АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/3/15 Справа № 1-1/08 Категорія: ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.3 ст.358 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретарівОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурорівОСОБА_7 , ОСОБА_8
засудженогоОСОБА_9
захисниківОСОБА_10 , ОСОБА_11
представника потерпілогоОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляції засудженого ОСОБА_9 , його захисників адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , представника потерпілих ОСОБА_13 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2008 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бубнова Слобідка, Золотоніського району Черкаської області, одружений, з вищою освітою, раніше не судимий, пенсіонер, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

засуджений за вчинення злочинів передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.3 ст.358 КК України та якому призначено покарання:

· за ч.5 ст.191 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в галузі агропромислового комплексу України строком на 2 роки, без конфіскації майна;

· за ч.2 ст.366 КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в галузі агропромислового комплексу України строком на 1 рік;

· за ч.3 ст.358 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в галузі агропромислового комплексу України строком на 2 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи та повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілих, заявлений представником ОСОБА_12 - задоволено частково.

Цивільні позови решти потерпілих залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_9 судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 148 гривень 40 копійок.

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2008 року ОСОБА_9 засуджений за те, що він працюючи на посаді голови правління і директора колективного риболовецького підприємства (КРП) «Дніпровець», розташованого в с. Домантово, Золотоніського району Черкаської області (з 28 квітня по 04 грудня 2000 року - акціонерне сільськогосподарське риболовецько-промислове товариство закритого типу (ЗАТ) «Дніпровець», з 04 грудня 2000 року по даний час приватне сільськогосподарське риболовецько-промислове підприємство (ПСРП) «Дніпровець») та здійснюючи згідно Статуту керівництво діяльністю підприємства, являючись службовою особою наділеною правом діяти від імені підприємства, видавати накази і розпорядження у відповідності з трудовим законодавством, наймати на роботу і звільняти робітників, розпоряджатися майном і коштами підприємства, укладати договори, вчиняти інші юридичні дії та видавати доручення на укладання договорів, здійснювати керівництво діяльністю Правління і нести персональну відповідальність за виконання покладених на нього обов`язків, призначати посадових осіб, накладати стягнення, тобто займав посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, маючи умисел на розкрадання чужого майна, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому повноваження всупереч інтересам служби, діючи умисно, з корисливих мотивів та іншої особистої зацікавленості, у період з січня 2000 року по квітень 2005 року привласнив майно пайового фонду КРП «Дніпровець» в особливо великих розмірах, а також вчинив службове підроблення та займався використанням завідомо підроблених документів.

Так, 26 січня 2000 року загальними зборами КРП «Дніпровець», ОСОБА_9 призначений головою правління вказаного підприємства.

16 лютого 2000 року проведеними в КРП «Дніпровець» загальними зборами були прийняті рішення: про реформування підприємства в закрите акціонерне товариство; розподіл майна господарства, загальною балансовою вартістю 380000 грн., на акції; розподіл акцій між працівниками та пенсіонерами, згідно трудового внеску кожного, тобто відпрацьованому ними у господарстві часу за період з 1981 по 1999 роки; залишення 20% вартості майна в резервному фонді підприємства, а також затвердження статуту та установчого договору ЗАТ «Дніпровець», що було відображено в протоколі №2 від 16 лютого 2000 року загальних зборів КРП «Дніпровець».

Після цього, використовуючи рішення загальних зборів від 16 лютого 2000 року, ОСОБА_9 , знаючи що згідно чинного законодавства та фактичного рішення загальних зборів він не мав права на отримання майнового паю, так як не працював в КРП «Дніпровець» в період з 1981 по 1999 роки, будучи наділеним відповідно до глави 9 Статутного акціонерного сільськогосподарського риболовецького-промислового товариства закритого типу «Дніпровець», зареєстрованого Золотоніською райдержадміністрацією 28 квітня 2000 року, організаційно-розпорядчими повноваженнями, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою привласнення частини майна пайового фонду та його використання на власні потреби, в порушення Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (№ 2114/ХІІ від 14.02.1992 року), яким передбачено, що право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску, надав головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_14 довідки КСП «Калениківське» (с. Каленики Золотоніського району) та СТОВ «Зоря» (с. Шабельники Золотоніського району) про розмір нарахованої йому в цих підприємствах протягом 20 років заробітної плати та, зловживаючи службовим становищем, дав вказівку провести на їх підставі нарахування йому майнового паю в грошовому еквіваленті.

В період з кінця лютого по березень 2000 року, будучи в службовій залежності від голови правління ОСОБА_9 та не знаючи про його злочинні наміри привласнити частину майнового паю товариства, ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_9 та на підставі наданих ним довідок КСП «Калениківське» та СТОВ «Зоря» про його заробітну плату, при обчисленні на підставі відомчих положень та інструкції розміру майнових паїв всіх членів господарства, нарахувала ОСОБА_9 майновий пай в розмірі 41591 грн., що було відображено у відомості-додатку №1 до установчого договору про створення і діяльність ЗАТ «Дніпровець» від 16 лютого 2000 року.

27 квітня 2000 року для проведення реєстрації ЗАТ «Дніпровець» в Золотоніську районну державну адміністрацію (РДА) наряду з іншими документами був наданий Установчий договір з додатком №1, на підставі яких 28 квітня 2000 року, працівники Золотоніської РДА, не знаючи про неправомочність проведеного розрахунку розміру майнового паю ОСОБА_9 , зареєстрували Статут ЗАТ «Дніпровець» з урахуванням частки майнового паю кожного акціонера, в тім числі і частки ОСОБА_9 , яка становила 41591 гривню.

21 листопада 2000 року за пропозицією ОСОБА_9 загальними зборами ЗАТ «Дніпровець» прийнято рішення про реорганізацію товариства в приватне сільськогосподарське риболовецько-промислове підприємство (ПСРП) «Дніпровець» з передачею всіх майнових паїв до підприємства в оренду та ухвалено Статут ПСРП, згідно з яким засновником підприємства був ОСОБА_9

04 грудня 2000 року Статут ПСРП «Дніпровець» зареєстровано в Золотоніській РДА, а 05 грудня 2000 року наказом по ПСРП «Дніпровець» ОСОБА_9 був призначений на посаду директора.

З метою привласнення чужого майна 23 червня 2001 року ОСОБА_9 запропонував передати йому в оренду терміном на 5 років 20%-ий неподільний резервний фонд підприємства в розмірі 37897 гривень та вивільнені оборотні кошти в розмірі 38012 гривень, що в сумі становило 75909 гривень, про що на загальних зборах пайовиків ПСРП «Дніпровець» і було прийнято рішення.

У зв`язку з сімейними обставинами працівник ПСРП «Дніпровець» ОСОБА_15 , яка постійно вела протоколи зборів та засідань, на даних загальних зборах була відсутня, тому під час проведення цих зборів протокол вів сам ОСОБА_9 , який в продовження свого злочинного наміру, направленого на привласнення майна пайового фонду підприємства, маючи відповідно до глави 9 Статуту приватного сільськогосподарського риболовецько-промислового підприємства «Дніпровець», зареєстрованого Золотоніською райдержадміністрацією 04 грудня 2000 року, крім інших, повноваження: управляти підприємством, визначати напрямки діяльності підприємства, визначати порядок та умови залучення працівників для діяльності підприємства, призначати та звільняти працівників підприємства, приймати рішення про припинення діяльності підприємства, тобто, зловживаючи своїм службовим становищем та використовуючи його всупереч інтересам служби, вніс до веденого ним протоколу зборів ПСРП «Дніпровець» від 23 червня 2001 року неправдиві відомості стосовно того, що нібито на зборах було прийнято рішення про безоплатне віднесення до статутного фонду засновника ПСРП «Дніпровець» - ОСОБА_9 75909 гривень (20 %-ного неподільного резервного фонду підприємства та вивільнених оборотних коштів), після чого його загальний статутний фонд складатиме 117500 гривень (41591 гривня - майновий пай + 75909 гривень неподільний резервний фонд і вивільнені оборотні кошти підприємства), а не передачу вказаних грошових коштів йому в оренду, як було в дійсності вирішено на зборах. Через декілька днів, ОСОБА_9 , не ставлячи до відома ОСОБА_15 про те, що ним в протокол зборів ПСРП «Дніпровець» від 23.06.2001 року внесені неправдиві дані, надав їй вказаний протокол, і вона, виконуючи його вказівку, переписала дані з нього до книги протоколів ПСРП «Дніпровець».

15 квітня 2002 року на загальних зборах пайовиків ПСРП «Дніпровець» прийнято рішення про дообрання членів Спостережної Ради ПСРП, а інших питань на зборах не розглядалося та рішень не приймалося.

Після проведення вказаних загальних зборів, ОСОБА_9 , власноручно написавши чорновий варіант протоколу загальних зборів від 15 квітня 2002 року, внісши в нього завідомо неправдиві дані про те, що зборами, крім іншого, також нібито було затверджено список майна підприємства і суму в загальній власності засновника ПСРП «Дніпровець» ОСОБА_9 , що склала 117792 гривні, надав протокол секретарю ОСОБА_16 і дав вказівку переписати його до книги протоколів ПСРП «Дніпровець», що остання, знаходячись в службовій залежності від директора ПСРП «Дніпровець» ОСОБА_9 та не знаючи про його дійсні наміри, і зробила.

В кінці квітня 2002 року на підставі даних протоколів загальних зборів від 23 червня 2001 року та від 15 квітня 2002 року в книзі протоколів ПСРП «Дніпровець», працівники бухгалтерії, не знаючи про те, що в цих протоколах містились завідомо неправдиві дані стосовно прийняття рішень про розміри майнового паю ОСОБА_9 ,, склали список осіб, що мають майновий пай в ПСРП «Дніпровець», відобразивши в ньому вартість часток майнового паю кожного члена ПСРП, в тім числі і ОСОБА_9 , яка становила 117792 гривні.

