Справа № 307/2341/14-к
Провадження № 1-кп/307/52/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 18 квітня 2014, близько 02.00 год. ночі на грунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишнім мешканцем АДРЕСА_2 , які після спільного розпивання алкогольних напоїв перебували у стані алкогольного сп`яніння та знаходились у напівпідвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка супроводжувалась принизливими словами в адресу підозрюваного ОСОБА_4 з боку ОСОБА_7 у той час, коли ОСОБА_7 в ході вказаної сварки застосовував прийоми греко-римської боротьби та кинув ОСОБА_4 на підлогу, останній, втікаючи вибіг на подвір`я вказаного будинку та забіг на територію господарського дворика, де ОСОБА_7 його наздогнав і між ними розпочалася бійка, в ході якої ОСОБА_7 застосовуючи прийоми греко-римської боротьби, декілька разів кидав ОСОБА_4 на землю, а саме на спину, та наносив йому удари руками в область обличчя, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді множинних садин чола, обличчя, поперекової ділянки та лівої гомілки, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Після того ОСОБА_4 піднявся із землі та маючи намір втекти від ОСОБА_7 побіг у напрямку будинку і забіг до напівпідвального приміщення, в якому вони перед цим вживали алкогольні напої. ОСОБА_7 в цей час схопив із землі камінь (бруківку), побіг за ОСОБА_4 та також забіг до вказаного напівпідвального приміщення. ОСОБА_4 , бачачи в руці у ОСОБА_7 камінь, враховуючи поведінку нападника, спрямованість його умислу, інтенсивність і характер його дій, різницю у фізичному розвитку та фізичній силі, внаслідок чого у нього виникли підстави реально сприймати з боку ОСОБА_7 загрозу своєму життю і здоров`ю, проте, внаслідок хвилювання та збудження, не співвіднісши в певній мірі свої майбутні дії з небезпекою посягання з боку ОСОБА_7 , і маючи реальну можливість ефективно відбити таке суспільно небезпечне посягання із заподіянням нападаючому шкоди, необхідної і достатньої у конкретних обставинах для негайного відбиття і припинення посягання, у відповідь на дії ОСОБА_7 , перевищуючи межі необхідної оборони, діючи умисно, схопив зі столу своєю правою рукою кухонний ніж, і в той час коли ОСОБА_7 , тримаючи в руці камінь, замахнувся на нього, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_7 один удар ножем у ділянку життєво важливих органів - область лівої половини живота, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення бокової поверхні лівої половини живота з ушкодженням нисхідного відділу товстої кишки, брижі тонкого кишківника, аорти та нижньої порожнистої вени, від яких ОСОБА_7 помер через нетривалий проміжок часу і які у відповідності до висновку судово-медичного експерта № 65 від 04.06.2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, так як потягли за собою смерть потерпілого ОСОБА_7 і перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням його смерті.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що 17.04.2014 року його дружина ОСОБА_8 пішла допомагати своїй сестрі ОСОБА_9 фарбувати стіни в будинку, а він тим часом пішов до своїх родичів. Коли приїхав за дружиною і донькою, то також повернувся додому ОСОБА_10 . Вони разом почали вживати спиртні напої. Після півночі вони поїхали додому. Слідом за ними приїхав ОСОБА_10 і вони в підвальному приміщенні продовжили вживати спиртне. Його дружина зайшла в будинок, де в той час знаходився її батько ОСОБА_11 .. Під час розпивання спиртного між ним та ОСОБА_7 почалася сварка, в ході якої ОСОБА_10 почав його ображати принизливими словами, боротися з ним та кинув його на землю, від чого він розбив ліве надбрів`я і у нього почала текти кров. Потім він почав втікати в сад, а потерпілий бігти за ним. В саду між ними відбулася боротьба, і так як ОСОБА_10 був фізично сильнішим за нього, то застосовуючи прийоми боротьби декілька разів кинув його на землю. Також ОСОБА_10 декілька разів вдарив його рукою по обличчю. Тоді він піднявся з землі і почав тікати в підвальне приміщення будинку, щоб сховатися. Опріш ОСОБА_12 почав бігти за ним з каменем в руках і кричати, що вб`є його. Коли ОСОБА_10 забіг в підвальне приміщення і замахнувся на нього каменем, то він перелякався, схопив з стола кухонний ніж і вдарив даним ножем ОСОБА_13 в живіт. Після цього удару ОСОБА_12 вибіг на вулицю, а він пішов слідом за ним. Біля сусідського паркану ОСОБА_12 спочатку присів, а потім впав. В цей час його дружина також вийшла на вулицю і вони разом намагалися надати йому медичну допомогу. В подальшому потерпілого відвезли в лікарню.

