П О С Т А Н О В А

01 квітня 2011 року Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси - Грабовий П.С., при секретарі - Маламуж Н.В., за участю прокурора Аніщук Д.В... розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СВ Соснівського PB м. Черкаси ГУМВС України в Черкаській області ОСОБА_2 від 17.12.2010 про порушення кримінальної справи № НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В

Скаржник звернувся до суду з скаргою, в якій просить постанову старшого слідчого СВ Соснівського PB м. Черкаси ГУМВС України в Черкаській області ОСОБА_2 від 17.12.2010 про порушення кримінальної справи № НОМЕР_1 скасувати як незакону.

В обгрунтування своєї скарги вказував, що постановою від 17.12.2010 p., старшого слідчого СВ Соснівського РВ м. Черкаси ГУМВС України в Черкаській області ОСОБА_2 порушено кримінальну справу щодо нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, вказавши, що 18.11.2010 р., він ОСОБА_1, незаконно заволодів автомобілем марки OPEL-OMEGA, 1995p, вартістю 1500 доларів СІЛА, спричинивши ОСОБА_3 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вважає порушення щодо нього кримінальної справи незаконним.

Відповідно до положень ст.ст. 94, 98 КПК України кримінальна справа може бути порушена лише за умови, якщо в матеріалах перевірки маються достатні дані про наявність ознак злочину.

Крім того, орган досудового слідства повинен враховувати положення ст. 6 КПК України. Цих вимог орган досудового слідства не виконав та безпідставно порушив кримінальну справу.

Так, при наданні ним пояснень, він вказав, що між ним та хлопцем на ім'я ОСОБА_3, як згодом стало йому відомо прізвище його - ОСОБА_3, шляхом спілкування через інтернет, було укладено угоду про придбання ним у нього автомобіля для подальшої перепродажі на запасні частини.

Виконуючи умови договору, він перерахував на вказаний ОСОБА_3 рахунок двома платежами суму 350 доларів США, що стверджується копією виписки з рахунку Приватбанку за 17.11.2010.

Скаржнику згодом стало відомо власником вказаного рахунку була ОСОБА_4, яка є родичкою ОСОБА_5, який отримав та передав зазначену суму грошей ОСОБА_3, що стверджується поясненнями останнього.

Після перерахування вказаних коштів ОСОБА_3 повідомив йому, що гроші він отримав та пообіцяв найближчим часом перегнати в м. Черкаси автомобіль. Із наведеного слідує що міє ним та ОСОБА_3 вже на даний час виникли цивільно-правові відносини.

Однак тривалий час він не виконував свої обіцянки, а коли 18.11.2010 р.

йому було пригнано за дорученням ОСОБА_3. автомобіль в м. Черкаси, то виявилось, що цей автомобіль не відповідає умовам договору, через його погану якість.

Він запропонував ОСОБА_3 пригнати йому автомобіль належної якості, що його не влаштовувало.

Слід зазначити, що наміру в нього щодо незаконного заволодіння зазначеним автомобілем ні на час огляду даного автомобіля ні після того, не було.

Після того, як він проїхавшись за кермом даного автомобіля з метою вивчення його технічного стану та зрозумівши, що ОСОБА_3 його обманув, він спробував зателефонувати йому та повідомити, що автомобіль він вирішив притримати у себе до того часу, доки ОСОБА_3 не поверне йому завдаток в розмірі 350 доларів США, чи можливо по іншому вирішиться це питання.

Однак , коли він намагався зателефонувати ОСОБА_3, заряд батареї в його телефоні скінчився і телефон вимкнувся.

Після цього він ніде не ховався, автомобіль також не переховував, і крім того, намагався позитивно вирішити фінансові питання з ОСОБА_3, однак останній на його умови не погоджувався, а потім і взагалі перестав відповідати на його телефонні дзвінки.

В автомобілі він виявив особисті речі гр. ОСОБА_6, його документи та 2 сумки. Зазначені речі ОСОБА_6 він вислав за його адресою, яка була вказана в його паспорті.

З метою компенсувати свої фінансові втрати, а іншу частину коштів- вислати ОСОБА_3, він дав оголошення на продаж вказаного автомобіля і на пропозицію хлопця та ім'я Олександр з м. Запоріжжя продав цей автомобіль.

