Справа № 1-39/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року Ічнянський
районний суд Чернігівської області

в складі:

Головуючого судді - Чугуєвської Т.П.

при секретарі - Бульба С.М.

за участю прокурора - Кириченка А.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, українця, громадянина України,
уродженця с.
Монастирище Ічнянського району Чернігівської області,
освіта середня, одруженого, працюючого сторожем СТОВ "Інтер", жителя АДРЕСА_1 раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

В невстановлений день, на початку лютого 2007 року, у жителя с. Монастирище
Ічнянського району Чернігівської області ОСОБА_1, виник злочинний задум на
викрадення металобрухту вагою близько 1000 кг. з метою власного збагачення за
чужий рахунок з території МТФ СТОВ "Інтер" в с. Монастирище.

З цією метою 10 лютого 2007 року в вечірній час він, взявши з собою
господарчий візок, проник на територію МТФ № 2 СТОВ "Інтер", що
охороняється фізичною охороною, де за чотири рази відвіз до себе додому по
АДРЕСА_1, викравши з відкритого майданчика МТФ, брухт чорного металу у вигляді
запчастин, деталей та механізмів до сільськогосподарської техніки бувшої у використанні.

Виконання свого злочинного задуму на викрадення чужого майна він продовжив
в вечірній та нічний час з 11 на 12 лютого 2007 року, викравши та перевізши за
кілька разів брухт чорного металу з відкритого майданчика МТФ № 2 СТОВ
"Інтер", до себе додому по АДРЕСА_1, за допомогою господарчого візка,
що взяв із собою. Загальна вага викраденого ним з корисливих мотивів брухту
чорних металів склала 1108 кг.

15 лютого 2007 року він за допомогою жителя с Монастирище ОСОБА_2,
якому нічого не повідомив про скоєну крадіжку, на легковому автомобілі з
причепом, що належав останньому, перевіз викрадений з МТФ № 2 СТОВ
"Інтер" металобрухт в с. Хвилівку Ніжинського району, де здав його за
700 гривень, якими розпорядився за власним розсудом.

Збитки, завдані крадіжкою СТОВ "Інтер" склали 886 грн. 40 коп.

Підсудний в суді винним себе визнав повністю та пояснив, що дійсно у
невстановлений день, на початку лютого 2007 року, у нього виник злочинний задум
на викрадення металобрухту вагою близько 1000 кг. з метою власного збагачення
за чужий рахунок з території МТФ СТОВ "Інтер" в с Монастирище.

З цією метою 10 лютого 2007 року в вечірній час він, взявши з собою
господарчий візок, проник на територію МТФ № 2 СТОВ "Інтер", що
охороняється фізичною охороною, де за чотири рази відвіз до себе додому по
АДРЕСА_1, викравши з відкритого майданчика МТФ, брухт чорного металу у вигляді
запчастин, деталей та механізмів до сільськогосподарської техніки бувшої у
використанні.

Виконання свого злочинного задуму на викрадення чужого майна він продовжив
в вечірній та нічний час з 11 на 12 лютого 2007 року, викравши та перевізши за
кілька разів брухт

2

чорного
металу з відкритого майданчика МТФ № 2 СТОВ "Інтер", до себе додому
по АДРЕСА_1, за допомогою господарчого візка, що взяв із собою.

15 лютого 2007 року він, за допомогою жителя с. Монастирище ОСОБА_2,
якому нічого не повідомив про скоєну крадіжку, на легковому автомобілі з
причепом, що належав останньому, перевіз викрадений з МТФ № 2 СТОВ
"Інтер" металобрухт в с. Хвилівку Ніжинського району, де здав на
металобрухт за 700 гривень, якими розпорядився за власним розсудом. В скоєному
розкаюється.

Крім визнання своєї вини самим підсудним, його вина підтверджується
показами свідків.

Так, ОСОБА_3 суду пояснив, що він працює заввідділком у цьому господарстві
і що 10 лютого 2007 року з території, яка охороняється, було викрадено метал,
як пізніше вияснилось, злочин вчинив підсудний. Аналогічні свідчення дали
свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім цього, вина підсудного підтверджується матеріалами справи, а саме:
протоколом огляду місця події, де вбачається, що з території МТФ № 2 СТОВ
"Інтер" було вкрадено метал, (а.с 4); протоколом виїмки у ОСОБА_1
візка, завдяки якому він скоїв злочин (а.с. 36); протоколом відтворення
обстановки та обставин події скоєння ОСОБА_1 крадіжки (а.с. 32-34).

Візок визнано знаряддям скоєння злочину, тому він підлягає конфіскації.

Таким чином, вивчивши всі матеріали справи в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що підсудний своїми діями скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч. 3
КК України, тобто крадіжка, поєднана з проникненням у сховище, що знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні, за що і повинен нести кримінальну
відповідальність.

Переходячи до міри покарання підсудного, суд враховує, що він раніше не
засуджувався, вину визнав, шкоду відшкодував, а тому вважає, що слід
застосувати ст. 69 КК України та обрати йому покарання у вигляді виправних
робіт за місцем роботи.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України, застосувати ст. 69 КК
України та обрати покарання у вигляді 1 (одного) року виправних робіт за місцем
роботи з відрахуванням на користь держави 15 (п'ятнадцяти) відсотків заробітку.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попереднім: підписку про невиїзд.

Речові докази: господарський візок, як знаряддя скоєння злочину
конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в
Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської
області на протязі 15 діб.