Стверджує, що раніше сварок з потерпілим у нього не було. Під час даної події він не перебував у стані сп`яніння і не хотів з ОСОБА_12 боротися. Інциденту можна було б уникнути, якщо б він втікаючи з саду в підвал закрив за собою двері. Однак на даних дверях не працює замок, а забарикадувати їх не встиг. Небезпеку для свого життя відчув коли ОСОБА_10 замахнувся на нього каменем, тільки тоді він схопив ніж і повернувшись наніс ним неприцільний удар. Настання смерті потерпілого не бажав і висловлює жаль з цього приводу. У потерпілого залишилися діти, він намагався в добровільному порядку відшкодувати шкоду, хотів передати земельну ділянку і недобудований будинок. Цивільний позов визнав повністю. Просить його суворо не карати і застосувати до нього акт амністії.

Розглянувши кримінальне провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 пояснила, що 17.04.2014 року її сестра ОСОБА_8 допомагала їй фарбувати стіни в будинку. Ввечері її сестра зателефонувала своєму чоловікові ОСОБА_15 і попросила приїхати. Коли приїхав ОСОБА_16 то вони сказали, щоб зачекав ОСОБА_17 . Потім прийшов ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 і вони всі сіли за стіл, випивали. За столом була нормальна обстановка, без конфліктів. Потім ОСОБА_20 пішли додому, а ОСОБА_21 став запрошувати ОСОБА_12 до себе додому щоб ще щось випити. Вона просила свого чоловіка щоб нікуди не йшов, той спочатку погодився, однак через деякий час на автомобілі поїхав до будинку ОСОБА_21 . Коли вона збирала посуд з столу, їй зателефонувала сестра і сказала, що вже б`ються. А через деякий час сестра знову зателефонувала і повідомила, що ОСОБА_16 порізав ОСОБА_17 . Коли приїхала на місце, то ОСОБА_10 лежав на землі і вона не відчувала у нього пульсу. Вони посадили його в автомобіль і везли в лікарню. ОСОБА_8 поїхала з ними і весь час тримала бинт на рані її чоловіка. З розповіді своєї сестри ОСОБА_22 їй відомо, що ОСОБА_16 і її чоловік затіяли спір через вправність кожного у силовій боротьбі і стали боротися в підвалі. Далі продовжили в саду, а потім ОСОБА_16 втік у підвал. Коли в підвал заходив за ним ОСОБА_12 , то на порозі ОСОБА_23 вдарив його ножем. Раніше обвинувачений і потерпілий не конфліктували. Просить призначити обвинуваченому покарання згідно діючого законодавства.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні ствердив, що особисто він не бачив подію і про обставини даної справи знає лише зі слів тестя потерпілого і обвинуваченого ОСОБА_11 , який розповідав, що 18.04.2014 року між ОСОБА_25 та ОСОБА_7 відбувалася бійка. ОСОБА_11 намагався їх розборонити, але не зміг. Потім ОСОБА_16 порізав ножем ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні ствердив, що він в ніч з 17.04.2014 року на 18.04.2014 року він спав у своєму будинку в АДРЕСА_1 . Пізно в ночі вийшов з будинку, так як приїхали його дочка з внучкою і з зятями - ОСОБА_25 та ОСОБА_7 . ОСОБА_16 та ОСОБА_10 запросили його в підвальне приміщення випити коняку. Він двічі випив з ними, після чого пішов у будинок дивитися телевізор. Ніякого конфлікту на той час між ними не було. Через деякий час в будинок забігла дочка та повідомила, що між ОСОБА_25 і ОСОБА_7 відбувається бійка. Він вийшов з будинку в сад і хотів їх розняти, однак йому це не вдалося. ОСОБА_12 перемагав. ОСОБА_26 далі ОСОБА_27 побіг у підвал, а ОСОБА_12 за ним. У ОСОБА_12 в руці був якийсь предмет, однак який саме не бачив. Раніше між ОСОБА_25 та ОСОБА_7 конфліктів не було.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що 17.04.2014 року він разом з ОСОБА_7 заходили в кафе і пили пиво. Потім ОСОБА_12 запросив його до себе в гості. Там вже знаходився ОСОБА_16 . В гостях вони пробули близько до 02.00 год. вже 18.04.2015 року, а потів він поїхав додому. Близько 03.00 год. йому зателефонувала ОСОБА_29 і повідомола, що між ОСОБА_25 і ОСОБА_7 відбувається бійка. Він поїхав до будинку, де проживає ОСОБА_16 , щоб їх розняти. Однак на той час ОСОБА_10 вже лежав на землі, а ОСОБА_16 допомагав накладати йому пов`язку. Потім вони відвезли ОСОБА_12 в лікарню. До того в той день конфліктів між ОСОБА_7 та ОСОБА_25 він не бачив.