Таким чином, між ним та ОСОБА_3 мали місце комерційні відносини, за якими останній не виконав взятих на себе обов'язків, а тому, відповідно до положень ст. 546 п.1, Розділу 49 ЦК України, він мав право на притримання спірного майна, а саме вказаного автомобіля, в тому числі, як засіб для компенсації спричинених мені збитків.

Вказані обставини були встановлені органом слідства в ході проведеної перевірки заяв ОСОБА_3.

Крім того, необхідно звернути увагу і на те, що у оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1, незаконно заволодів автомобілем марки OPEL-OMEGA, 1995p, вартістю 1500 доларів США, спричинивши ОСОБА_3 матеріальну шкоду на вказану суму.

Однак, в матеріалах відсутні будь які документи, які б підтверджували фактичну вартість автомобіля, в тому числі і висновок товарознавчої експертизи, на момент виникнення договірних зобов'язань із придбання мною вказаного автомобіля, окрім моїх особисто показів та інших осіб.

А тому, як на час порушення кримінальної справи не було ніяких підстав для встановлення матеріальної шкоди у розмірі 1500 доларів США, так відсутні вказані документальні підтвердження і на даний час.

Також, відповідно до чинного законодавства України, об'єктивна сторона злочину, передбаченого, ст.289 КК України - це активні дії, пов'язані з незаконним заволодіням транспортним засобом. Заволодіння в цьому випадку означає протиправне вилучення транспортного засобу із чужого володіння всупереч волі власника чи користувача. Відповідно до таможенної декларації на товари особистого користування від 19.11.2010 зазначений вище автомобіль належить ОСОБА_5.

Під час огляду та (зазначу добровільної) передачі йому автомобіля, безпосередньо в якості користувача (водія) цього автомобіля, відповідно до матеріалів справи був ОСОБА_7, який притранспортував автомобіль до обумовленого заздалегідь місця. При цьому в ході дослідження матеріалів справи не встановлено, що останній мав право на користування вказаним вище автомобілем - марки OPEL-OMEGA, 1995р., оскільки відсутні будь- які, документи, які б свідчили про наявність у ОСОБА_7 відповідного права на керування (користування) даним автомобілем.

Безпосереднім об'єктом злочину, передбаченого, ст.289 КК України є право власності на автотранспортні засоби і безпека їх руху по вулицям і дорогам, що має гарантувати безпеку життя і здоров'я пішоходів.

А тому, при порушенні кримінальної справи в даному випадку безпосереднім об'єктом можливого злочину мало б бути право власності на зазначений вище автомобіль саме ОСОБА_5 чи право на користування автомобілем ОСОБА_7 (при наявності відповідного права на керування/користування) і аж ніяк не ОСОБА_3

Таким чином, всі обставини та матеріали справи свідчать про відсутність в його діях складу будь-якого злочину, а також про передчасне порушення кримінальної справи відносно неї за ч. І ст.289 КК України за необ'єктивними та поверхово зібраними відповідними матеріалами.

Просить суд скасувати вищевказану постанову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник прокуратури м. Черкаси заперечував проти скарги і вказав, що постанова про порушення кримінальної справи винесена на законних підставах.

Представник СВ Соснівського РВ м.Черкаси ГУМВС України в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, вважаю, що дана скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 94 КПК України передбачені приводи і підстави до порушення кримінальної справи. У цій статті зазначено, що справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Порушуючи стосовно ОСОБА_1 кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України органи досудового слідства перевірили та зібрали належним чином докази стосовно можливості вчинення вищевказаного злочину, що потрібно дослідити.

Сумнівів в обєктивності винесеної постанови про порушення кримінальної справи у суду немає.

В підтвердження своєї скарги, скаржник ненавів ніяких обгрунтованих доводів, які б вказуали, що постанова винесена незаконно та з порушенням норм Кримінально- процесуального кодексу України.

Більше того, є явка з повинною самого ОСОБА_1 та його пояснення.

При таких обставинах скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 94, 98, 98-2, 236-7, 236-8 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СВ Соснівського PB м. Черкаси ГУМВС України в Черкаській області ОСОБА_2 від 17.12.2010 про порушення кримінальної справи № НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 289 КК України відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Соснівського

районного суду м.Черкаси П.С.Грабовий