В період травня - листопада 2002 року ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, тобто маючи відповідно до глави 9 Статуту приватного сільськогосподарського риболовецько-промислового підприємства «Дніпровець», зареєстрованого Золотоніською райдержадміністрацією 04 грудня 2000 року, організаційно-розпорядчі функції, з метою незаконного та безоплатного обертання чужого майна на свою користь, самостійно визначив перелік майна ПСРП «Дніпровець» на суму 117792 гривні, нібито належного йому в рахунок його майнового паю, а саме: базовий об`єкт (будівля на Високій); базовий об`єкт (будівля в урочищі Матвіївка); бригадний будинок; коптильний цех; підсобне приміщення; склад; майстерню; льодник; бензозаправну; сіткосушилку; автобус ГАЗ-53, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль ГАЗ-53, державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль ГАЗ-52, державний номер НОМЕР_3 ; автомобіль ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_4 ; трактор МТЗ 80; 2 тракторних причепи; дробівку льоду; 6 човнів рибацьких; 6 снігоходів «Буран»; 6 двигунів «Вихорь»; 6 нарт; сторожку цегляну; контору; будівлю на насосній; майстерню нову; склад цегляний та видав, засвідчивши своїм підписом, акт прийому-передачі вказаного майна загальною балансовою вартістю 117792 гривні, як його особистої власності до Статутного фонду ПСРП «Дніпровець».

Після цього ОСОБА_9 , в завершення свого злочинного плану по привласненню чужого майна, надав до Домантівської сільської ради для приєднання до справи ПСРП "Дніпровець", виготовлений в бухгалтерії даного підприємства, список осіб, що мають майновий пай в ПСРП "Дніпровець", який містив неправдиві дані в частині його затвердження 23 червня 2001 року зборами співвласників підприємства та визначення його майнового паю в розмірі 117792 гривень. 02 грудня 2002 року, на підставі вказаного списку, не знаючи про його фіктивність, працівниками Домантівської сільської ради було виписано та видано ОСОБА_9 свідоцтво про право власності на майновий пай члена І КСП (майновий сертифікат) НОМЕР_5 від 02.12.2002 року, згідно з яким частка майна ОСОБА_9 в пайовому фонді ПСРП «Дніпровець» становила 117792 гривні і якою він міг розпоряджатися на свій розсуд.

Передача майна на суму 117792 гривні ОСОБА_9 до ПСРП «Дніпровець», як його особистого, відбулася документальним оформленням передачі цього майна по акту і прийому-передачі для внесення його до статутного фонду підприємства.

В подальшому, незаконно отриманим майном підприємства у свою власність, шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_9 розпорядився на свій власний розсуд, шляхом його часткового відчуження своїм близьким родичам та іншим фізичним особам, а саме: базовий об`єкт (будівля на Високій) - відчужено ОСОБА_17 30.04.2004 року; базовий об`єкт (будівля в урочищі Матвіївна) - відчужено ОСОБА_18 04.11.2004 року; бригадний будинок - відчужено ОСОБА_19 19.04.2005 року; льодник - відчужений ОСОБА_19 19.04.2005 року; ВАЗ 23093, трактор МТЗ 80, два тракторні причіпи - продані; сторожка цегляна, контора, майстерня нова, склад цегляний - відчужені ОСОБА_17 .

Таким чином, ОСОБА_9 , будучи службовою особою, діючи навмисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в період з січня 2000 року по квітень 2005 року привласнив майно пайового фонду КРП «Дніпровець» (в наступному ЗАТ «Дніпровець», ПСРП «Дніпровець») вартістю 117792 гривні, в яку входить і вартість незаконно нарахованого йому паю в розмірі 41591 гривні, вартість 20%-го неподільного резервного фонду підприємства в розмірі 37897 гривень та вивільнені оборотні кошти в розмірі 38012 гривень, що у 6928 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром, чим заподіяв майнової шкоди: ОСОБА_20 в розмірі 1783 грн., ОСОБА_21 в розмірі 2058 грн., ОСОБА_22 в розмірі 546 грн., ОСОБА_23 в розмірі 414 грн., ОСОБА_24 в розмірі 437 грн., ОСОБА_24 в розмірі 44 грн., ОСОБА_25 в розмірі 371 грн., ОСОБА_26 в розмірі 261 грн., ОСОБА_27 , в розмірі 3762 грн., ОСОБА_28 в розмірі 611 грн., ОСОБА_29 в розмірі 2546 грн., ОСОБА_30 - спадкоємиці ОСОБА_31 в розмірі 26 грн., ОСОБА_32 -спадкоємиці ОСОБА_33 в розмірі 699 грн., ОСОБА_34 в розмірі 197 грн., ОСОБА_35 в розмірі 1423 грн., ОСОБА_36 в розмірі 623 грн., ОСОБА_37 в розмірі 2776 грн., ОСОБА_38 в розмірі 524 грн., ОСОБА_39 в розмірі 131 грн.. ОСОБА_40 в розмірі 108 грн., ОСОБА_41 в розмірі 345 грн., ОСОБА_42 в розмірі ЗО грн., ОСОБА_43 в розмірі 174 грн., ОСОБА_44 в розмірі 3208 грн., ОСОБА_45 в розмірі 2860 грн., ОСОБА_46 в розмірі 851 грн., ОСОБА_15 в розмірі 41 грн., ОСОБА_47 в розмірі 26 грн., ОСОБА_48 в розмірі 414 грн., ОСОБА_49 в розмірі 284 грн., ОСОБА_50 в розмірі 897 грн., ОСОБА_51 в розмірі 851 грн., ОСОБА_52 в розмірі 414 грн., ОСОБА_53 - спадкоємиці ОСОБА_54 та ОСОБА_55 в розмірі 1178 грн., ОСОБА_56 - спадкоємиці ОСОБА_57 в розмірі 917 грн., ОСОБА_58 в розмірі 677 грн., ОСОБА_59 в розмірі 414 грн., ОСОБА_60 в розмірі 917 грн., ОСОБА_61 в розмірі 44 грн., ОСОБА_62 в розмірі 13 грн., ОСОБА_63 в розмірі 2441 грн., ОСОБА_64 в розмірі 569 грн., ОСОБА_65 в розмірі 46 грн., ОСОБА_66 - спадкоємиці ОСОБА_67 в розмірі 703 грн., ОСОБА_68 в розмірі 12 грн., ОСОБА_69 в розмірі 1925 грн., ОСОБА_70 в розмірі 54 гри., ОСОБА_71 в розмірі 56 грн., ОСОБА_72 в розмірі 15 грн., ОСОБА_73 в розмірі 3935 грн., ОСОБА_74 в розмірі 2207 грн., ОСОБА_75 в розмірі 54 грн., ОСОБА_76 в розмірі 684 грн., ОСОБА_77 в розмірі 35 грн., ОСОБА_78 в розмірі 16 грн., ОСОБА_79 в розмірі 2441 грн., ОСОБА_80 в розмірі 1254 грн., ОСОБА_81 в розмірі 838 грн., ОСОБА_82 в розмірі 2380 грн., ОСОБА_83 в розмірі 278 грн., і ОСОБА_84 в розмірі 2102 грн., ОСОБА_85 в розмірі 159 грн., ОСОБА_86 в розмірі 261 грн., ОСОБА_87 в розмірі 588 грн., ОСОБА_88 в розмірі 56 грн., ОСОБА_89 - спадкоємиці ОСОБА_90 в розмірі 873 грн., ОСОБА_91 в розмірі 677 грн., ОСОБА_92 в розмірі 15 грн., ОСОБА_93 в розмірі 219 грн., ОСОБА_94 - спадкоємиці ОСОБА_95 в розмірі 722 грн., ОСОБА_96 - спадкоємиці ОСОБА_97 в розмірі 174 грн., ОСОБА_98 - спадкоємиці ОСОБА_99 в розмірі 764 грн., ОСОБА_100 - спадкоємиці ОСОБА_101 в розмірі 699 грн., ОСОБА_102 - спадкоємиці ОСОБА_103 в розмірі 87 грн., ОСОБА_104 - спадкоємиці ОСОБА_105 в розмірі 1195 грн., ОСОБА_106 в розмірі 917 грн., ОСОБА_107 в розмірі 873 грн., ОСОБА_108 - спадкоємиці ОСОБА_109 в розмірі 764 грн., ОСОБА_110 - спадкоємиці ОСОБА_111 в розмірі 1376 грн., ОСОБА_112 в розмірі 23 грн., ОСОБА_113 в розмірі 2421 грн., ОСОБА_114 в розмірі 263 грн., ОСОБА_115 в розмірі 26 грн., ОСОБА_116 в розмірі 3529 грн., ОСОБА_117 - спадкоємцю ОСОБА_118 в розмірі 983 грн., ОСОБА_119 - спадкоємиці ОСОБА_120 в розмірі 108 грн., ОСОБА_121 - опікуну спадкоємця ОСОБА_122 в розмірі 777 грн., ОСОБА_123 в розмірі 2917 грн., ОСОБА_124 в розмірі 21 грн., ОСОБА_125 в розмірі 3662 грн., ОСОБА_126 в розмірі 74 грн., ОСОБА_127 в розмірі 56 грн., ОСОБА_128 в розмірі 2577 грн., ОСОБА_129 в розмірі 56 грн., ОСОБА_130 в розмірі 393 грн., ОСОБА_131 в розмірі 107 грн., ОСОБА_132 в розмірі 2096 грн., ОСОБА_133 в розмірі 12 грн., ОСОБА_14 в розмірі 171 грн., ОСОБА_134 в розмірі 1542 грн., ОСОБА_135 в розмірі 36 грн., ОСОБА_136 в розмірі 39 грн., ОСОБА_137 в розмірі 12 грн., ОСОБА_138 в розмірі 79 грн., ОСОБА_139 в розмірі 1147 грн., ОСОБА_140 в розмірі 1284 грн., ОСОБА_141 в розмірі 30 грн., ОСОБА_142 в розмірі 769 грн., ОСОБА_143 в розмірі 1795 грн., ОСОБА_144 - спадкоємиці ОСОБА_145 в розмірі 6290 грн., ОСОБА_146 - спадкоємиці ОСОБА_147 в розмірі 437 грн., ОСОБА_148 в розмірі 1494 грн., ОСОБА_149 в розмірі 4618 грн., ОСОБА_150 в розмірі 53 грн., ОСОБА_151 в розмірі 4699 грн., ОСОБА_152 в розмірі 2794 грн., ОСОБА_153 в розмірі 18 грн., ОСОБА_154 в розмірі 2 грн., ОСОБА_155 в розмірі 2947 грн., ОСОБА_156 в розмірі 743 грн., ОСОБА_157 в розмірі 95 грн., ОСОБА_158 в розмірі 23 грн., ОСОБА_159 - спадкоємиці ОСОБА_160 в розмірі 174 грн., ОСОБА_161 в розмірі 10 грн., ОСОБА_162 в розмірі 28 грн.

