Справа № 140/2704/14-к
Провадження №11-кп/772/151/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря : ОСОБА_5 ,

розглянув «02» лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000428 від 30.07.2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Остапківці, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня базова, не одруженої, дітей неповнолітніх немає, не працюючої, раніше судимої:

10 квітня 2014 року по ч. 1 ст. 185 КК України Немирівським районним судом Вінницької області до 80 годин громадських робіт, покарання не відбувала,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_7

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката : ОСОБА_8

за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді судом кримінального провадження ОСОБА_9 на обвинувальний вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року,

В с т а н о в и в :
Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винною по ч. 2 ст. 389 КК України і призначено покарання один рік обмеження волі.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 10.04.2014 року та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання один рік десять днів обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Зобов`язано засуджену ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи згідно п. п. 2, 3 ст. 76 КК України.

Згідно вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року, 10.04.2014 року ОСОБА_6 вироком Немирівського районного суду Вінницької області засуджена по ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт.

26.06.2014 року до Гайсинського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області надійшло розпорядження про виконання вироку відносно ОСОБА_6

02.07.2014 року, 07.07.2014 року засуджена ОСОБА_6 викликалася до Гайсинського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області. Для постановки на облік, але вона не з`явилася і про причини неявки не повідомила.

25.07.2014 року ОСОБА_6 з`явилася до Гайсинського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області де з нею була проведена бесіда в якій роз`яснено про порядок та умови відбування покарання, про стягнення, які можуть бути накладені, про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, про що ОСОБА_6 дала підписку власноручно як ознайомлена з вимогами до осіб, засуджених до громадських робіт.

В порушення вимог ч. 1 ст. 37 КВК України, п.п. 5.2, 5.3 Розділу 2 "Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань" ОСОБА_6 , будучи 25.07.2014 року зобов`язаною додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для неї об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до КВІ, відмовилася від отримання направлення до Никифоровецької сільської ради Немирівського району для виконання громадських робіт згідно переліку об`єктів та видів робіт на яких мають відбувати кримінальне покарання особи, засуджені до громадських робіт, затвердженого рішенням 29 сесії 6 скликання від 27.12.2013 року Никифоровецької сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Починаючи з 25.07.2014 року ОСОБА_6 , будучи ознайомленою з порядком та умовами відбування призначеного покарання у виді громадських робіт, попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання, умисно, без поважних причин до відпрацювання призначених її вироком Немирівського районного суду від 10.04.2014 року громадських робіт строком на 80 годин не приступила.

Не оспарюючи правильність кваліфікації злочину та доведеність вини засудженої ОСОБА_6 , прокурор, який приймав участь у розгляді судом кримінального провадження ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування вироку Немиріського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 389 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Прокурор просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винною та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України шляхом повного складання призначеного покарання та покарання призначеного за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 10.04.2014 року остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців 10 днів обмеження волі. В решті прокурор просить вирок залишити без змін.

Свою доводи зазначені в поданій апеляційній скарзі прокурор обґрунтовує тим, що вважає призначене ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік за ч. 2 ст. 389 КК України надмірно м`яким, несправедливим і таким, що суперечить загальним принципам призначення покарання, вимогам ст. 50 КК України та роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Захисник адвокат ОСОБА_8 в свою чергу подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому просить залишити без задоволення подану апеляційну скаргу та в свою чергу залишити без змін вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 389 КК України.

Вважає доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо скасування вироку в частині призначеного покарання та ухваленню нового вироку надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки оскаржуваний вирок на думку захисника адвоката ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а покарання призначене його підзахисній достатнім для виправлення засудженої, та таким, що надасть можливість останній усвідомити неправильність своїй вчинків.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав позицію обвинувачення у поданій апеляційній скарзі, просив вирок в частині призначення покарання скасувати, та ухвалити новий вирок, обвинувачену ОСОБА_6 , яка просила вирок залишити без змін, захисника адвоката ОСОБА_8 , який підтримав позицію своєї підзахисної та просив відмовити в задоволенні поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи викладені у апеляційній скарзі прокурора, Апеляційний суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишенню оскаржуваного вироку без змін виходячи з настпних підстав.

Так, дії ОСОБА_6 судом першої інстанції за ч. 2 ст. 389 КК України кваліфіковані вірно та не оспорюються у поданій апеляційній скарзі.

Відповідно, ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 згідно з вимогами ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_6 яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, в скоєному щиро розкаялася, характеризується посередньо, хворіє і за рішенням ЛКК Немирівської ЦРЛ постановлено діагноз - гіпертонічна хвороба ІІ, ІІІ ст. та інші захворювання.

Крім того, суд першої інстанції вірно визначив обставини що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме: щире каяття та збіг сімейних обставин.

Окрім цього, обставини що обтяжують його покарання відсутні.

Так, суд першої інстанції, з чим і погоджується Апеляційний суд, врахувавши щире каяття обвинуваченої, сімейні обставини, те що вона немає власного житла, пенсійного віку ще не досягла, утримує підсобне домашнє господарство від збуту продукції якого отримує незначні кошти, доглядає його сама, стан здоров`я - гіпертонічна хвороба ІІ, ІІІ ст. згідно рішення ЛКК від 22.09.2014 року, відсутність тяжких наслідків від вчиненого діяння, немає намірів уникати від відбування покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням ст. 75 КК України та з застосуванням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

З огляду на викладене Апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для зміни вироку матеріалами справи та апеляційною скаргою, які б ґрунтувалися на законі не встановлено, а покарання призначене ОСОБА_6 , є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Керуючись ст. 404, 405, КПК України, Апеляційний суд, -

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 389 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
З оригіналом згідно

06 лютого 2015 рокум. Вінниця