Справа № 627/117/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2015 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурафа, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, - ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

4 січня 2015 року приблизно о 13-00 годині ОСОБА_4 знаходився на своєму робочому місці, а саме на території філії «Краснокутський райавтодор», який розташований за адресою: Харківська область, Краснокутський район, смт. Краснокутськ, вул. Зарічна, б.2., в якому згідно наказу 8-ВІ від 01.03.2011 року призначено на посаду шляхового робітника. Так, перебуваючи на території вказаної організації та достовірно знаючи про те, що на її території маються паливно мастильні матеріали, з метою подальшої поїздки на власному автомобілі на рибалку, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 , з метою подальшого використання викраденого бензину для поїздки, взявши з комори металеву каністру, об`ємом 20 літрів, шляхом вільного доступу проник до приміщення боксу, який розташований на території вказаної організації, звідки таємно почав здійснювати крадіжку майна, що належить філії «Краснокутський райавтодор», а саме злив з бочки, бензин марки А-92, у кількості 10 літрів.
Після чого ОСОБА_4 , зливши бензин А-92, намагався з місця скоєння злочину з викраденим майном зникнути, щоб в подальшому обернути його у свою користь і розпорядитися ним за своїм розсудом, але довести до кінця свій злочинний умисел не зміг по незалежним від його волі обставинам, так як на місці вчинення злочину був викритий комірником ОСОБА_5 вище вказаної організації, яким його злочинна діяльність була і припинена.

Такі дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, - ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

20 січня 2015 року в даному кримінальному провадженні між підозрюваним ОСОБА_4 , та представником потерпілого ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України.

Відповідно до даної угоди потерпілий та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 ,
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень .

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого - ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Суд шляхом проведення опитування підозрюваного переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди примирення, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , вчинено злочин невеликої тяжкості, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 , узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді штрафу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 20 січня 2015 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним у кримінальному провадженні № 00000015 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 20.01.2015 року покарання у вигляді накладення штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1