УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
серпня 2007 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Фоміна
Ю.В.

суддів Широкопояса
Ю.В.

Єрещенка
A.M.

прокурора Селюченко
І.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
прокурора Черняхівського району на вирок Черняхівського районного суду від 11
червня 2007 p., яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця смт. Черняхів, раніше не судимого, -засуджено за ст.
15, 115 ч.1 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на 5 років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно
до ст.
76 КК України зобов'язано ОСОБА_1 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 змінено з тримання під вартою на підписку про
невиїзд.

ОСОБА_1.
засуджено за те, що 24 лютого 2007 року
біля 17 год. у своєму
будинку у смт. Черняхів, між ним,
та його сином ОСОБА_2, який
мешкав разом з батьками, виникла
сварка, під час якої ОСОБА_2 став бити
батька, наносячи удари руками та ногами
в різні частини тіла, спричинивши легкі
тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров'я. В результаті
побиття, ОСОБА_1, будучи обуреним поведінкою сина, на грунті особистих неприязнених
стосунків, взяв сокиру, підійшов до ОСОБА_2, який спав на ліжку і наніс сину не менше
п'яти ударів в область голови,
спричинивши тяжкі тілесні ушкодження,
небезпечні для життя в момент спричинення. Смерть потерпілого не настала
у зв'язку з своєчасним наданням медичної допомоги.

Справа № 11-603 2007 р. Головуючий у 1 інстанції
Сергійко В.В.

Категорія ст. 15, 115 ч.1 КК України Доповідач Єрещенко А.М.

В
апеляції прокурор
просить скасувати вирок суду і постановити новий вирок, обравши ОСОБА_1 за ст.
ст. 15, 115 ч.1 КК України 7 років позбавлення волі. Апелянт посилається
на те, що суд при обранні міри покарання
не врахував, що ОСОБА_1 вчинив тяжкий
злочин, його дії були направлені на
позбавлення життя потерпілого,
засудженим було нанесено не менше п'яти ударів в область голови.
Прокурор вважає, що вищевикладене
свідчить про підвищену небезпеку вчиненого,
а також про необхідність ізоляції ОСОБА_1 від суспільства.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, вивчивши доводи апеляції та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з
слідуючих підстав.

Колегія
суддів вважає, що суд першої
інстанціївирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_1 врахував ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом'якшують покарання, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Суд
врахував поведінку засудженого безпосередньо після вчинення злочину -
повідомлення працівників міліції про вчинений злочин та виклик "швидкої
допомоги" для надання допомоги потерпілому, що і стало однією з причин, що смерть потерпілого не настала.

Обставин, що обтяжують покарання в діях ОСОБА_1 судом
не встановлено.

Суд
врахував і особу винного, який раніше не
судимий, за місцем роботи і проживання
характеризується виключно позитично, про
що свідчить і звернення жителів пров.Залізничний смт. Черняхова, де проживає засуджений, ОСОБА_1,
згідно довідки Черняхівської ЦРЛ страждає захворюванням на цукровий
діабет і потребує постійного лікування,
є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС у
1987-1988 p.p.

Враховуючи
вищенаведене та приймаючи до уваги наявність в діях ОСОБА_1 декількох
обставин, що пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з урахуванням особи винного, суд обгрунтовано дійшов висновку про
можливість призначення ОСОБА_1 більш м'якого покарання, ніж передбачено законом.

Крім
того, в судовому засіданні суд
встановив, що потерпілийОСОБА_2 - син
засудженого ОСОБА_1, маючи вік 27 років, після служби в лавах Збройних сил, та проживаючи спільно з батьками, створив нестерпні умови для їх проживання на
протязі тривалого часу. Він ображав,
принижував батьків, бив
батька, виганяв його з власного будинку.
Така поведінка потерпілого спричинила систематичні конфлікти у сім'ї.
Засуджений ОСОБА_1 щоб уникнути конфліктів покидав будинок і йшов до
сусідів, побоюючись за своє життя та
здоров'я.

Черговий
конфлікт 24.02.2007 року виник з вини потерпілого, який безпричинно побив свого батька і у
відповідь той на систематичо-протиправну поведінку свого сина ОСОБА_2, заподіяв тому тяжкі тілесні ушкодження, що кваліфіковано як замах на вбивство.

Також
встановлено, що потерпілий ОСОБА_2
претензій до батька не має. На день розгляду справи потерпілий до суду не
з'явився і в даний час проживає у М. Сімферополі.

При
таких обставинах, суд, призначаючи ОСОБА_1 покарання у виді
позбавлення волі, обгрунтовано дійшов
висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, застосувавши
ст. 75 КК України.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора Черняхівського району залишити без задоволення, а вирок Черняхівського районного суду від 11
червня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.