Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

Іменем України

30 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді Новова
С.О.,

суддів:
Мосьондза І.А., Полтавцевої Г.А.,

секретаря судового засідання -
Ковби А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу представника потерпілої ОСОБА_1
- адвоката ОСОБА_2 на ухвалу слідчого
судді Голосіївського районного суду м.
Києва від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до зазначеної ухвали
слідчий суддя Голосіївського
районного суду м. Києва повернув скаргу
представника потерпілої ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на постанову про закриття
кримінального провадження №
0006028, особі, яка її подала.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя,
пославшись на положення п. 3 ч. 2 ст. 304
КПК України, дійшов висновку, що скарга
підлягає поверненню, оскільки особою,
яка її подала пропущені строки
оскарження, передбачені ч. 1 цієї
статті, без поважних причин.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
слідчого судді, представник потерпілої
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить дослівно: «1. Постанову
слідчого судді Голосіївського
районного суду м. Києва Пасинок В.С.,
щодо повернення скаргу на постанову
про закриття кримінального
провадження № 0006028 від 03.12.2013 року
- скасувати. 2. Зобов'язати
Голосіївський районний суд м. Києва
призначити нового слідчого суддю та
розглянути по суті мою скаргу (копія
якої приєднується) на незаконну
постанову слідчого Голосіївського РУ
ГУ МВС України в м. Києві майора міліції
Бурлаченко Т.В. про закриття
кримінального провадження, внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №
0006028 від 07 листопада 2013 року».

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги представник потерпілої ОСОБА_2
посилається на те, що постанова
слідчого судді підлягає скасуванню,
оскільки винесена із порушенням
закону, без врахування всіх обставин та
ігноруванням фактів.

Зокрема, як зазначає представник
потерпілої, він своєчасно оскаржив
постанову слідчого про закриття
кримінального провадження від 07.11.2013
року, оскільки скарга на цю постанову
була направлена до суду 15 листопада
цього ж року, а тому терміни оскарження
постанови слідчого призупиняються.

У зв'язку з тим, що повернення його
скарги, з підстав, зазначених в
постанові слідчого судді від 19.11.2013
року, не позбавляло його права повторно
звернутися до суду, він, ОСОБА_2, 27
листопада 2013 року, на наступний день
після отримання постанови про
повернення скарги, повторно направив
до суду свою скаргу та, навівши у
супровідному листі наведені вище
факти, просив їх врахувати і прийняти
скаргу до розгляду, чим фактично, як
зазначається у скарзі, порушив питання
про поновлення терміну подачі скарги.

З огляду на викладене, в апеляційній
скарзі робиться висновок про те, що
твердження судді про начебто порушені
терміни подачі скарги, а також те, що
він, ОСОБА_2, не порушував клопотання
про їх поновлення не відповідають
дійсності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали за скаргою
представника потерпілого на постанову
слідчого про закриття кримінального
провадження та матеріали закритого
кримінального провадження,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
зазначена скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Так, у відповідності до вимог,
передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України,
скарги на рішення, дії чи бездіяльність
слідчого чи прокурора, передбачені
частиною першою статті 303 цього
Кодексу, можуть бути подані особою
протягом десяти днів з моменту
прийняття рішення, вчинення дії або
бездіяльності. Якщо рішення слідчого
чи прокурора оформлюється постановою,
строк подання скарги починається з дня
отримання особою її копії.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 304 КПК України
встановлено, що скарга повертається
особі, яка її подала, якщо її подано
після закінчення строку, передбаченого
ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала,
не порушує питання про поновлення
цього строку або слідчий суддя за
заявою особи не знайде підстав для його
поновлення.

Постановляючи ухвалу про повернення
скарги ОСОБА_2, слідчий суддя дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для прийняття такого рішення,
оскільки представником потерпілої не
був порушений строк на оскарження
постанови слідчого про закриття
кримінального провадження.

До того ж, як обґрунтовано зазначається
у скарзі представника потерпілої, він
не тільки не пропустив строк на
оскарження постанови слідчого про
закриття кримінального провадження, а
й, повторно направляючи відповідну
скаргу до суду, просив врахувати
наведені у супровідному листі факти та
прийняти скаргу до розгляду, чим
фактично порушив питання про
поновлення терміну подачі скарги,
однак слідчий суддя, маючи можливість
перевірити обставини, пов'язані з
дотриманням строку на оскарження
постанови слідчого про закриття
кримінального провадження під час
розгляду відповідної скарги, залишив
це питання поза своєю увагою, чим
обмежив право останнього на судовий
розгляд його скарги.