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні ствердив, що він є працівником міліції і 18.04.2014 року в складі слідчо-оперативної групи проводив огляд місця події. На вулиці перед будинком бачив сліди бурого кольору, кружку та пляшку з розчином аміаку. В дворі були краплі крові на брущатці. В приміщенні ніяких слідів боротьби не було і не була порушена обстановка. Також з дворогосподарства було вилучено один фрагмент бруківки, на якій були сліди крові, а на вулиці перед будинком було знайдено камінь з слідами крові. Також на дворі від підвального приміщення були сліди крові. На вилучений ніж вказала дружина обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні ствердив, що 18.04.2014 року його розбудив його родич ОСОБА_18 та сказав щоб заводив автомобіль, так як необхідно терміново їхати в лікарню. Тоді він на своєму автомобілі разом ОСОБА_32 поїхали до будинку ОСОБА_22 , де на землі навпроти вказаного будинку лежав ОСОБА_10 . ОСОБА_16 обробляв ОСОБА_33 рану, плакав та говорив, що не хотів цього робити. Там були також присутні ОСОБА_8 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 . Він і ОСОБА_18 посадили ОСОБА_17 в автомобіль та поїхали в лікарню в м. Тячів. Також до нього в автомобіль сіли ОСОБА_18 та ОСОБА_36 . ОСОБА_16 не поїхав, так як вже не було місця в автомобілі. По дорозі чув, як дружина ОСОБА_37 провіряла йому пульс і дихання, та казала, що він живий. Приїхавши в лікарню вони з медсестрою близько 30 хвилин очікували лікаря, потім їм сказали, що ОСОБА_10 вже помер.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні пояснив, що він очевидцем події не був і про обставини події йому відомо тільки зі слів ОСОБА_11 , який йому розповідав, що 18.04.2014 року, після застілля, його зяті ОСОБА_10 та ОСОБА_16 почали між собою боротися. Потім ця боротьба переросла в неконтрольовану бійку, яку ОСОБА_11 не міг зупинити. Також повідомив, що між ОСОБА_25 та ОСОБА_7 були неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні пояснила, що 17.04.204 року вона пішла до своїй сестри ОСОБА_40 допомогти фарбувати стіни в будинку. Вечером за нею прийшов її чоловік ОСОБА_16 . Потім додому повернувся ОСОБА_10 , а також прийшли гості ОСОБА_18 та ОСОБА_41 з дружиною. Вони всі разом сіли за стіл і пили пиво. Варги пішли додому раніше і після півночі вона з чоловіком також вирішили йти додому. ОСОБА_16 з їх дочкою поїхав на автомобілі, а вона слідом за ним поїхала на скутері. В подальшому за ними поїхав також ОСОБА_10 , з яким її чоловік пішли в підвал і продовжили вживати спиртні напої. З ними декілька разів випив і її батько ОСОБА_11 , а потім пішов у будинок відпочивати. ОСОБА_21 ОСОБА_27 і ОСОБА_10 почали щось розмовляти про греко-римську боротьбу, а потім почали боротися. Хто конкретно розпочав і запропонував боротися не пам`ятає. В ході боротьби оба впали на підлогу і ОСОБА_16 розбив надбрів`я. Потім вони вийшли в сад, де продовжили боротися. Так як ОСОБА_12 був фізично сильнішим то він постійно перемагав. Вона пішла за своїм батьком ОСОБА_11 і просила допомогти розняти їх, однак це їм не вдалося і вона почала телефонувати ОСОБА_42 . Потім ОСОБА_16 почав втікати і забіг в підвальне приміщення будинку, а ОСОБА_10 біг за ним. Потім ОСОБА_12 вибіг з підвалу і упав біля сусідського паркану. Підійшовши ближче побачила, що ОСОБА_10 у крові. Вони намагалися надати йому якусь допомогу, обробити рану. ОСОБА_27 став говорити, що не хотів. Далі приїхав її родич ОСОБА_20 і відвіз ОСОБА_12 в лікарню. А вона знайшла в підвалі закривавлений кухонний ніж, помила його і прибрала підвальному приміщенні будинку, де до того між ОСОБА_7 і її чоловіком відбувалася боротьба.