Не погодившись з вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2008 року засуджений ОСОБА_9 , його захисники адвокат ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , представник потерпілих ОСОБА_13 подали апеляції.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2012 року вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2008 року змінено. В частині засудження ОСОБА_9 за ч.2 ст.366, ч.3 ст.358 КК України, останнього звільнено відповідно до ч.5 ст.74, ст.49 КК України та скасовано призначення покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів. Цивільний позов потерпілих, заявлений представником ОСОБА_12 задоволено повністю. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.03.2013 року ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2012 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

В доповненій апеляції засуджений та його захисники ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , посилаючись на неправильне застосування кримінального закону, істотні порушення кримінально процесуального законодавства, однобічність і неповноту досудового і судового слідства, що призвели до необґрунтованого засудження ОСОБА_9 , просять вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2008 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу злочинів.

ОСОБА_10 зазначив, що в основу вироку покладено неналежні докази, які не доводять винуватості ОСОБА_9 в інкримінованих злочинах. Крім того, вказує, що справу було розглянуто судом із порушенням територіальної підсудності, що на думку засудженого, свідчить про розгляд справи незаконним складом суду. Вказує, що поза увагою суду залишилось те, що обвинувальний висновок не був завірений відповідно до вимог закону - завірений не уповноваженою особою. Крім того, в апеляціях зазначається, що інкриміновані йому дії було вчинено службовою особою і зазначається, що не доведено причинного зв`язку між зайняттям ним посади директора, службовим підробленням і фактом привласнення майна, оскільки як директор він не мав відношення до процесу розпаювання майна пайового фонду.

Представник потерпілих ОСОБА_13 в своїй апеляції просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочинів та особі засудженого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді реального позбавлення волі та збільшити до 2000 гривень розмір стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди кожному потерпілому.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, засудженого ОСОБА_9 , його захисників адвоката ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , представника потерпілих ОСОБА_13 , перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій, провівши часткове судове слідство, колегія суддів вважає, що подані апеляції підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст..323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ст..358 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах досліджених в судовому засіданні та яким дана вірна юридична оцінка.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_9 кваліфіковані правильно, при визнанні останнього винним у присвоєнні майна з використанням службового становища директора ПСРП «Дніпровець» та службового підроблення документів з використанням службового становища директора ПСРП «Дніпровець» доведено зв`язок посади директора ПСПП «Дніпровець» з фактом присвоєння майна та службового підроблення документів.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, видачі завідомо неправдивого документа, що спричинило тяжкі наслідки та використанні завідомо підробленого документа, його винуватість доведена повністю та підтверджується: показаннями потерпілих:

- ОСОБА_163 , який в судовому засіданні пояснив, що 16 лютого 2000 року проведеними в КРП "Дніпровець" загальними зборами серед інших рішень були прийняті і рішення: про реформування підприємства в закрите акціонерне товариство; розподіл майна господарства на акції; розподіл акцій між працівниками та пенсіонерами, згідно трудового внеску кожного - відпрацьованому ними у господарстві часу за період з 1981 по 1999 роки та зарахування ОСОБА_9 членом КРП "Дніпровець". ОСОБА_9 надав у бухгалтерію підприємства довідки КСП "Калениківське" та СТОВ "Зоря" про розмір нарахованої йому в цих підприємствах протягом 20 років заробітної плати та на підставі яких йому було нараховано майновий пай у грошовому еквіваленті 41591 гривні, хоча ОСОБА_9 права на майновий пай не мав, оскільки на підприємстві працював лише місяць. Загальні збори вирішили виділяти паї працівникам господарства зі стажем роботи не менше 1 року. Список працівників з розміром майнового паю кожного на зборах не оголошувався. Питання про виділення ОСОБА_9 майнового паю в сумі 41591 гривні, враховуючи його стаж роботи в попередніх підприємствах, не обговорювалось та за це не голосували. Про розмір паю ОСОБА_9 йому та всім працюючим стало відомо пізніше при підписанні списків. 23 червня 2001 року на загальних зборах пайовиків ПСРП "Дніпровець" ОСОБА_9 запропонував передати йому в оренду 20% неподільний резервний фонд господарства в розмірі 37897 гривень та частину вивільнених оборотних коштів в розмірі 38012 гривень, що і було ухвалено зборами. Разом з цим, ОСОБА_9 в послідуючому вніс до протоколу зборів фіктивні дані про виділення в рахунок статутного фонду засновника ПСРП "Дніпровець", яким є ОСОБА_9 , перелічених вище коштів, якими заволодів незаконно. Через деякий час після зборів він розписався напроти свого прізвища у наданому йому списку пайовиків. Ставлячи свій підпис у списку, він ОСОБА_164 давав згоду на передачу в оренду ОСОБА_9 20% резервного фонду, про що і приймалося рішення на зборах 23.06.2001 року, а про те, що список називався: "Список пайовиків ПСРП "Дніпровець", які дають чи не дають згоду на віднесення 20% неподільного фонду в статутний фонд засновнику ПСРП ОСОБА_9 ", він не звернув уваги. Ніякої згоди на передачу ОСОБА_9 у власність 20 % резервного фонду підприємства в рахунок статутного фонду він не давав. В послідуючому ОСОБА_9 склав фіктивний протокол загальних зборів пайовиків ПСРП "Дніпровець" від 15 квітня 2002 року, де самовільно визначив собі розмір майнового паю, котрий він вносить до майнового фонду ПСРП "Дніпровець", який склав 117792 гривні (вартість нарахованого йому майнового паю, 20% неподільного резервного фонду господарства та вивільнені оборотні кошти), після чого самостійно визначив перелік майна ПСРП "Дніпровець" на вказану суму, як його особистої власності;

- ОСОБА_48 , пенсіонерки КРП «Дніпровець», яка в судовому засіданні пояснила, що пропрацювала в господарстві 20 років, а отримала майновий пай на суму 350 гривень.

Розмір майнового паю ОСОБА_9 на зборах не оголошувався та за нього ніхто не

голосував. На інших загальних зборах вирішувалося питання про передачу ОСОБА_9 в оренду на 5 років 20% неподільного резервного фонду та вивільнених оборотних коштів за, що було проголосовано. Рішенням зборів дане майно у власність ОСОБА_9 не передавалось;

- аналогічними показами потерпілих: ОСОБА_29 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 ,

ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_21 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 які в судовому

засіданні пояснили, що були присутні на загальних зборах ЗАТ «Дніпровець» на яких

вирішувалось питання про передачу ОСОБА_9 20%-го неподільного резервного фонду

та вивільнених оборотних коштів в оренду, а не у власність;

- ОСОБА_14 - головного бухгалтера ПСРП «Дніпровець», яка в судовому

засіданні пояснила, що 16 лютого 2000 року на загальних зборах членів КРП "Дніпровець" було

прийнято рішення про реорганізацію КРП "Дніпровець" в ЗАТ "Дніпровець" та розподіл

майна КРП працюючим відповідно до їх заробітних плат за останні 20 років, пенсіонерам, згідно кількості відпрацьованих ними років в господарстві, а 20% вартості

майна виділити до резервного фонду. В кінці зими - на початку весни 2000 року в КРП

"Дніпровець" проходило реформування. Також в цей період часу

працівниками бухгалтерії підприємства визначалася майнова частка (майновий пай)

кожного члена реформованого КРП ''Дніпровець". В цей час головою правління КРП "Дніпровець" ОСОБА_9 до бухгалтерії були надані довідки про заробітну плату, яку

він отримував протягом останніх 20 років в КСП "Калениківське" та СТОВ "Зоря", і дана

вказівка про нарахування йому на підставі цих довідок майновою паю. На підставі наданих ОСОБА_9 довідок, йому було нараховано майновий пай в розмірі 41591 гривні. По бухгалтерським документам розмір нарахованого ОСОБА_9 майнового паю в сумі 41591 гривні відображений в додатку №1 до Установчого договору про створення і діяльність ЗАТ "Дніпровець". Як було з`ясовано в послідуючому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 на час нарахування вказаного розміру майнового паю в КРП "Дніпровець працював лише один місяць і, при його зарахуванні в члени КРП "Дніпровець" ніякого майна в пайовий фонд він не вносив, він взагалі не мав права на майновий пай, що і було підтверджено актом ревізії