У зв'язку з цим, апеляційна скарга
представника потерпілої в частині
скасування ухвали слідчого судді про
повернення його скарги на постанову
слідчого про закриття кримінального
провадження підлягає задоволенню,
оскільки зазначена ухвала не може бути
визнана законною та обґрунтованою.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення скарги в
частині покладення на Голосіївський
районний суд м. Києва зобов'язання
призначити нового слідчого суддю та
розглянути по суті його скаргу на
постанову слідчого про закриття
кримінального провадження, оскільки
зазначена вимога є безпідставною та не
ґрунтується на вимогах ст. 407 КПК
Україна, якою передбачені повноваження
суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги, у тому числі на ухвали слідчого
судді.

Зокрема, ч. 3 ст. 407 КПК України прямо
передбачено, що за наслідками
апеляційного розгляду за скаргою на
ухвали слідчого судді суд апеляційної
інстанції має право: залишити ухвалу
без змін або скасувати ухвалу і
постановити нову ухвалу.

Таким чином, розглядаючи скаргу на
ухвалу слідчого судді, суд апеляційної
інстанції вправі лише скасувати ухвалу
і постановити нову ухвалу по суті
скарги, а не направляти її до районного
суду для розгляду по суті і тим більше
покладати на суд обов'язок призначити
нового слідчого суддю, що взагалі
знаходиться поза межами компетенції
суду апеляційної інстанції.

Що ж стосується самої скарги ОСОБА_2 на
постанову слідчого Голосіївського РУ
ГУ МВС України в м. Києві майора міліції
Бурлаченко Т.В. від 07 листопада 2013 року
про закриття кримінального
провадження, внесеного до ЄРДР за №
0006028, у зв'язку з відсутністю
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, з
якою представник потерпілої ОСОБА_1
звернувся до слідчого судді, то вона не
може бути задоволена, виходячи з
наступного.

По-перше, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК
України, кримінальне провадження
закривається в разі, якщо встановлена
відсудіть в діянні складу
кримінального правопорушення.
Частиною 3 згаданої вище статті
передбачено, що слідчий приймає
постанову про закриття кримінального
провадження з підстав, передбачених
пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї
статті, якщо в цьому кримінальному
провадженні жодній особі не
повідомлялося про підозру.

По-друге, повідомлення про підозру
здійснюється лише у випадках, прямо
передбачених законом. Одним з таких
випадків, передбачених ст. 276 КПК
України, є наявність достатніх доказів
для підозри особи у вчиненні
кримінального правопорушення.

По-третє, як вбачається з матеріалів
закритого кримінального провадження, в
них відсутні достатні докази для
підозри особи, в даному випадку
громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296
КК України.

До того ж, основним безпосереднім
об'єктом хуліганства є громадський
порядок, а здоров'я особи може
виступати лише додатковим
факультативним об'єктом цього злочину.

Сам по собі факт виявлення у потерпілої
ОСОБА_1, на момент її звернення 30.04.2013
року за медичною допомогою, легкого
тілесного ушкодження у вигляді садна в
ділянці правого передпліччя, не може
свідчити про наявність в діях ОСОБА_4
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
оскільки в результаті проведеного
досудового розслідування не було
здобуто доказів, які б вказували на
грубе порушення ним громадського
порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось
особливою зухвалістю чи винятковим
цинізмом.

У зв'язку з цим, доводи наведені у
скарзі представника потерпілої на
постанову слідчого про закриття
кримінального провадження про те, що
зазначена постанова є незаконною через
те, що вона винесена без повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування
обставин справи, не можуть бути визнані
обґрунтованими, оскільки вони не
містять в собі достатніх даних, які б
давали підстави для висновку щодо
безпідставності або незаконності
рішення слідчого про закриття
кримінального провадження.

Більш того, посилання у скарзі ОСОБА_2
на ту обставину, що в діях ОСОБА_4, за
будь-яких обставин, залишається склад
злочину, передбачений ст. 125 КК
України (умисне легке тілесне
ушкодження) не може служити підставою
для скасування постанови про закриття
кримінального провадження від 07.11.2013
року, оскільки потерпілою ОСОБА_1 не
подавалась заява про вчинення
зазначеного вище кримінального
правопорушення в порядку,
передбаченому ст. 478 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що скарга
представника потерпілої ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на постанову слідчого
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 07 листопада 2013 року про
закриття кримінального провадження №
0006028 повинна бути залишена без
задоволення, оскільки вона не містить в
собі достатніх даних про те, що
кримінальне провадження було закрито
без наявності достатніх для того
законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 309, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
потерпілої ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського
районного суду м. Києва від 03 грудня 2013
року про повернення скарги
представника потерпілої ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на постанову про закриття
кримінального провадження
особі, яка її подала - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу
представника потерпілої ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на постанову слідчого
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 07 листопада 2013 року про
закриття кримінального провадження №
0006028 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду касаційному
оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________
_____________

(Новов С.О.)
(МосьондзІ. А.) (Полтавцева Г.А.)

Справа № 11-сс/796/2241/2013

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя
Пасинок В.С.

Доповідач - суддя Новов С.О.