого, що дітей не має, не працюючого, раніше не судимого, мешкаючого по АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

за участі учасників кримінального ппровадження : прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 24.05.2013 року приблизно о 15 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ-21011, державний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Потапова в м. Жовті Води Дніпропетровської області, з боку вул. Почтової у напрямку пров. Водобудський зі швидкістю не менше ніж 72, 8 км/год. Проявляючи злочинну недбалість під час руху, обвинувачений ОСОБА_3 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінами, в районі будинку №3 що по вул. Потапова в м. Жовті Води змінив напрямок свого руху, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ-21213" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , в салоні якого знаходилася пасажир ОСОБА_5 , який рухався по своїй смузі для руху в зустірчному автомобілю "ВАЗ-21011", державний номер НОМЕР_1 напрямку. Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п.1.3,1.5, 10.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, які говорять, що учасники дорожнього руху забов"язані знати та неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно вічливими (п. 1.3); дії або бездіяльність учасників дорожнього руху чи інших осіб не повинні створювати небезпеку або перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров"ю громадян, спричиняти матеріальну шкоду (п.1.5); у населенних пунктах рух транспортних засобів дозвоялється зі швидкістю не більш 60 км/год. (п. 12.4); перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1). Порушення п. 10.1 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю "ВАЗ-21213", державний номер НОМЕР_2 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з переломами 4-6 ребер зліва по середньо-підпаховій лінії з незначними зміщеннями відламків, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров"я, тобто понад 21 день, що підтверджується висновком експерта №88 Е від 04.09.2013 року.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся, і відмовившись від дачі пояснень суду у відповідності до ст. 63 Конституції України, підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив при викладених у обвинувальному акті обставинах. При цьому, обвинувачений зауважив, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 до нього про стягнення 1 301 гр. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 15 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди він визнає у повному обсязі.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, він визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, а саме прокурора прокуратури м. Жовті Води Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , її представника - адвоката ОСОБА_6 , які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються. При цьому, усім учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості телесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином невиликої тяжкості та особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працює, за місцем проживання характеризується як особа стосовно якої скарг від сусідів не надходило (а.к.п. №0000894 -93), на обліку у психіатра та в наркологічному кабінеті СМСЧ 9 не перебуває (а.к.п. №0000269 60, 61).

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щиросердне каяття, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкцій частини статті, за якою кваліфіковані його діяння у вигляді обмеження волі із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового та судового слідства не обирався, як і не застосовувались інші заходи забезпечення кримінального провадження по справі.

Речові докази за даним кримінальним провадженням, якими є автомобілі марки ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був переданий під розписку ОСОБА_3 та ВАЗ-21213, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був переданий під розписку ОСОБА_7 , залишити у їх розпорядженні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні полягають у проведенні авто-технічної експертизи вартістю 393 грн. 12 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який був визнаний останнім в судовому засіданні у повному обсязі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, у розмірі 1 301 грн. 09 коп. підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки завдання потерпілій матеріальної шкоди доведено матеріалами кримінального провадження, а саме квитанціями та чеками на придбання ліків, медичних засобів, що їх надала потерпіла.

Позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., на думку суду, відповідно до ст.1167 ЦК України, також підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Так, стаття 23 ЦК України встановила, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за №4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин у справі, наслідків, що настали, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Обгрунтовуючи розмір завданої моральної шкоди потерпіла пояснила суду, що від отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень вона відчувала та продовжує відчувати фізичний біль, отримані травми вимусили її змінити звичайний уклад життя, вимагали від неї додаткових зусиль для його організації, змусили вдаватися до допомоги сторонніх осіб.

Враховуючи вище викладене суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду у заявленому нею розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.326, ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов"зки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 393 грн. /триста дев`яносто три/ 12 коп.

Речові докази, а саме автомобілі марки ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був переданий під розписку ОСОБА_3 та ВАЗ-21213, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був переданий під розписку ОСОБА_7 , залишити у їх розпорядженні.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкод - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1 301 грн. 09 коп. - в рахунок відшкодування майнової шкоди та 15 000 грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 16 301 грн. 09 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_8