Єдиний унікальний номер 201/3792/15-к
Номер провадження 1-кп/201/190/2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
21 лютого 2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в балці по вул. Тунельна у м. Дніпропетровську, на землі, побачив прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилися предмети в кількості 31 штук, за зовнішніми ознаками схожі на бойові патрони калібру 5,45 мм. Далі ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вказані предмети є бойовими припасами, дозволу на носіння яких він не має, реалізуючи раптово виниклий умисел на незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, підняв вказаний прозорий поліетиленовий пакет та поклав його у свій лівий передній карман куртки чорного кольору, і тим самим, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння бойових припасів, почав носити їх при собі, пересуваючись вулицями м. Дніпропетровська.
23 лютого 2015 року о 20 годині 25 хвилин на спортивному майданчику, біля басейну ДІІТу по вул. Лазаряна, 2 у м. Дніпропетровську в результаті огляду ОСОБА_4 в передньому лівому кармані чоловічої куртки чорного кольору останнього, працівниками міліції виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет в середині якого знаходилися, військові патрони зразку 1974 року калібру 5,45 мм., в кількості 31 штука, та призначенні для стрільби із військової нарізної вогнепальної зброї, а саме: автоматів АК-74, ручних кулеметів РПА-74 та їх модифікацій. Дані патрони відносяться до категорії боєприпасів.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, показав, що 21 лютого 2015 року приблизно о 15 годині, знаходячись в балці по вул. Тунельна у м. Дніпропетровську, на землі, побачив прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилися патрони в кількості приблизно 31 штуки. Після чого, усвідомлюючи, що вказані предмети є бойовими припасами, дозволу на носіння яких він не має, підняв вказаний пакет та поклав його у свій лівий передній карман куртки чорного кольору, і почав носити їх при собі, пересуваючись вулицями м. Дніпропетровська, після чого прийшов додому. 23 лютого 2015 року після 20 години він направлявся на зустріч, при цьому патрони знаходилися у нього у кармані куртки, надягнутої на ньому. По дорозі на спортивному майданчику, біля басейну ДІІТу по вул. Лазаряна, він був зупинений працівниками міліції і в результаті огляду в передньому лівому кармані його куртки, у нього виявлено та вилучено поліетиленовий пакет в середині якого знаходилися військові патрони в кількості приблизно 31 штуки. При цьому не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вину. В скоєному щиро розкаявся.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого йому діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 89 КК України є не судимим, не працевлаштований, є інвалідом 3 групи, не одружений, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинуваченого, а виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, тому суд приходить до висновку, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення, його особи та обставини, що пом`якшують покарання, які приведені вище, про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-балістичної експертизи у розмірі 306 (триста шість) гривень 90 (дев`яносто) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- військові патрони калібру 5, 45 мм зразку 1974 року у кількості 31 штуки, які знаходяться відповідно до квитанції № 191 від 05 березня 2015 року у камері зберігання речових доказів у Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області знищити.
Керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-балістичної експертизи у розмірі 306 (триста шість) гривень 90 (дев`яносто) копійок на користь держави.
В порядку п. 9 ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні - військові патрони калібру 5, 45 мм зразку 1974 року у кількості 31 штуки, які знаходяться відповідно до квитанції № 191 від 05 березня 2015 року у камері зберігання речових доказів у Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1