підприємства. Під час проведення уцінки майна господарства, вартість якого зменшилася з 380000 гривень до 189487 гривень, за вказівкою ОСОБА_9 його розмір паю в 41591 гривню вона не зменшила, як це було зроблено з розмірами паю інших працівників господарства. Рішенням загальних зборів працівників підприємства 20 % резервного фонду та вивільнені оборотні кошти були передані ОСОБА_9 в оренду, а не у власність. До виготовлення протоколів загальних зборів вона відношення не мала;

- ОСОБА_171 , працівника ПСРП «Дніпровець», який в судовому засіданні пояснив,

що 23 червня 2001 року він був присутнім на загальних зборах ПСРП "Дніпровець", на

яких було прийнято рішення про передачу ОСОБА_9 в оренду 20% неподільного

резервного фонду та частини вивільнених оборотних коштів підприємства. Через деякий

час після зборів він розписався напроти свого прізвища у наданому йому списку

пайовиків. Ставлячи свій підпис у списку він давав згоду на передачу в оренду

ОСОБА_9 20% резервного фонду, про що і приймалося рішення на зборах 23.06.2001 року, а

про те, що список називався: "Список пайовиків ПСРП "Дніпровець", які дають чи не

дають згоду на віднесення неподільного 20% неподільного фонду в статутний фонд

засновнику ПСРП ОСОБА_9 ", він не звернув уваги. Ніякої згоди на передачу

ОСОБА_9 у власність 20 % резервного фонду підприємства в рахунок статутного фонду він не

давав і збори такого рішення не приймали;

· ОСОБА_62 , бухгалтера ПСРП «Дніпровець», яка в судовому засіданні пояснила, що 16 лютого 2000 року на загальних зборах працівників КРП "Дніпровець" прийнято рішення про реформування КРП "Дніпровець" в ЗАТ "Дніпровець" і розподіл майна між працівниками. На підставі цього рішення проводився розподіл майна підприємства кожному працюючому відповідно до стажу роботи за період з 1981 по 1999 роки і відповідно до розміру заробітної плати. ОСОБА_9 було нараховано розмір паю за його вказівкою та на підставі наданої ним довідки про заробітну плату із сільгосппідприємства с.Каленики, де він працював директором. Нарахування ОСОБА_9 паю в ПРП «Дніпровець» на підставі вказаної довідки він мотивував фактом неотримання в с.Каленики майнового паю. 23 червня 2001 року на зборах пайовиків прийнято рішення про виділення в оренду ОСОБА_9 20% неподільного резервного фонду господарства і вивільнених оборотних коштів на загальну суму 75909 грн. Через деякий час після зборів вона розписалася напроти свого прізвища у наданому її списку пайовиків. Ставлячи свій підпис у списку вона давала згоду на передачу в оренду ОСОБА_9 20% резервного фонду, про що і приймалося рішення на зборах 23.06.2001 року. Ніякої згоди на передачу ОСОБА_9 у власність 20 % резервного фонду підприємства в рахунок статутного фонду вона не давала. Рішення про виділення даної суми йому в рахунок майнового паю чи у статутний фонд засновника ПСРП "Дніпровець" ОСОБА_9 на зборах не приймалося. 15 квітня 2002 року на загальних зборах ПСРП "Дніпровець" рішення про затвердження засновнику ПСРП ОСОБА_9 в рахунок майнового паю майна вартістю 117792 грн. не приймалося;

· ОСОБА_27 , з 1983 по 2003 роки працівника бухгалтерії підприємства «Дніпровець", яка в судовому засіданні пояснила, що 16 лютого 2000 року на загальних зборах КРП "Дніпровець" прийнято рішення реформувати КРП "Дніпровець" в ЗАТ "Дніпровець". Крім того, вирішено визначити майнову частку (пай) кожного працівника КРП, яка залежала від стажу роботи на підприємстві та суми отриманої заробітної плати. 23 червня 2001 року на загальних зборах членами колективу прийнято рішення про передачу в оренду директору підприємства ОСОБА_9 20% неподільного резервного фонду на суму 37897 грн. та вивільнені оборотні кошти в сумі 38012 грн. терміном до 5 років. Рішень щодо передачі цих сум в рахунок майнового паю чи в рахунок статутного фонду засновника "Дніпровця" ОСОБА_9 не приймалося. Через деякий час після зборів вона за наданим ОСОБА_9 зразком написала список пайовиків - пенсіонерів в якому розписувалися колишні працівники підприємства. Складаючи цей список вона думала, що список складається для підтвердження прийнятого на зборах рішення стосовно дачі згоди на передачу в оренду ОСОБА_9 20% резервного фонду, про що і приймалося рішення на зборах і так це вона пояснювала пенсіонерам, даючи їм список на підпис, а про те, що список називався: "Список пайовиків ПСРП «Дніпровець», які дають чи не дають згоду на віднесення неподільного 20% неподільного фонду в статутний фонд засновнику ПСРП ОСОБА_9 " вона уваги не звернула. Своєї згоди на передачу ОСОБА_9 117 тисяч гривень майнового фонду підприємства у власність не давала;

· ОСОБА_15 , секретаря підприємства «Дніпровець», яка в судовому засіданні пояснила, що в червні 2001 року в період перебування її в декретній відпустці, ОСОБА_9 приніс їй додому написаний ним протокол загальних зборів про віднесення на статутний фонд підприємства, засновником якого був ОСОБА_9 , 20% резервного фонду та вивільнених оборотних коштів. За вказівкою ОСОБА_9 вона переписала даний протокол в книгу протоколів, записавши себе секретарем, хоча на зборах не була присутня;

· перевіреними в ході судового розгляду справи показами потерпілого ОСОБА_172 (т.4, а.с.18-19), покази якого в частині складання протоколу загальних зборів пайовиків ПСРП «Дніпровець» від 23 червня 2001 року підтверджується аналогічними поясненнями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_15 ;

· перевіреними в ході судового розгляду справи показами потерпілих ОСОБА_45 , ОСОБА_173 , ОСОБА_46 , ОСОБА_174 , ОСОБА_29 , які будучи допитаними під час досудового слідства пояснили, що 23 червня 2001 року на загальних зборах підприємства приймалося рішення про передачу ОСОБА_9 20 % резервного фонду та вивільнених оборотних коштів в оренду терміном до 5 років. Збори не приймали рішення про передачу вказаного майна до статутного фонду засновника, яким був ОСОБА_9 та не ухвалювали рішення про затвердження засновнику ОСОБА_9 в рахунок його майнового паю майна вартістю 117 тисяч гривень (т.4 а.с.20, т.5 а.с.133, т.4 а.с.21, т.6 а.с.197, т.4 а.с.27, т.5 а.с.138, т.4 а.с.30, т.5 а.с.203, т.3 а.с.210, т.4 а.с.60, т.5 а.с.63);

· перевіреними в ході судового слідства аналогічними показами допитаних в процесі досудового слідства потерпілих - працівників та пенсіонерів ПСРП (КРП, ЗАТ) «Дніпровець»: ОСОБА_175 , ОСОБА_122 , ОСОБА_176 , ОСОБА_21 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , ОСОБА_184 , ОСОБА_71 , ОСОБА_185 , ОСОБА_186 , ОСОБА_187 , ОСОБА_188 , ОСОБА_189 , ОСОБА_190 , ОСОБА_191 , ОСОБА_192 , ОСОБА_193 , ОСОБА_194 ОСОБА_195 ОСОБА_84 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 , ОСОБА_198 , ОСОБА_199 , ОСОБА_200 , ОСОБА_133 , ОСОБА_201 , ОСОБА_142 , ОСОБА_202 , ОСОБА_203 , ОСОБА_204 , ОСОБА_205 , ОСОБА_206 , ОСОБА_207 , ОСОБА_64 , ОСОБА_208 , ОСОБА_209 , ОСОБА_57 , ОСОБА_210 , ОСОБА_211 , ОСОБА_212 , ОСОБА_213 , ОСОБА_214 , ОСОБА_20 , ОСОБА_169 , ОСОБА_215 , ОСОБА_183 , ОСОБА_38 , ОСОБА_216 , ОСОБА_24 (т.4 а.с.22, т.3 а.с192, т.6 а.с.232, т.4 а.с.26, т.3 а.с.209, т.4 а.с.29, т.6 а.с.42, т.4 а.с.68, т.5 а.с.18, т.3 а.с.205, т.4 а.с.73 і т.7 а.с.52; т.3 а.с.194, т.4 а.с.78 і т.5 а.с.153; т.5 а.с.58; т.5 а.с.53; т.5 а.с.103; т.5 а.с.118; т.5 а.с.233; т.5 а.с.238; т.5 а.с.243; т.5 а.с.248; т.5 а.с.258; т.5 а.с.263; т.5 а.с.268; т.5 а.с.273; т.6 а.с.2; т.6 а.с.7; т.6 а.с.12; т.6 а.с.17; т.6 а.с22; т.6 а.с.27; т.6 а.с.32; т.6 а.с.37; т.6 а.с.72; т.6 а.с.132; т.6 а.с.147; т.6 а.с.152; т.6 а.с.197; т.6 а.с.222; т.6 а.с.237; т.7 а.с.17; т.7 а.с.72; т.7 а.с.78; т.7 а.с.82; т.3 а.с.191; т.7 а.с.37; т.3 а.с.193, т.5 а.с.57; т.3 а.с.195, т.5 а.с.83; т.З а.с.196, т.5 а.с.218; т.3 а.с.197, т.6 а.с.217; т.3 а.с.198, т.5 а.с.148; т.3 а.с.199; т.3 а.с.201, т.5 а.с.223; т.3 а.с.202, т.6 а.с.187; т.3 а.с.204, т.5 а.с.113; т.3 а.с.206, т.7 а.с.42; т.3 а.с.207, т.5 а.с.38, т.4 а.с.69, т.5 а.с.13; т.4 а.с.71, т.5 а.с.93; т.4 а.с.72, т.5 а.с.128; т.4 а.с.74, т.5 а.с.238; т.4 а.с.75, т.5 а.с.98; т.4 а.с.76, т.5 а.с.28; т.4 а.с.77, т.5 а.с33).

