АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1032/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м.Ірпінь Київської області, громадянин України,

одружений, освіта середня, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

мешкає за адресою :

АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 28 квітня 2014 року Київським районним судом м.Харкова за

ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі

ст.75 КК України з випробуванням на 1 рік;

· 11 липня 2014 року Фрунзенським районним судом

м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців вбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням на 3 роки;

- 25 листопада 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 березня 2015 року та вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вироком встановлено, що 22 листопада 2014 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись на території льодового катку «Дизель айс», що розташований за адресою: м.Харків, бульвар Юр`єва, 12/21, зайшовши до роздягальні, де на лавці побачив спортивну сумку-рюкзак, в якій знаходились особисті речі ОСОБА_10 . Діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 таємно викрав, сумку-рюкзак чорного кольору для ковзанів з червоним написом «4F», в якій знаходилися кросівки чоловічі з написом «MERRELL»; шуруповерт акумуляторний «BOSCH» ІХО; плащ - куртка білого кольору, розмір «М», спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3126,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляції просить про пом`якшення покарання, посилаючись на щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що він вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, зазначає, що потерпілий не має до нього претензій.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу з наведених підстав, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання є непереконливими, а зазначені ним обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, із яких вбачається, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, неодноразово засуджений за корисні злочини і знов вчинив аналогічний злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість.

Згідно із ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_8 в межах санкції статті, за яку його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав вважати, що воно є явно несправедливим через суворість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: