справа №1-29/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2007 року Козівський
районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді Вирста
М.М.

при секретарі: Фещак
Г.М.

з участю прокурора: Псарюк
В.Ф.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова справу про
обвинувачення: ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженець м. Тернопіль, житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України,
освітою вищою, директора Козівського дендрологічного парку «Лісова пісня»,
одруженого ,раніше не судимого, на утримані має двох неповнолітніх дітей.

за ст. 246 та ч. 1 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора Козівського
дендрологічного парку «Лісова пісня» і будучи обізнаним з охоронним
зобов'язанням, а також і з процедурою здійснення рубки дерев в населених
пунктах, яка регламентується постановою Кабінету міністрів за №1045 від 01.08.2006 року «Про
порядок видалення дерев, кущів, газонів та квітників у населених пунктах», в
грудні 2006 року та
в січні - лютому 2007 року, не маючи
на той час спеціальних владних повноважень, які надаються посадовим особам для
видалення дерев лише на підставі спеціального ордеру на видалення зелених
насаджень, та акту обстеження зелених насаджень, який попередньо погоджується з
Державним управлінням екології та природних ресурсів в Тернопільській області,
з залученням працівників дендрологічного парку здійснив в цьому парку незаконну
порубку 44 дерев
породи клен, граб, бузина, яблуня, вишня, свидина, ялина, бук, бархат амурський
та обліпиха, внаслідок чого заподіяно шкоду природно-заповідному фонду в сумі 15246 грн. (сума
врахована за мінусом сухостою).

Вище викладене підтверджується актом перевірки дотримання
природоохоронного законодавства, від 01.03.2007
року, проведеної спеціалістами Державного управління охорони навколишнього
природного середовища у Тернопільській області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
інкримінованих йому злочинів визнав повністю і пояснив, що. перебуваючи на
посаді директора Козівського дендрологічного парку «Лісова пісня» і будучи
обізнаним з

2

охоронним зобов'язанням, а також і з процедурою
здійснення рубки дерев в населених пунктах, яка регламентується постановою
Кабінету міністрів «Про порядок видалення дерев, кущів, газонів та квітників у
населених пунктах» в грудні 2006
року та в січні - лютому 2007
року, не маючи на той час спеціальних владних повноважень, які надаються
особам для видалення дерев лише на підставі спеціального ордеру на видалення
зелених насаджень, акту обстеження зелених насаджень, який погоджується з
державним управлінням екології та природних ресурсів в Тернопільській області,
з залученням працівників дендрологічного парку здійснив в цьому парку порубку 44 дерев породи
клен, граб, бузина, яблуня, вишня, свидина, ялина, бук, бархат амурський та
обліпиха.

Свідок
по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив ,що в грудні 2006 року за
вказівкою керівника дендрологічного парку ОСОБА_1 він разом з іншими
працівниками цього парку, та за участю останнього, здійснив санітарну рубку дерев.
Згадана рубка була проведена частково в грудні 2006 року та січні-лютому 2007 року. Крім цього, ОСОБА_3 зазначив, що йому вже
доводилось приймати участь в санітарних рубках на території дендрологічного
парку, які проходили з ініціативи директора парку. Так, в 2003 році коли на
території парку була комісія з цього приводу, однак тоді рубка дерев здійснена
не була. Така комісія була і в січня 2007
року коли виникла необхідність зрізати два дерева повалені буревієм.

Дальше він зазначив, що спільно з ОСОБА_1 та іншими
працівниками дендрологічного парку було здійснено порубку дерев в грудні 2006 року та
січні-лютому 2007 року . Про те ,що вона
незаконна йому не було відомо оскільки він вважав, що для здійснення такої
санітарної порубки дерев в ОСОБА_1 є всі необхідні документи і ним дотримано
необхідної процедури

Аналогічні покази в судовому засіданні дали свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які теж
зазначили, що їм не було відомо, що директор дендрологічного парку ОСОБА_1 в
грудні 2006 року та
січні-лютому 2007 року спільно
з ними провів незаконну санітарну рубку дерев без належних на те спеціальних
документів.