Показами свідків:

- ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що 15 квітня 2002 року була

присутня на загальних зборах пайовиків ПСРП «Дніпровець» на яких дообирався склад

Спостережної ради ПСРП та виробничі питання. На даних зборах виконувала функції

секретаря і вела чорновий запис протоколу зборів. Після проведення вказаних загальних

зборів, директор ПСРП ОСОБА_9 , надавши власноручно ним написаний інший чорновий

варіант протоколу загальних зборів від 15 квітня 2002 року, в якому було вказано, що

зборами також нібито було затверджено список майна підприємства і суму в загальній

власності засновника ПСРП "Дніпровець" ОСОБА_9 , що склала 117792 грн., і дав

вказівку переписати його до книги протоколів ПСРП "Дніпровець", що вона і зробила,

знаходячись в службовій залежності від директора ПСРП "Дніпровець" ОСОБА_9 ;

- ОСОБА_217 , начальника відділу реформування Управління сільського

господарства і продовольства Золотоніської РДА, який в судовому засіданні пояснив, що

6 серпня 2005 року був присутній на загальних зборах співвласників майнових паїв ПСРП

«Дніпровець», які ухвалили рішення про те, що всі протоколи загальних зборів пайовиків,

якими затверджувалося рішення про виділення майна в рахунок майнового паю

ОСОБА_218 , є сфальсифікованими самим ОСОБА_9 , оскільки в дійсності такі рішення не

приймалися;

- ОСОБА_219 , яка в судовому засіданні підтримала свої покази дані під час досудового слідства слідчому та пояснила, що в 2001 - 2002 роках до Домантівської сільської ради працівниками бухгалтерії ПСРП "Дніпровець" були надані ряд документів, серед яких був список осіб, що мають майновий пай в ПСРП "Дніпровець", в якому було вказано, що ОСОБА_9 має майновий пай в розмірі 117792 грн. В кінці листопада - на початку грудня 2002 року до сільської ради звернувся ОСОБА_9 з проханням видати йому свідоцтво на право власності на майновий пай в ПСРП "Дніпровець". На підставі вказаного вище списку осіб, що мають майновий пай в ПСРП "Дніпровець" ОСОБА_9 було виписано та видано 2 грудня 2002 року свідоцтво про право власності на майновий пай серії НОМЕР_6 , яке засвідчує, що частка ОСОБА_9 у вартості майна пайового фонду ПСРП "Дніпровець" визначена в розмірі 117792 гривень;

- ОСОБА_220 , державного реєстратора Золотоніської РДА, яка в судовому засіданні пояснила, що до Золотоніської РДА були надані документи, необхідні для перереєстрації КРП "Дніпровець" в ЗАТ "Дніпровець", серед яких було надано Установчий договір з додатком №1 і №2 до нього. В додатку №1 до Установчого договору ЗАТ "Дніпровець" було вказано, що ОСОБА_9 має умовну частку майна на підприємстві в розмірі 41591 гривні. 28.04.2000 року ЗАТ "Дніпровець" було зареєстровано;

Матеріалами ревізії та експертиз:

- актом №03-36/67 від 23.11.2005 року контрольно-ревізійного відділу у

м.Золотоноша та Золотоніському районі про результати ревізії окремих питань фінансово-

господарської діяльності ПСРП «Дніпровець», (т.2 а.с151-157);

- висновком почеркознавчої експертизи №484 від 05.12.2005 року (т.2 а.с.167-170);

Дослідженими документами:

· актом від 30.08.2005 року перевірки реформування та розподілу майна пайового фонду КРП "Дніпровець" управління сільського господарства і продовольства Золотоніської райдержадміністрації (т.1 ас.81-82);

· довідкою №253 від 25.08.2005 року виконкому Шабельниківської сільської ради Золотоніського району про те, що ОСОБА_9 належить майновий пай в розмірі 5032 гривень в СТОВ "Шабельники" (т.1 а.с.140);

- довідкою №57 від 19.08.2005 року виконкому Калениківської сільської ради

Золотоніського району про те, що ОСОБА_9 отримав майновий пай в розмірі 9940 гривень

при реформуванні КСП "Калениківське" (т.1 а.с.141);

· вилученими під час виїмки 14 вересня 2005 року в приміщенні контори ПСРП "Дніпровець" документами: планом розподілу пайового фонду ПСРП "Дніпровець" станом на 23.06.2001 року, на загальну суму пайового фонду 189487 гривень; ксерокопією списку осіб, що мають майновий пай в ПСРП "Дніпровець"; ксерокопією акту прийому-передачі майна, визначеного станом на 1 липня 2000 року засновнику ПСРП "Дніпровець" в рахунок його майнового паю для внесення до Статутного фонду; ксерокопією довідки №10 від 12.07.2005 року ПСРП "Дніпровеиь"; аркушем паперу формату А-4 з підписами членів комісії з організації вирішення майнових питань; ксерокопією уточненого переліку майна, що складає пайовий фонд майна членів ПСРП "Дніпровець"; установчим договором про створення і діяльність акціонерно-господарського риболовецько-промислового товариства закритого типу "Дніпровець" від 16.02.2000 року; копією договору №2 від 01.07.2001 року; ксерокопією акту переліку основних засобів ПСРП "Дніпровець", з яких складається Статутний фонд на 01.01.2002 року на загальну суму 189487 грн.; ксерокопією акту переліку основних засобів ПСРП "Дніпровеиь", з яких складається Статутний фонд на 01.01.2002 року на загальну суму 189487 грн.; ксерокопією уточненого переліку майна, що складає пайовий фонд майна членів ПСРП "Дніпровець"; протоколом зборів співвласників майнових паїв ПСРП "Дніпровець" від 06.08.2005 року; наказ по ПСРП "Дніпровець" від 05.12.2000 року, яким ОСОБА_9 з 05.12.2000 року призначений директором ПСРП "Дніпровець" (т.2 а.с.6-12, 16-20, 26-48, 52-53);

· вилученими під час виїмки 20 вересня 2005 року в Домантівській сільській раді документами: додатком №2 до протоколу №2 від 23 червня 2001 року "Список співвласників колишнього ЗАТ "Дніпровець" с. Домантово. Золотоніського району, Черкаської області із зазначенням розміру майнової частки в основних засобах та її загальної вартості та розміру щорічної орендної плати; списком осіб, які мають майновий пай в ПСРП "Дніпровець", який затверджено зборами співвласників протоколом №2 від 23 червня 2001 року; договором на спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності від 23 червня 2001 року; розподільчим переліком майна, що перебуває в колективній власності станом на 23 червня 2001 року по ПСРП "Дніпровець"; актом оцінки вартості майна ПСРП "Дніпровець" та визначення пайового фонду на дату інвентаризації, розрахунок вартості майнових паїв станом на 20 червня 2001 року; планом розподілу пайового фонду ПСРП "Дніпровець" та визначення пайового фонду на дату інвентаризації, розрахунком вартості майнових паїв станом на 23 червня 2001 року (т.2 а.с.56-61, 69-83. 86);

· заявою групи співвласників майна КРП (потім ЗАТ, а в даний час ПСРП) "Дніпровець" до МВС України, в якій викладені факти привласнення ОСОБА_9 майна пайового фонду підприємства та факти вчинення ним службового підроблення (т.3 а.с.3-6);

· долученими до заяви співвласників ПСРП "Дніпровець" в МВС України: копією протоколу зборів співвласників ПСРП «Дніпровець» від 06.08.2005 року; копією Установчого договору від 16 лютого 2000 року; копією Статуту ПСРП "Дніпровець"; копією змін і доповнень до Статуту ПСРП «Дніпровець»; копією уточненого переліку майна, що складає пайовий фонд майна членів ПСРП "Дніпровець"; копією акту переліку основних засобів ПСРП "Дніпровець"; копією розподільчого переліку майна, що перебуває в колективній власності станом на 23 червня 2001 року по ПСРП "Дніпровець"; копією акту приймання-передавання майна ПСРП "Дніпровець" на суму 71671 грн.; копією договору №2 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності від 01 липня 2001 року; копією договору оренди від 23.06.2001 року; копією договору дарування базового об`єкта від 10.05.2002 року; копією договору дарування базового об`єкта від 10.05.2002 року (т.3 а.с.7-83);

- копією довідки №10 від 12.07.2005 року ПСРП "Дніпровець" про те, що ОСОБА_9 готівку в касу підприємства для внесення в статутний фонд не вносив (т.3 а.с.86);

- довідкою від 01.09.2005 року ПСРП "Дніпровець" про те, що майновий пай

директором ОСОБА_9 з інших господарств в ЗАТ "Дніпровець" та ПСРП "Дніпровець"

не вносився і по обліку не був оприбуткований (т.3 а.с.87);

- довідкою від 02.09.2005 року ПСП "Плешкані" з додатками про те, що земельний та майновий паї ОСОБА_9 знаходяться в оренді ПСП "Плешкані" (т.3 а.с.88-95);

- долученими до пояснення ОСОБА_9 від 06.09.2005 року: копією статуту ЗАТ "Дніпровець"; копією протоколу №1 від 10.05.2000 року установчих зборів засновників ЗАТ "Дніпровець"; копією договору на спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності від 23 червня 2001 року; копією договору оренди від 23.06.2001 року (т.3 а.с.128-137, 138-139, 140-141, 142-143);

