Справа № 1-78/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 р. Кролевецький
районний суд

в складі
- судді Бєгунової О.В.

при
секретарі Колівошко
Н.М.

з участю
прокурора Компанієць
В.О.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Кролевець справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Білогорськ
Карелія, громадянина України, невійськовозобов'язаного, освіта базова загальна
середня, неодруженого, має двох неповнолітніх дітей, працюючого в ПП
"Шеремеревич" робочим, проживає в АДРЕСА_1, несудимого в силу ст. 55 КК України 1960 року,-

-4.1ст.
127ККУкраїни,-

встановив:

15 лютого 2007 року близько 20 години ОСОБА_2, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, прийшов додому до ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 з метою
спонукати ОСОБА_3 зізнатися в крадіжці радіоприймача у його знайомого ОСОБА_4
ОСОБА_2 став наносити удари ОСОБА_1 кулаками по обличчю та тілу, наносив удари
дерев'яною палицею по спині та різних частинах тіла. Не добившись зізнання від
ОСОБА_1, ОСОБА_2 вивів
його на вулицю та насиломіць потягнув до помешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_3, де
продовжив побиття ОСОБА_3, наносячи йому удари руками по обличчю та вимагаючи
від нього зізнання у крадіжці, вчинивши таким чином катування ОСОБА_1 та
завдавши йому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В судовому засіданні підсудний повністю визнав вину у вчиненні злочину і
пояснив, що у ОСОБА_4 знаходився належний йому радіоприймач, який зі слів
ОСОБА_4 в нього викрав ОСОБА_1 Вирішивши з'ясувати це, він близько 19 години 15
лютого 2007 року прийшов до ОСОБА_3, і, оскільки останній не визнав того, що
вкрав радіоприймач побив його руками та дерев'яною палицею, а потім потягнув до
помешкання ОСОБА_4, щоб він у присутності ОСОБА_4 зізнався у крадіжці.
Вимагаючи зізнання він побив ОСОБА_3 в помешканні ОСОБА_4, наносячи удари
руками по голові.

Вина
підсудного у вчиненні злочину підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_1 в суді дав показання про те, що ввечері 15 лютого 2007 року знаходився
вдома, почув стук у двері та відчинив їх. В дім зайшов ОСОБА_2, який відразу ж
почав його бити, наніс удар кулаком по голові, бив дерев'яною палицею,
вимагаючи, щоб він зізнався у крадіжці радіоприймача, але він нічого не
викрадав, про що і казав ОСОБА_2 Тоді ОСОБА_2 насильно витягнув його з дому і
без взуття повів до ОСОБА_4, в будинку якого продовжував вимагати від нього
зізнання у крадіжці та бити його, бив по голові руками. На другий день він не
зміг встати і був відправлений на лікування в лікарню

Даними судово-медичної експертизи підтверджується, що
внаслідок вчиненого підсудним катування потерпілому ОСОБА_1 заподіяні середньої
тяжкості тілесні

ушкодження
у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних
забійних ран на голові, лівій гомилці, забоїв обличчя, верхнього ключового
поясу, кистей, колінних суглобів, перелому 3 пястної кості правої кисті, (а.с.29-30)

Даними протоколу огляду місця події підтверджується, що
злочин вчинений підсудним за обставинами, викладеними у вироку, (а.с.10-11)

Дослідивши
зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудного підлягають кваліфікації
за ч.І ст.127 КК України, оскільки він вчинив катування, тобто заподіяння
сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв та тілесних ушкоджень середньої
тяжкості з метою спонукати потерпілого вчинити визнання у крадіжці.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного, його ставлення до скоєного.

Суд враховує, що підсудний щиро покаявся, добровільно відшкодував витрати
на лікування потерпілого, працевлаштувався, характеризується задовільно.

Суд вважає, що виправлення підсудного можливо без
ізоляції від суспільства з застосуванням звільнення від відбування призначеного
покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Розглянувши цивільний позов потерпілого про відшкодування
моральної шкоди в сумі 1000
грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд визнає обгрунтованими
доводи потерпілого про заподіяння йому винними діями підсудного моральної
шкоди, яка полягає в тому, що він внаслідок застосованого щодо нього насильства
зазнав сильного фізичного болю, вимушений був лікуватись.

Виходячи з вимог ст. 27,1167 ЦК України щодо розумності
та справедливості суд вважає, що підсудний повинен відшкодувати ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 1000
грн.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 127 КК України і
призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75
КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку 1
рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Запобіжний захід
залишити підписку про невиїзд.

Відповідно до ст. 76
КК України покласти на засудженого Адамова В.В. такі обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти
ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично
з'являтися для реєстрацій' в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний
позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 1000 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
Сумської області через районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.