Крім повного визнання своєї вини ,вина підсуднього
доведена матеріалами кримінальної справи а саме:

Актом перевірки дотримання природоохоронного
законодавства на території дендрологічного парку «Лісова пісня» ,від 01.03.2007 року ,проведеною
спеціалістами Державного управління екології і природних ресурсів у
Тернопільській області ,у відповідності до якого за наслідками перевірки
виявлено незаконну порубку 44
дерев породи клен, граб, бузина, яблуня, вишня, свидина, ялина, бук, бархат
амурський та обліпиха внаслідок чого заподіяно шкоду природно-заповідному фонду
в сумі 15246 грн.
(сума врахована за мінусом сухостою).

а.с 31-33

3

своїми діями, які виразились перевищенні своїх службових
повноважень, ОСОБА_1 здійснюючи незаконну порубку 44 дерев без
спеціального на те ордера, яким надаються такі владні повноваження особі на
певний період і щодо визначеної кількості дерев, вчинив дії які на той час не
відносились до наданих йому повноважень і підпадають під ознаки злочину
передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а
саме - перевищення
службових повноважень, тобто вчинення службовою особою дій, які явно виходять
за межі наданих їй прав чи повноважень.

Своїми діями, які виразились у здійсненні незаконної
порубки дерев на території природо заповідного фонду (дендрологічного парку), з
порушенням діючого порядку проведення видалення дерев, ОСОБА_1 вчинив злочин
передбачений ст. 246 КК
України, тобто незаконна порубка дерев і чагарників на територіях та об'єктах
природо-заповідного фонду.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсуднього
ОСОБА_1. у
вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікує його дії за ознаками ст. 246 КК України, як
незаконна порубка дерев і чагарників у заповідниках або на територіях та
об'єктах природно - заповідного
фонду , та ч. 1 ст. 365 КК України, як
перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій,
які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень.

Обставин
які обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами які пом'якшують покарання слід визнати щире
каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування спричиненої шкоди.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд, відповідно до
вимог ст. ст. 50, 65 КК
України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсуднього та те,
що він визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, щиро кається у
вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував спричинену
шкоду, має на утриманні двох неповнолітніх дітей , позитивно характеризується за місцем проживання та роботи
, і його дії не
складають великої суспільної небезпечності.

Враховуючи те ,що підсудній частково відшкодував
спричинену шкоду суд вважає за можливе зявлений у справі цивільний позов
задовольнити частково.

Приймаючи до уваги вказані обставини суд приходить до
переконання, що виправлення та перевиховання підсуднього можливе без ізоляції
від суспільства і йому слід обрати покарання у вигляді обмеження волі із
застосуванням ст. 75 КК
України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, із
застосуванням ст. 69 КК
України за ч.1 ст.365 КК України обрати йому покарання без позбавлення права
обіймати посади пов'язані з організаціно- розпорядчими функціями.

Разом з тим, суд, вважає, що з метою забезпечення
належної поведінки

4

підсудного ОСОБА_1 в період дії випробувального терміну
відповідно до п.п. 2, 3,
4 ч.1 ст.76 КК України на нього слід покласти обов'язки не виїзжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323-324
КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні злочинів передбачених
ст.246 та ч. 1 ст. 365 КК України і
призначити йому покарання:

·
за ст. 246
КК України у вигляді 1
року обмеження волі з конфіскацією добутого в дохід держави;

·
за ч. 1
ст. 365 КК
України у вигляді 2 -х років
обмеження волі із застосуванням ст. 69КК України без позбавлення права обіймати
посади пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями.

·
На підставі ст.70 КК України , шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання
обрати у вигляді 2 (двох)
років обмеження волі без позбавлення права обіймати посади пов'язані з
організаційно розпорядчими функціями.

На підставі ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання з іспитовим строком
на один рік.

Відповідно до п.п. 2,
3, 4 ст. 76 КК
України зобов'язати його не виїзджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Заявлений у справі цивільний позов задовольнити частково . Стягнути з
ОСОБА_1в користь Державного управління екології і природних ресурсів в
Тернопільській області 1100
грн.

Запобіжний захід підсудньому до вступу вироку в законну силу

залишити
попередній - підписку
про не виїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду
Тернопільської області через Козівський районний суд протягом 15 діб з моменту
проголошення.