Вирок
Іменем України
17.03.2015 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження внесене в ЄРДР №0003812 від 09.12.2014р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, працюючого кухарем в готелі «Станіславський» м. Яремче Івано-Франківська область, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 08.12.2014р. близько 17:00 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з подвір`я будинку три секції чавунних радіаторів системи опалення, а саме: одну секцію білого кольору, яка складається з чотирьох ребер, одну секцію сірого кольору, яка складається з п`яти ребер та одну секцію сірого кольору, яка складається з семи ребер, які належали ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта №9/467 від 18.12.2014р., станом на 08.12.2014р., загальна ринкова вартість викраденої секції радіатора системи опалення, яка складається із чотирьох ребер, із врахуванням експлуатаційного зносу, становила 141,60 грн., секції чавунного радіатора з п`яти ребер 177 грн., секції чавунного радіатора з семи ребер 247,80 грн., тобто загальна сума викраденого майна 566,40 грн.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викрадені майна ОСОБА_4 на загальну суму 566,40 грн., тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

До Франківського районного суду м.Львова з прокуратури Франківського району м.Львова надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення, укладеною між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, за умовами якої ОСОБА_5 засвідчив, що визнає вину в інкримінованому йому злочині, щиро розкаюється, обіцяє жодних кримінальних правопорушень більше не вчиняти, та просив вибачення у потерпілого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що три секції радіатора системи опалення йому повернуті, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, претензій до підозрюваного ОСОБА_5 у нього немає.

Обираючи вид та міру покарання підозрюваному, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, його щире каяття у вчиненому, стосунки між ними, а тому дійшли згоди, що підозрюваний ОСОБА_5 , має понести покарання у вигляді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, які він зобов`язується сплатити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду. Він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, а тому просить таку затвердити.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Враховуючи наведене, слід затвердити угоду про примирення з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підозрюваний в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст.ст.473, 394, 424, ч.4, ч.5, ч.6, ч.7 ст.474, ст.476 КПК України, ст.389-1 КК України. Суд прийшов до переконання, що підозрюваний реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Разом з тим, суд встановив, що укладення угоди є добровільним, визначений в угоді вид покарання передбачений санкцією статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 . Угода про примирення відповідає вимогам ч.3 ст.469, ст.471 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення суд не вбачає.

Відповідно до викладеного та керуючись ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 23 грудня 2014 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК

Суддя ОСОБА_1