З протоколу огляду місця події від 18.04.2014 року та фото таблиці до нього встановлено місце вчинення злочину, факт виявлення і вилучення речових доказів.

(Т. 1 а.с. 10-18)

Згідно акту медичного освідчення на встановлення стану алкогольного сп`яніння від 18.04.2014 року у ОСОБА_4 виявлено алкогольне сп`яніння.

(Т. 1 а.с. 22)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 65 від 18.04.2014 року смерть ОСОБА_7 послідувала від гострої, масивної крововтрати, що розвинулася в результаті проникаючого колото-різаного поранення бокової поверхні лівої половини живота з ушкодженням нисхідного відділу товстої кишки, брижі тонкого кишківника, аорти та нижньої порожнистої вени, про що свідчать наявність колото-різаної рани бокової поверхні лівої половини живота з ушкодженням ниссхідного відділу товстої кишки, брижі тонкого кишківника, аорти та нижньої порожнистої вени, а також ознак гострої масивної крововтрати (малокрів`я серцевого м`язу та головного мозку, відсутність крові в порожнинах серця і в синусах твердої мозкової оболонки, а також плям Мінакова під ендокардом задньої стінки лівого шлуночка серця).

Що стосується часу настання смерті, то приймаючи до уваги стан трупних плям, а також вираженість трупного задубіння, смерть потерпілого ОСОБА_7 настала за 4-6 годин до розтину.

Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав гострий кінець (лезо) та обушок, шириною клинка 1.6-2.0 см. та довжиною не менше 12.0 см.

Описані вище тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку із смертю потерпілого і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як потягло за собою смерть потерпілого.

При подібного характеру ушкодження аорти та нижньої порожнистої вени, смерть потерпілого від гострої крововтрати настає на протязі від декількох секунд до декількох хвилин і в даному випадку потерпілий після нанесення йому ножових поранення, на протязі короткого проміжку часу (від декількох секунд до декількох хвилин) міг здійснювати цілеспрямовані активні дії, в тому числі і рухатися.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_7 виявлено 2.78%, етилового спирту та дана концентрація алкоголю в крові живої людини відповідає сильному ступені алкогольному сп`яніння.

Приймаючи до уваги характер вищеописаного тілесного ушкодження, а також дуже короткий інтервал настання смерті, експерт вважає, що навіть при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги врятувати життя потерпілого було б неможливо.

(Т. 1 а.с.72-76)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 271 від 25.04.2014 року у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді множинних садин чола, обличчя, поперекової ділянки та лівої гомілки, які могли бути спричинені дією тупих твердих предметів, можливо руками, ногами. Строку події 18 квітня 2014 року дані тілесні ушкодження відповідають і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

(Т 1 а.с.80-81)

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 22.05.14 року за №75 ОСОБА_4 в період часу інкриміноване йому діяння психічними захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, перебував у стані простого звичайного алкогольного сп`яніння, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Ознак алкогольної залежності не виявляє, протиалкогольне лікування не потребує. Може постати перед слідством та судом.

( Т.1 а.с. 91-94)

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 19/5 від 29.05.2014 року у зразку крові потерпілого ОСОБА_7 виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВО, а отже група крові ОСОБА_7 В (III) з ізогемаглютиніном анти-А.

У зразку крові підозрюваного ОСОБА_43 виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВО, а отже група крові підозрюваного ОСОБА_4 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А.

