Провадження № 1-кп/487/602/14
УХВАЛА
Іменем України

24.12.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про заміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 і ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського району м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 і ч.2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт з посиланням на те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 263 КК України визнав повністю, а за ч.2 ст. 307 КК України частково, висловив суду свою позицію, яку не буде змінювати, судом досліджені усі матеріали кримінального провадження, та прокурором не доведено існування ризиків, у зв`язку з чим є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання та зміни запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на тяжкість вчинених злочинів, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та не перестали існувати.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Ухвалою слідчого судді від 22.09.2014 року ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.10.2014 року.

Ухвалою слідчого судді від 14.10.2014 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 18.11.2014 року.

Ухвалою суду від 17.11.2014 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 16 січня 2015 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 263 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні доведено прокурором існування ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому, слід врахувати, що реалізуючи положення ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (Рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі "Прокопенко проти України").
Відповідно до вимог ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Таким чином, в судовому засіданні прокурором не доведено неможливість запобігти ризикам п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень; в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень йому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі; має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.

Обираючи обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд, вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1,4,8 частини 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183-184, 194, 196, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задвольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 263 КК України, на домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. Прибувати до Заводського районного суду м. Миколаєва за першою вимогою;

2.утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні,

3.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Запобіжний захід - домашній арешт встановлюється до 24.02.2015 року.

Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на працівників Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Копію ухвали направити до СІЗО м. Миколаєва, до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, для відома та виконання.

Після отримання даної ухвали суду уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1