- довідкою №114 від 26.12.2005 року ПСРП "Дніпровець", про те, що ОСОБА_9 :

· згідно протоколу №1 від 26.01.2000 року загальних зборів був призначений головою правління КРП "Дніпровець" з 26.01.2000 року;

· був призначений головою правління ЗАТ "Дніпровець" з 28.04.2000 року;

· згідно наказу №1 від 05.12.2000 року ПСРП "Дніпровець" був призначений директором підприємства (т.4 а.с-118);

- наданими до заяви від 29.08.2005 року групи співвласників майнових паїв КРП (потім ЗАТ, а в даний час ПСРП) "Дніпровець": копією додатку №1 до Установчого договору від 16 лютого 2000 року про створення і діяльність ЗАТ "Дніпровець", в якій відображено розмір майнового паю ОСОБА_9 в сумі 41591 гривні; копією протоколу №2 загальних зборів пайовиків ПСРП "Дніпровець" від 23.06.2001 року, в який ОСОБА_9 внесено завідомо неправдиві відомості щодо затвердження пайового фонду ОСОБА_9 в розмірі 117792 гривень; копією книги протоколів КРП "Дніпровець" та ПСРП "Дніпровець", в якій містяться протокол №2 від 23.06.2001 року з внесеними завідомо неправдивими даними щодо віднесення до статутного фонду засновника ПСРП, яким є ОСОБА_9 , 20% резервного фонду в сумі 37897 грн. та вивільнених оборотних коштів а сумі 38012 грн. і протокол від 15.04.2002 року з внесеними до нього завідомо неправдивими даними щодо затвердження списку майна і суми в загальній власності засновнику ПСРП "Дніпровець" ОСОБА_9 , що склала 117792 гривні, які оглянуто та визнано речовими доказами по справі (т.1 а.с.29-30, 35-36. 48-76, 79);

- вилученими 14 вересня 2005 року в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_9 : ксерокопіями актів на уцінку будівель ПСРП "Дніпровець", ксерокопіями актів на списання будівель ПСРП "Дніпровець", випискою з протоколу №2 від 16.02.2000 року зборів уповноважених КРП "Дніпровець", випискою з протоколу загальних зборів ЗАТ "Дніпровець" від 21.11.2000 року, випискою з протоколу №2 зборів пайовиків ПСРП "Дніпровець" від 23.06.2001 року, актом інвентаризації основних засобів по ПСРП "Дніпровець" станом на 01 січня 2001 року, ксерокопією уточненого переліку майна, що складає пайовий фонд майна членів ПСРП "Дніпровець", ксерокопією акту прийому-передачі майна, визначеного станом на 1 липня 2000 року засновнику ПСРП "Дніпровець" в рахунок його майнового паю, переліком основних засобів, матеріалів, які відносяться до Статутного фонду засновнику ПСРП "Дніпровець" станом на 01.04.2005 року, фотокопією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства НОМЕР_5 , довідкою про реформування ПСП "Плешкані", ксерокопіями протоколів №1 від 26.01.2000 року, №2 від 16.02.2000 року, №1 від 13.05.2000 року, №2 від 21.11.2000 року, без номера від 12.06.2001 року, №2 від 23.06.2001 року, №1 від 15.04.2002 року, №1 від 07.06.2003 року, №1 від 10.06.2004 року, №1 від 05.05.2005 року та №2 від 15.06.2005 року, правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПСРП "Дніпровець", довідкою ПСП "Плешкані" про заробітну плату ОСОБА_9 , ксерокопією договору купівлі-продажу майнового паю від 26 березня 2004 року, технічним паспортом на нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 , свідоцтвом про право приватної власності на нерухоме майно від 01.02.2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.02.2005 року, фотокопією договору дарування базового об`єкта від 4 листопада 2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.12.2003 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.04.2004 року, ксерокопією договору купівлі-продажу майнового паю від 26 березня 2004 року, якими підтверджуються факти привласнення та послідуючого розпорядження ОСОБА_9 майна пайового фонду ПСРП "Дніпровець", які оглянуто та визнано речовими доказами по справі (т.1 а.с.189-190);

- наданими співвласниками ПСРП Дніпровець" до заяви, зареєстрованої ДДЗР МВС України 03.08.2005 року: копією додатку №1 і №2 до Установчого договору від 16 лютого 2000 року про створення і діяльність ЗАТ "Дніпровець", в яких відображено розмір майнового паю ОСОБА_9 в сумі 41591 грн.; копією книги протоколів КРП "Дніпровець" та ПСРП "Дніпровець"; копією рукописного протоколу зборів пайовиків ПСРП "Дніпровець" від 23.06.2001 року; копією протоколу №2 зборів пайовиків ПСРП "Дніпровець" від 23.06.2001 року; копією акту приймання-передачі майна ПСРП "Дніпровець" на суму 117792 грн., які містять внесені ОСОБА_9 фіктивні дані (т.3 а.с.7-30, 42-48, 51-55, 74. т.4 а.с.6-7);

- долученими 06.09.2005 року до пояснення ОСОБА_9 : копіями списків пайовиків ПСРП "Дніпровець", які дають чи не дають згоду на віднесення 20% резервного фонду ПСРП до статутного фонду засновнику ПСРП ОСОБА_9 , в яких працівники та пенсіонери ПСРП "Дніпровець" розписувались, вважаючи, що дають згоду на оренду ОСОБА_9 вказаних сум коштів; копією довідки ПСП "Плешкані" №113 від 05.07.2005 року, в якій відображено розміри заробітних плат, отриманих ОСОБА_9 під час роботи в ПСП "Плешкані"; копією довідки СТОВ "Шабельники" №95 від 03.08.2005 року, в якій відображено розміри заробітних плат отриманих ОСОБА_9 під час роботи в СТОВ "Зоря" (т.3 а.с.144-147, 151, 152; т.4 а.с.10);

- долученими до протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_9 від 28 грудня 2005

року: копією договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 19.04.2005 року, копією

договору дарування нежитлових приміщень від 30.04.2004 року, копією договору від

06.04.2004 року, копіями квитанцій до приходних касових ордерів №976 від 23.12.2005 року №68 від 05.09.2005 року, №67 від 05.09.2005 року, №69 від 05.09.2005 року, №58 від 08.08.2005 року №101 від 26.12.2005 року, копією свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_7 від

24.12.2004 року, копією свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_8 від

24.12.2004 року, копією біржового договору №360983 від 19.02.2004 року, якими засвідчується

факт використання ОСОБА_9 на свій власний розсуд привласненого майна ПСРП

"Дніпровець" (т.4 а.с.128, 129, 130, 131, 132, 133, 136);

- іншими матеріалами кримінальної справи.

В доповненій апеляції засуджений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 зазначили, що в порушення вимог ст..ст.37 та 38 КПК України, розглядав справу та постановив вирок не той суд, який був уповноважений на це.

З такою позицією засудженого та його захисника колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до вимог ст..38 КПК України, з метою забезпечення найбільш об`єктивного і повного розгляду справи, а також найкращого забезпечення виховної ролі судового розгляду, в окремих випадках справа може бути передана на розгляд суду за місцем проживання чи роботи обвинуваченого або за місцем знаходження більшості свідків.

Питання про передачу справи з одного районного, районного у місті, міського, міськрайонного суду до іншого в межах АРК, однієї області, міст Києва і Севастополя, вирішується головою Апеляційного суду АРК, головами відповідних апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя.

Відповідно до ст..42 КПК України, спори про підсудність між судами не допускаються. Кримінальна справа, надіслана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтями 38-41 цього Кодексу, повинна бути прийнята цим судом до свого провадження, якщо при цьому не перевищується компетенція суду.

Таким чином, справа передана до суду на підставі ст..38-41 КПК України, підлягає безумовному прийняттю до провадження судом, якому вона передана. В цей же час, суд першої інстанції не може прийняти до свого провадження справи, що підсудні апеляційним та військовим судам. Тобто в нормах зазначеної статті мова йде не про перевищення своєї компетенції головою апеляційного суду під час визначення підсудності, а про перевищення компетенції суду першої інстанції щодо розгляду справ, які мають бути розглянуті лише у апеляційних або військових судах.

Тому посилання захисту на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, висновки Європейського суду з прав людини, щодо «справедливого суду» в даній справі, на думку колегії суддів, є неправильними.

Що стосується затвердження обвинувального висновку щодо ОСОБА_9 не уповноваженою особою, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.229 КПК України, обвинувальний висновок по справі може бути затверджений лише прокурором чи його заступником.

Згідно з п.5.17. Державного Стандарту України №4163-2003 «Уніфікована система організаційно розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного врегулювання та споживчої політики (Держспоживстандарту) від 07.04.2003 року №55, гриф затвердження складається зі слова ЗАТВЕРДЖУЮ (без лапок), назви посади, підпису, ініціалу (-ів) і прізвища особи, яка затвердила документ, дати затвердження.

Згідно з п.5.23. ДСУ №4163-2003, у разі відсутності посадової особи, підпис якої зазначено в документі, документ підписує особа, яка виконує її обов`язки, або її заступник. У цьому випадку обов`язково зазначають посаду і прізвище особи, яка підписала документ (виправлення вносять рукописним або машинописним способом).

Ознайомившись з обвинувальним висновком щодо ОСОБА_9 , заслухавши пояснення допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_221 колишнього старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Черкаській області, пояснення державного обвинувача, колегія суддів встановила, що зазначений обвинувальний висновок був складений 18.05.2007 року старшим слідчим слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_222 . Висновок був підготовлений для затвердження прокурором Черкаської області державним радником юстиції 3-го класу ОСОБА_223 , але був затверджений 29.05.2007 року його заступником ОСОБА_224 , про що останній власноруч зробив відповідну відмітку.

