Справа №560/2161/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
ОСОБА_4 в період часу з 23:45 год. по 04:00 год. з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав металеву сітку, якою була обгороджена свердловина №2 КП "Міськводоканал", що розташована поблизу с. Берестя, Дубровицького району Рівненської області, довжиною 110 метрів, вартістю 1352,06 грн. (одна тисяча триста п`ятдесят дві гривні 06 коп.), чим завдав КП "Міськводоканал" майнової шкоди на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та пояснив, що в лютому 2014 року, коли він повертався додому з м. Сарни, побачив, що територія свердловини, яка розташована поблизу с. Берестя Дубровицького району Рівненської області, огороджена металевою сіткою. Також він побачив, що територія свердловини ніким не охороняється, і тому він вирішив викрасти цю сітку. 30 березня 2014 року він вирішив поїхати та викрасти ту сітку. Для цього він попросив у свого знайомого ОСОБА_5 , жителя с. Селець, Дубровицького району, коня, сказавши йому, що візьме коня 31 березня біля 05 години і поїде до лісу по дрова. Ввечері цього ж дня біля 00:00 години він на велосипеді поїхав до тієї свердловини. З собою взяв інструменти, а саме молоток, ножівку по металу та щипці по металу. Приїхавши до сверловини він переконався, що там нікого немає і відірвав її та скрутив на п`ять частин. Після цього ввечері він взяв коня та поїхав до знайомого ОСОБА_6 , якому і продав сітку за 100 гривень, а гроші витратив на свої власні потреби.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його вина підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , директора КП "Міськводоканал", який показав суду, що дійсно 31.03.2014 року до нього зателефонував начальник дільниці каналізаційного водопровідного господарства ОСОБА_9 , який повідомив, що при обході дільниці водозабору було виявлено відсутність 100 метрів металевої сітки. Після цього він виїхав на дане місце та переконався, що металева сітка відсутня, про що ж відразу повідомив райвідділ міліції.
Поясненнями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що 31.03.2014 року близько 18:00 год. до нього на мобільний зателефонував машиніст "Міськводоканалу" та повідомив, що на свердловині №2 він виявив відсутність металевої сітки. Після того він відразу виїхав на місце і переконався, що дійсно відсутня металева сітка і повідомив про це директора "Міськводоканалу".
Протоколом огляду місця події від 31.03.2014 року (а.с.8), ілюстративними таблиця до протоколу огляду місця події (а.с.9-11), згідно якого місцем огляду є територія сверловини №2 Дубровицького водозабору, яка належить КП "Міськводоканал" та розташована поблизу с. Берестя, Дубровицького району Рівненської області.
Згідно довідки №48/2 від 08.04.2014 року, виданої КП "Міськводоканал" (а.с.19) вбачається, що матеріально відповідальною особою за свердловиною №2 рахується начальник відділу водопровідно-каналізаційного господарства ОСОБА_9 .
Згідно довідки №48/1 від 08.04.2014 року, виданої КП "Міськводоканал" (а.с.20) вбачається, що артезіанська свердловина №2, де було викрадено 110 метрів огорожі, під охороною не знаходиться.
Згідно інвентаризаційного опису основних засобів №1 КП "Міськводоканал" (а.с.21-23) вбачається, що при проведенні інвентаризації було встановлено наступне: нестачу сітки на огорожі свердловини №2 в сумі 1773 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят три гривні).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2014 року та ілюстративними таблицями (а.с.49-55), згідно з яким ОСОБА_4 розповів та показав, що все відбувалося на цьому місці, а саме біля свердловини №2 КП "Міськводоканал" і саме так як він розповів.
Дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 визначені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги те, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі на підставі ст. 70 КК України, а інкримінований йому за цим вироком злочин вчинив до постановлення попереднього вироку, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням правил ст.70 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, у ході судового розгляду відносно ОСОБА_4 не обирався, оскільки на даний час він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком Дубровицького районного суду від 25 грудня 2014 року.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 7 (семи) роки позбавлення волі.
В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте ОСОБА_4 за вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 24 червня 2014 року.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1