Справа №1-260 2006р.
ВИРОК
Іменем України

16 травня 2007
року. Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді
- Скоріна
А.В.

при
секретарі - Сторчоус Н.А.

з участю
прокурора - Демиденко Л.В.

захисників
- ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Києва, громадянина України, українця, освіта неповна середня, не
одруженого, працюючого кур'єром в компанії ПП "Аванд", навчається в 9-А класі вечірньої
школи №7 м.Києва,
який мешкає АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у скоєні
злочину, передбаченому ст.187 ч.І КК України;

ВСТАНОВИ В:

ОСОБА_1, 10.11.2006
року, приблизно в 17
годин, знаходячись біля будинку №
20 по вул. Зодчих в м. Києві, побачив своїх колишніх однокласників -
неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в руках яких знаходились мобільні телефони,
якими він вирішив заволодіти. Продовжуючи знаходитись біля вказаного будинку,
ОСОБА_1, приблизно в 18 годин, з метою виконання свого злочинного умислу,
підійшов ззаду до неповнолітнього ОСОБА_2 та утримуючи в своїй руці ніж, з
погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я, приставив
його до шиї неповнолітнього ОСОБА_2 і, погрожуючи йому таким чином, став
вимагати у неповнолітнього ОСОБА_2 віддати йому мобільний телефон, який
належить останньому. Сприймаючи погрози ОСОБА_3 як реальну загрозу для свого
життя та здоров'я, ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон «Соні Еріксон
К 750 І» в комплекті з картою пам'яті та сім-карткою оператора мобільного
зв'язку «Діджус», загальною ціною 1499 гривень. Заволодівши даним мобільним
телефоном, ОСОБА_1 завдав матері неповнолітнього ОСОБА_2 - гр-ці ОСОБА_4,
матеріальну шкоду.

Після цього ОСОБА_1, продовжуючи далі свої злочинні дії,
підійшов ззаду до неповнолітнього ОСОБА_5 та утримуючи в своїй руці ніж, з
погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров'я, приставив
його до живота неповнолітнього ОСОБА_5 і став погрожувати його застосуванням.
При цьому ОСОБА_1 став вимагати у неповнолітнього ОСОБА_5 віддати йому
мобільний телефон, який належить останньому. Сприймаючи погрози ОСОБА_3 як
реальну загрозу для свого життя та здоров'я, неповнолітній ОСОБА_5 передав
ОСОБА_3 свій мобільний телефон «Сіменс СХ-75», ціною 900 гривень, в
корпусі якого знаходилась- карта пам'яті, ціною 200 гривень та не представляюча матеріальної цінності
сім.-картка оператора мобільного зв'язку «Діджус», а всього майна на загальну
суму 1.100 гривень. Заволодівши даним мобільним телефоном, ОСОБА_1, з місця
скоєння злочин, втік, завдавши матері неповнолітнього ОСОБА_5 - гр-ці ОСОБА_6
матеріальну шкоду. В подальшому ОСОБА_1 розпорядився викраденим майном на
власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою
вину в інкримінованому йому складі злочину передбаченому ст. 187 ч. 1 КК України
визнав повністю, фактичні обставини викладені в обвинувальному висновку не
оспорює та повністю підтверджує вищевказане. Цивільний позов визнає повністю.

Крім власних
показів, вина ОСОБА_3 підтверджується показами потерпілих.

Так, потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що
10.11.2006р., він з ОСОБА_5 йшов по вул.Зодчих в м.Києві до дитячої площадки.
Його телефон лежав в кармані, а де був телефон ОСОБА_1, він не знає. До них
підбіг ОСОБА_1 з ножем і сказав віддати телефони. Вони віддали телефони і
підсудний втік. Підсудний добровільно відшкодував завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 09.11.2006р. купила
телефон в кредит сину. 10.11.2006р., приблизно о 17 годині, вона відіслала повідомлення сину, але звіту не
надійшло. Коли вона передзвонила, то ніхто не відповів. Приблизно в 17 годин 30 хвилин вона
спустилась до під'їзду і побачила хлопців, які ждали міліцію. Вони сказали, що
у них ОСОБА_1 забрав телефон.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 10.11.2006р. він з
ОСОБА_2 йшли від буд.20 по вул.Зодчих в м.Києві до дитячого майданчика. Він
йшов трохи попереду і ОСОБА_1 спочатку підбіг до ОСОБА_2, а потім до нього.
Підбігши до нього підсудний поставив ніж до живота та сказав " Віддавай
телефон". Він дуже злякався і віддав телефон.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що
10.11.2006р., приблизно о 17
годині 30 хвилин,
подзвонила своєму сину, але зв"язку не було. Коли вона, приблизно в 19 годин, поверталась
додому, то побачила, що хлопці стоять. Вони сказали, що телефон у них забрав
ОСОБА_1

Враховуючи повне визнання своєї вини підсудним, щире каяття у скоєному, суд
вважає за недоцільне дослідження інших доказів по справі у відповідності до
ст.299 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому
засіданні, суд знаходить винність підсудного доведеною повністю.

Дії підсудного ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.187 ч.І КК України правильно, як
напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування
насильства небезпечного для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу
(розбій).

Вирішуючи питання про вид покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом'якшує вину - щире каяття в
скоєному, скоєння злочину неповнолітнім та часткове добровільне відшкодування
шкоди, обставин, що обтяжують вину, не встановлено і вважає за необхідне обрати
йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд з врахуванням фактичних обставин по
справі, особу підсудного, який є неповнолітнім, щиро розкаявся у вчинено,
частково добровільно відшкодував шкоду, судимості не має, працює, за місцем
роботи характеризується позитивно, має постійне місце проживання, знаходить за
можливе його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши
йому міру покарання не пов'язану з відбуванням покарання в місцях позбавлення
волі згідно ст.ст.75, 104
КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6, задовольнити у повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_4, залишити без задоволення, так як
потерпіла відмовилась від позовних вимог у зв'язку з відшкодуванням заподіяної
шкоди.

Речові докази по справі: коробку та гарантійний талон на
мобільний телефон "Соні-Еріксон", які знаходяться при матеріалах справи,
повернути потерпілій ОСОБА_4 за належністю, коробку та гарантійний талон на
мобільний телефон "Сіменс СХ-75", які знаходяться при матеріалах
справи повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.187 ч.І КК
України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104
КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши
йому іспитовий строк 1 (один)
рік та на підставі ст.76 КК України зобов'язати не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання, з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає
АДРЕСА_2, у
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, кошти у розмірі 1 100 гривень.

Речові докази по справі: коробку та гарантійний талон на
мобільний телефон "Соні-Еріксон", які знаходяться при матеріалах
справи, повернути потерпілій ОСОБА_4 за належністю, коробку та гарантійний
талон на мобільний телефон "Сіменс СХ-75", які знаходяться при
матеріалах справи повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Апеляція на вирок може бути подана протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення через районний суд до апеляційного суду
м.Києва.