Справа № 209/1758/13-к
Провадження № 1-кп/209/84/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2013 року Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

судді Байбари
Г.А.

при секретарі Сай О.С.

за участю прокурора
Петропольської М.Л.,

потерпілого ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську кримінальне
провадження за обвинувальним актом
відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, українця,
громадянина України, освіта базова
вища, не працюючого, мешкає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого: 22.03.2012 року
Дніпровським райсудом м.
Дніпродзержинська за ст.. 185 ч. 3 КК
України до 4 років позбавлення волі та
звільненого від відбування покарання
згідно ст.. 75 КК України з випробуванням
на 2 роки,

обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 на початку січня 2013 року,
приблизно у 21.00 годині, перебував біля
магазину «Спокуса» по пр.. Перемоги, 51 у
м. Дніпродзержинську, де у нього,
повторно, виник умисел на заволодіння
чужим майном. Реалізуючи свої злочинні
наміри, скориставшись тим, що за його
діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_2
таємно, з корисних мотивів, викрав
належну ОСОБА_1 сумку, що знаходилась
біля входу в магазин, вартістю 30 грн.,
якій знаходилося наступне майно:
електроліхтар чорного кольору,
вартістю 50 грн.; вимірювач напруги
«Контакт», вартістю 70 грн.; плоскогубці,
вартістю 30 грн.; ніж робочий, вартістю 10
грн.; три лампочки, вартістю 2,50 грн.
кожна; три електропатрони, вартістю 3
грн. кожен, ізолента, вартістю 3,50 грн.;
два молотки, вартістю по 15 грн. кожен;
зубило, вартістю 10 грн.; відкрутки 5 шт.,
вартістю 10 грн. кожна; кріпильний
матеріал на загальну суму 15 грн.,
заподіявши потерпілому матеріальний
збиток на суму 300 грн. Заволодівши
викраденим майном, ОСОБА_2 з місця
злочину втік, згодом розпорядившись
викраденим на свій розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_2
визнав свою вину в скоєнні злочину,
показавши, що в січні 2013 року приблизно
о 20-30 год. він проходив біля магазину
«Спокуса» по пр.. Перемоги у м.
Дніпродзержинську і побачив на порозі
біля вхідних дверей магазину сумку
коричньового кольору із
шкірозамінника. Вирішив, що сумка
нічия, відкрив її та побачив в ній різні
інструменти. Далі він взяв цю сумку і
пішов додому. Вдома взяв із сумки різні
інструменти: молотки, лампочки, проводи
та інше все, що в ній знаходилося, а
сумку викинув на вулицю з балкона своєї
квартири. Інструменти зберігав в ящику
на кухні, а деякі з них віддав знайомому
ОСОБА_3. Працівники міліції вилучили у
нього в квартирі молоток та інше майно,
що було в сумці. Розуміє, що скоїв
викрадення чужого майна, визнає
заявлений до нього позов, в скоєному
розкаюється, просить суворо його не
карати.

Крім повного визнання вини
обвинуваченим ОСОБА_2, його вина у
скоєнні злочину підтверджується
показами потерпілого ОСОБА_1 про те, що
в січні 2013 року, дату не пам'ятає,
ввечері він йшов додому та біля
магазину «Спокуса» зустрів своїх
знайомих, з якими зайшов в магазин, а
свою сумку з інструментами залишив на
деякий час біля вхідних дверей
магазину, бо приміщення цього магазину
мале, де може поміститися разом
декілька людей. В магазині купив собі
пиво, а потім побачив, що відсутня сумка
в місті, де він її залишив. Вийшовши на
вулицю почав шукати сумку довкола, але
не знайшов її. В сумці знаходився
інструмент, який перелічений в
обвинувальному акті. Заявлений позов
підтримує, не наполягає на суворому
покаранні обвинуваченого.

За клопотання прокурора та
обвинуваченого інші докази
кримінального провадження судом не
досліджувалися.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2
навмисно, з корисливих мотивів, скоїв
таємне викрадення чужого майна
потерпілого ОСОБА_1, розуміючи при
цьому, що власник сумки може
знаходитися в магазині.

Дії ОСОБА_2 правильно
кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), скоєне повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_2,
суд враховує обставини і тяжкість
злочину, який відноситься до злочинів
середньої тяжкості.

Суд враховує особу
обвинуваченого, який раніше судимий та
скоїв злочин в період іспитового
строку після звільнення його від
відбування покарання за попереднім
вироком суду, не перебуває на обліку у
лікаря нарколога чи психіатра,
задовільно характеризується за місцем
проживання.

Як обставини, які пом'якшують
покарання, суд враховує щире каяття
ОСОБА_2, сприяння встановленню істини у
справі.

Обставиною, що обтяжує покарання,
є рецидив злочину.

Суд вважає за необхідне
призначити ОСОБА_2 покарання в межах
санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді
позбавлення волі, а за сукупністю
вироків, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, до
призначеного покарання частково
приєднати не відбуту частину покарання
за попереднім вироком.

Задовольнити позов, заявлений
потерпілим ОСОБА_1 про стягнення на
його користь з ОСОБА_2 226,50 грн.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК
України,суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК
України, та призначити йому покарання
у вигляді позбавлення волі строком на 2
(два) роки.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково
приєднати не відбуту частину покарання
у вигляді позбавлення волі строком 2
(два) роки 1 (один) день, призначеного
йому за вироком Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 22.02.2012 року, остаточно призначивши
ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення
волі строком 4 (чотири) роки 1 день.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 226 (двісті двадцять шість)
гривень 50 коп. на відшкодування
завданої злочином матеріальної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не
обирався

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 30 діб з дня його
проголошення.

Суддя
Байбара Г.А.