Таким чином, колегією суддів істотних порушень вимог діючого на той час кримінально процесуального законодавства, які б могли стати підставою для скасування вироку суду першої інстанції, не встановлено.

Посилання апелянтів на відсутність у діях ОСОБА_9 складу злочину передбаченого ст..191 КК України, за який останнього засуджено, не відповідає дійсності, оскільки під час досудового слідства та в судовому засіданні суду першої інстанції було доведено, що ОСОБА_9 у період з січня 2000 року по квітень 2005 року зловживаючи своїм службовим становищем саме привласнив майно пайового фонду КРП «Дніпровець» в особливо великих розмірах, а не заволодів.

Як правильно посилаються ОСОБА_9 та його захист у своїй апеляції на п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року, у статті 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи. Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилось в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки, використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь.

Суб`єктом привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем може бути лише службова особа.

Як було встановлено матеріалами кримінальної справи, і це було підтверджено в суді, майно пайового фонду КРП «Дніпровець» було ввірене ОСОБА_9 , тобто майно КРП «Дніпровець» знаходилось у ОСОБА_9 і він здійснював повноваження щодо його розпорядження, управління, використання та зберігання.

Також у вироку чітко зазначено, що ОСОБА_9 працюючи на посаді голови правління і директора колективного риболовецького підприємства (КРП) «Дніпровець», розташованого в с. Домантово, Золотоніського району Черкаської області (з 28 квітня по 04 грудня 2000 року - акціонерне сільськогосподарське риболовецько-промислове товариство закритого типу (ЗАТ) «Дніпровець», з 04 грудня 2000 року по даний час приватне сільськогосподарське риболовецько-промислове підприємство (ПСРП) «Дніпровець») та здійснюючи згідно Статуту керівництво діяльністю підприємства, був службовою особою наділеною правом діяти від імені підприємства, видавав накази і розпорядження у відповідності з трудовим законодавством, наймав на роботу і звільняв робітників, розпоряджався майном і коштами підприємства, укладав договори, вчиняв інші юридичні дії та видавав доручення на укладання договорів, здійснював керівництво діяльністю Правління і ніс персональну відповідальність за виконання покладених на нього обов`язків, призначав посадових осіб, накладав стягнення, тобто займав посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

Щодо посилань ОСОБА_9 та захисту на не мотивування судом першої інстанції часу початку та закінчення злочину (не грудень 2002 року, а квітень 2005 року), колегія суддів приходить до наступного.

І в матеріалах справи, і у вироку суду першої інстанції чітко зазначено, що 23.06.2001 року ОСОБА_9 з метою привласнення чужого майна запропонував передати йому в оренду терміном на 5 років 20%-ий неподільний резервний фонд підприємства в розмірі 37897 гривень та вивільнені оборотні кошти в розмірі 38012 гривень, що в сумі становило 75909 гривень, про що на загальних зборах пайовиків ПСРП «Дніпровець» і було прийнято рішення. До цього часу 26.01.2000 року ОСОБА_9 загальними зборами КРП «Дніпровець» був призначений головою правління вказаного підприємства. 16.02.2000 року проведеними в КРП «Дніпровець» загальними зборами, в яких ОСОБА_9 приймав активну участь і дії якого вже тоді були направлені на привласнення майна КПР «Дніпровець», були прийняті рішення: про реформування підприємства в закрите акціонерне товариство; розподіл майна господарства, загальною балансовою вартістю 380000 грн., на акції; розподіл акцій між працівниками та пенсіонерами, згідно трудового внеску кожного, тобто відпрацьованому ними у господарстві часу за період з 1981 по 1999 роки; залишення 20% вартості майна в резервному фонді підприємства, а також затвердження статуту та установчого договору ЗАТ «Дніпровець», що було відображено в протоколі №2 від 16 лютого 2000 року загальних зборів КРП «Дніпровець».

Після цього, використовуючи рішення загальних зборів від 16 лютого 2000 року, ОСОБА_9 , знаючи що згідно чинного законодавства та фактичного рішення загальних зборів він не мав права на отримання майнового паю, так як не працював в КРП «Дніпровець» в період з 1981 по 1999 роки, будучи наділеним відповідно до глави 9 Статутного акціонерного сільськогосподарського риболовецького-промислового товариства закритого типу «Дніпровець», зареєстрованого Золотоніською райдержадміністрацією 28 квітня 2000 року, організаційно-розпорядчими повноваженнями, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою привласнення частини майна пайового фонду та його використання на власні потреби, в порушення Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (№ 2114/ХІІ від 14.02.1992 року), яким передбачено, що право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску, надав головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_14 довідки КСП «Калениківське» (с. Каленики Золотоніського району) та СТОВ «Зоря» (с. Шабельники Золотоніського району) про розмір нарахованої йому в цих підприємствах протягом 20 років заробітної плати та, зловживаючи службовим становищем, дав вказівку провести на їх підставі нарахування йому майнового паю в грошовому еквіваленті.

Так само у обвинувальному висновку, що підтвердилось в судовому засіданні під час судового слідства і вироку суду першої інстанції чітко зазначено, що в період травня - листопада 2002 року ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, тобто маючи відповідно до глави 9 Статуту приватного сільськогосподарського риболовецько-промислового підприємства «Дніпровець», зареєстрованого Золотоніською райдержадміністрацією 04 грудня 2000 року, організаційно-розпорядчі функції, з метою незаконного та безоплатного обертання чужого майна на свою користь, самостійно визначив перелік майна ПСРП «Дніпровець» на суму 117792 гривні, нібито належного йому в рахунок його майнового паю, а саме: базовий об`єкт (будівля на Високій); базовий об`єкт (будівля в урочищі Матвіївка); бригадний будинок; коптильний цех; підсобне приміщення; склад; майстерню; льодник; бензозаправну; сіткосушилку; автобус ГАЗ-53, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль ГАЗ-53, державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль ГАЗ-52, державний номер НОМЕР_3 ; автомобіль ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_4 ; трактор МТЗ 80; 2 тракторних причепи; дробівку льоду; 6 човнів рибацьких; 6 снігоходів «Буран»; 6 двигунів «Вихорь»; 6 нарт; сторожку цегляну; контору; будівлю на насосній; майстерню нову; склад цегляний та видав, засвідчивши своїм підписом, акт прийому-передачі вказаного майна загальною балансовою вартістю 117792 гривні, як його особистої власності до Статутного фонду ПСРП «Дніпровець».

Після цього, ОСОБА_9 , в завершення свого злочинного плану по привласненню чужого майна, надав до Домантівської сільської ради для приєднання до справи ПСРП "Дніпровець", виготовлений в бухгалтерії даного підприємства, список осіб, що мають майновий пай в ПСРП "Дніпровець", який містив неправдиві дані в частині його затвердження 23 червня 2001 року зборами співвласників підприємства та визначення його майнового паю в розмірі 117792 гривень. 02 грудня 2002 року, на підставі вказаного списку, не знаючи про його фіктивність, працівниками Домантівської сільської ради було виписано та видано ОСОБА_9 свідоцтво про право власності на майновий пай члена І КСП (майновий сертифікат) НОМЕР_5 від 02.12.2002 року, згідно з яким частка майна ОСОБА_9 в пайовому фонді ПСРП «Дніпровець» становила 117792 гривні і якою він міг розпоряджатися на свій розсуд.

Передача майна на суму 117792 гривні ОСОБА_9 до ПСРП «Дніпровець», як його особистого, відбулася документальним оформленням передачі цього майна по акту і прийому-передачі для внесення його до статутного фонду підприємства.

В подальшому, незаконно отриманим майном підприємства у свою власність, шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_9 розпорядився на свій власний розсуд, шляхом його часткового відчуження своїм близьким родичам та іншим фізичним особам, а саме: базовий об`єкт (будівля на Високій) - відчужено ОСОБА_17 30.04.2004 року; базовий об`єкт (будівля в урочищі Матвіївна) - відчужено ОСОБА_18 04.11.2004 року; бригадний будинок - відчужено ОСОБА_19 19.04.2005 року; льодник - відчужений ОСОБА_19 19.04.2005 року; ВАЗ 23093, трактор МТЗ 80, два тракторні причіпи - продані; сторожка цегляна, контора, майстерня нова, склад цегляний - відчужені ОСОБА_17 .

Таким чином, вироком суду першої інстанції встановлено коли саме ОСОБА_9 розпорядився останніми об`єктами.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції ОСОБА_9 та його захисника, що у справі відсутній предмет злочину передбаченого ст..366 КК України, у обвинуваченні і у вироці суду не конкретизовано і не доведено, в чому ж заключається офіційність документів, які підробив ОСОБА_9 .

Підроблені два протоколи зборів та акт приймання передачі майна, є офіційними документами, оскільки вони, відповідно до п.1 науково практичного коментара до статті 366 КК України у «Науково практичному коментарі до Кримінального кодексу України» під загальною редакцією академіка Академії правових наук України, професора В.В. Сташиса та академіка Національної академії наук України, академіка Академії правових наук України, доктора юридичних наук, професора В.Я.Тація (Київ, «Видавничій дім», 2004, стор.998), відповідають низці ознак: 1) зазначені документи містять певну інформацію; 2) ця інформація зафіксована у письмовій та цифровій формах та має певні реквізити (печатку Приватного сільськогосподарського риболовецько промислового підприємства «Дніпровець»); 3) інформація з метою її наступного зберігання та використання зафіксована на відповідному матеріальному носії (папері); 4) документ складений, засвідчений та розповсюджений службовою особою від імені підприємства; 5) зазначені два протоколи зборів та акт приймання передачі майна, засвідчують факти, що мають юридичне значення, тобто які породжують, змінюють чи припиняють певні правовідносини.