(Т. 1 а.с.113-118)

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 19/7від 29.05.2014 року у зразках крові підозрюваного ОСОБА_4 виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВО, а отже група крові підозрюваного ОСОБА_4 В (III) з ізогемаглютиніном анти-А.

У зразку крові потерпілого ОСОБА_7 виявлено антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВО, а отже група крові потерпілого ОСОБА_7 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А.

У змивах з каменя (об.№ 1;2;3) та фрагмента брущатки (об№ 4;5;6) виявлена кров яка належить людині, і встановлений антиген В та ізогемаглютиніном анти-А.

Дані сліди крові можуть походити від особи (осіб) з групою крові - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А. в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 і від підозрюваного ОСОБА_4 при наявності у них зовнішньої кровотечі.

(Т. 1 а.с.136-146)

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 19/8 від 29.05.2014 року на одязі підозрюваного ОСОБА_43 , а саме на джемпері (об № 1 ) та джинсових брюках (об № 2;3;4; ) виявлена кров, яка належить людині і встановлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВО та встановлена група крові - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А.

Дані сліди крові можуть походити від особи (осіб) з групою крові В (III) з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 і від підозрюваного ОСОБА_4 при наявності у них зовнішньої кровотечі.

(Т. 1 а.с.152-162)

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 19/9 від 06.06.2014 року на одязі потерпілого ОСОБА_7 , а саме в вирізках з джемпера (об № 1 ), спортивних штанах (об № 2 ) труса (об № 3), виявлена кров яка належить людині, і встановлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВО, та встановлена група крові - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А.
Дані сліди крові можуть походити від особи (осіб) з групою крові В (III) з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 і від підозрюваного ОСОБА_4 при наявності у них зовнішньої кровотечі.
(Т.1 а.с.169-179)
З протоколу проведення слідчого експерименту від 04.06.2014 року та від 02.02.2015 року, проведеного з участю ОСОБА_4 , встановлено місце, спосіб і обставини вчинення злочину.
(Т. 1 а.с.211-217, Т.2 а.с. 85-91)

. За змістом ст.. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, в межах висунутого і підтриманого в судовому засіданні прокурором обвинувачення, суд вважає, що ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 118 КК України як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
При призначенні покарання ОСОБА_15 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного та конкретних обставин справи, суд вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з цим суд враховує, що відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, не позбавлені батьківських прав, які на момент набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Враховуючи, що інкримінований йому злочин ОСОБА_4 вчинив до набуття чинності цим законом та на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року мав неповнолітню дитину, інкриміноване йому кримінальне правопорушення не є тяжкими та останній просить застосувати щодо нього акт амністії, суд вважає, що ОСОБА_4 підпадає під дію п. «в» ст. 1 цього Закону, а тому його слід звільнити від покарання внаслідок акту амністії.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_44 про відшкодування моральної шкоди, яку визнав в судовому засіданні обвинувачений, суд враховує наявність такої шкоди, яка виявилася в душевних стражданнях у зв`язку з втратою сина, а тому позов про відшкодування моральної шкоди в грошовому виразі на підставі ст.ст. 23, 1167 ч.1 ЦК України слід задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої 200000 гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Процесуальні витрати за проведення судово імунологічних та дактилоскопічної експертизи на загальну суму 4376.94 гривень покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Речові докази по справі: кухонний ніж, бруківочний камінь, природній камінь, джинси синього кольору, кофту зеленого кольору, синтетичні штани сірого кольору, труси синього кольору та кофту синього кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області - знищити.
Керуючись ст.ст.374-375 КПК України , суд,
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України і призначити йому покарання за ст. 118 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання в виді позбавлення волі строком на два роки внаслідок акту амністії.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 до набуття вироком законної сили залишити попередній-особисте зобов`язання.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_45 200000 ( двісті тисяч) гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4376( чотири тисячі триста сімдесят шість) гривень 94 копійки процесуальних витрат за проведення судово імунологічних та дактилоскопічної експертиз.
Речові докази по справі: кухонний ніж, бруківочний камінь, природній камінь, джинси синього кольору, кофту зеленого кольору, синтетичні штани сірого кольору, труси синього кольору та кофту синього кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1