Посилання ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 що до 2011 року у чинному законодавстві не було закріплено поняття «офіційний документ», у зв`язку з чим два протоколи зборів та акт приймання передачі майна, на їх думку, не відповідають зазначеному поняттю і, у зв`язку з цим ОСОБА_9 не може бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст..366 КК України, не відповідають дійсності, оскільки до 2011 року офіційний документ повинен був відповідати низці ознак, які були наведені вище.

Крім цього, вказані у зазначених підроблених документах відомості все ж таки не відповідають дійсності.

Щодо заперечення складу злочину в діях ОСОБА_9 за епізодом використання завідомо підробленого документа надання до Доманівської сільської ради «списку осіб, що мають майновий пай в ПСРП «Дніпровець», колегія суддів не може погодитись з твердженнями ОСОБА_9 та його захисту, що зазначений список до 01.01.2004 року був «угодою» (договором) і правовідносини щодо нього регулювались главою 3 («Угоди») ЦК УРСР (1963 року), а з зазначеного часу з 01.01.2004 року, став «правочином» і? у зв`язку з цим, «список осіб, що мають майновий пай в ПСРП «Дніпровець» до сьогоднішнього дня є чинним, ніким не скасований, не визнаний недійсним у судовому порядку, а дії ОСОБА_9 необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки саме у цій кримінальній справі ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності за використання завідомо підробленого документу.

Так само колегія суддів не погоджується з твердженнями апелянтів щодо безпідставності засудження ОСОБА_9 за підроблення протоколів зборів та акту прийому передачі майна ПСРП «Дніпровець» на суму 117792 гривні при передачі майна до статутного фонду підприємства ПСРП «Дніпровець», оскільки вина останнього у вчиненні зазначених злочинів повністю підтверджується матеріалами кримінальної справи.

Не погоджується колегія суддів і з посиланням ОСОБА_9 та його захисту про те, що службове становище ОСОБА_9 , як директора Приватного сільськогосподарського риболовецько промислового підприємства «Дніпровець», нічим не підтверджується, оскільки службове становище останнього підтверджується наказом №1 від 05.12.2000 року (т.4 а.с.118) та тим фактом, що він працюючи на посаді голови правління і директора колективного риболовецького підприємства (КРП) «Дніпровець» та акціонерного сільськогосподарського риболовецько-промислового товариства закритого типу (ЗАТ) «Дніпровець», здійснював згідно Статуту керівництво діяльністю підприємства, був службовою особою наділеною правом діяти від імені підприємства, видавав накази і розпорядження у відповідності з трудовим законодавством, наймав на роботу і звільняв робітників, розпоряджався майном і коштами підприємства, укладав договори, вчиняв інші юридичні дії та видавав доручення на укладання договорів, здійснював керівництво діяльністю Правління і ніс персональну відповідальність за виконання покладених на нього обов`язків, призначав посадових осіб, накладав стягнення, тобто займав посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, про що в судових засіданнях також вказували потерпілі та свідки.

Щодо побудови обвинувачення на сумнівних показах потерпілих, яких не було допитано в судовому засіданні і що, на думку захисту є неповнотою судового слідства, колегія суддів приходить до наступного.

Як правильно у своїй апеляції зазначають ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 , відповідно до вимог ст..257 КПК України, суд першої інстанції при розгляді справи повинен безпосередньо дослідити докази в справі: допитати підсудних, потерпілих, свідків, заслухати висновки експертів, оглянути речові докази, оголосити протоколи та інші документи.

Статтею 308 КПК України встановлено, що потерпілий допитується за правилами допиту свідків, а тому щодо потерпілого в КПК України встановлені такі ж вимоги, що й до показів свідків.

Стаття 306 КПК України регламентує, що суд з власної ініціативи або за клопотанням прокурора чи інших учасників судового розгляду може оголосити показання свідка, дані під час дізнання, досудового слідства або на суді, у тому числі якщо неявка в судове засідання свідка, явка якого з тих або інших причин не можлива.

Дослідженням матеріалів кримінальної справи (т.9 а.с.97-217) встановлено, що більшість потерпілих по зазначеній справі направили відповідні заяви з проханням слухання справи за звинуваченням ОСОБА_9 проводити без їх участі, покази дані ними на досудовому слідстві та заявлений по кримінальній справі цивільний позов, підтримали.

Таким чином, суд першої інстанції допитав всіх потерпілих, які змогли з`явитись в судове засідання, а покази тих хто з певних причин не зміг з`явитись в судове засідання та надав відповідні заяви, були оголошені в судовому засіданні, що не є порушенням чинного на той час кримінально процесуального законодавства.

Заслуговує на увагу посилання апелянтів ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 на той факт, що судом першої інстанції безпідставно було присуджено відшкодування моральної шкоди в розмірі по 1000 (одній) тисячі гривень кожному з двадцятьох спадкоємців померлих до винесення вироку громадян, а саме: ОСОБА_225 спадкоємиці ОСОБА_226 ; ОСОБА_32 спадкоємиці ОСОБА_33 , ОСОБА_53 спадкоємиці ОСОБА_54 та ОСОБА_55 ; ОСОБА_56 спадкоємиці ОСОБА_57 ; ОСОБА_66 , - спадкоємиці ОСОБА_67 ; ОСОБА_89 спадкоємиці ОСОБА_90 ; ОСОБА_227 спадкоємиці ОСОБА_95 ; ОСОБА_96 спадкоємиці ОСОБА_228 ; ОСОБА_98 спадкоємиці ОСОБА_99 ; ОСОБА_100 спадкоємиці ОСОБА_101 ; ОСОБА_102 спадкоємиці ОСОБА_103 ; ОСОБА_104 спадкоємиці ОСОБА_105 ; ОСОБА_108 спадкоємиці ОСОБА_109 ; ОСОБА_229 спадкоємиці ОСОБА_230 ; ОСОБА_117 спадкоємцю ОСОБА_118 ; ОСОБА_119 спадкоємиці ОСОБА_120 ; ОСОБА_121 опікуну спадкоємця ОСОБА_122 ; ОСОБА_144 спадкоємиці ОСОБА_145 ; ОСОБА_146 спадкоємиці ОСОБА_147 ; ОСОБА_159 спадкоємиці ОСОБА_231 .

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення саме ї прав.

П.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року встановлено, що за змістом ст..440-1 ЦК України та інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діяннями (бездіяльністю) інших осіб.

Статтею 1230 ЦК України встановлено, що до спадкоємця переходить лише право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Відповідно, право на відшкодування моральної шкоди, яке не було присуджено судом спадкодавцеві за його життя, не може перейти до спадкоємця.

Розглядаючи апеляцію ОСОБА_9 та його захисника в частині відсутності у вироці мотивування суми стягнення моральної шкоди, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров*я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Як було встановлено в судовому засіданні внаслідок неправомірних дій підсудного потерпілим дійсно було перервано нормальний уклад життя, що призвело до їх тривалих страждань та погіршення стану здоров*я.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного та вмотивованого висновку, про розмір моральної шкоди у 1000 гривень.

Підстав для збільшення розміру моральної шкоди, про що в своїй апеляції просить представник потерпілих, або зменшення, про що просять підсудний та захисник, колегія суддів не вбачає.

Також колегія суддів переглядаючи вирок суду першої інстанції, ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України від 28.03.2013 року, враховуючи, що ухвала апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2012 року по даній справі була скасована судом касаційної інстанції не за касаційною скаргою прокурора чи потерпілих, а за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_9 та враховуючи, що відповідно до вимог ст..400 КПК України, при новому розгляді цієї справи судом першої інстанції або апеляційним судом посилення покарання або застосування закону про більш тяжкий злочин не допускається, крім випадків, коли при новому розслідуванні справи буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжкий злочин, або коли збільшився обсяг обвинувачення, колегія суддів позбавлена можливості посилити ОСОБА_9 покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.362, 366, 367, 372 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляції представника потерпілих цивільних позивачів у справі ОСОБА_13 , засудженого ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2008 року в частині засудження ОСОБА_9 за ч.2 ст.366, ч.3 ст.358 КК України та стягнення з останнього моральної шкоди змінити.

Звільнити ОСОБА_9 від призначеного за ч.2 ст.366, ч.3 ст.358 КК України покарання відповідно до вимог ст.. 49, ч.5 ст.74 КК України.

Виключити з вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2008 року вказівку суду про призначення ОСОБА_9 остаточного покарання за ст..70 КК України, тобто за сукупністю злочинів.

Вважати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.191 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст..69 КК України, щодо основної та додаткової міри покарання, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в галузі агропромислового комплексу України строком на 2 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 роки.

На підставі ст..76 КК України покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Вирок суду в частині розв`язання цивільного позову щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_225 , ОСОБА_32 , ОСОБА_53 , ОСОБА_232 , ОСОБА_66 , ОСОБА_89 , ОСОБА_94 , ОСОБА_96 , ОСОБА_98 , ОСОБА_233 , ОСОБА_234 , ОСОБА_104 , ОСОБА_108 , ОСОБА_229 , ОСОБА_235 , ОСОБА_119 , ОСОБА_121 , ОСОБА_144 , ОСОБА_146 , ОСОБА_236 моральної шкоди в розмірі 1000 (однієї) тисячі гривень кожному скасувати, залишивши їх без розгляду.

В решті вирок суду залишити без змін, а апеляції представника потерпілих ОСОБА_13 , засудженого ОСОБА_9 , його захисників адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без задоволення.

Головуючий
Судді