печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником командира полку міліції громадської безпеки особливого призначення ГУ МВС України в м. Києві, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 22.01.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41; ч. 3 ст. 365; ч. 2 ст.15, п.п. 1,5, 12 ч.2 ст.115; п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 262 КК України.

Так, слідчий зазначає, що В ході досудового розслідування встановлено, що наказом від 30.06.2010 начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 призначений на посаду заступника командира полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві.

Підполковник міліції ОСОБА_7 , відповідно до ст.ст. 1, 10, 20 Закону України «Про міліцію» виконував функції офіційного представника державного озброєного органу виконавчої влади, який має захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, тобто являвся представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно статті 2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», перебуваючи на посаді заступника командира полку міліції особливого призначення «Беркут» (далі ПМОП «Беркут»), підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_7 був працівником правоохоронного органу, на якого згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і Законами України.

ОСОБА_7 , працюючи на посаді заступника командира ПМОП «Беркут», будучи представником влади та службовою особою, діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, грубо порушив вимоги п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття відданості народові України та виконання наказів керівника, в період 18-21 лютого 2014 року в місті Києві на виконання явно злочинного наказу перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків. Окрім цього, на виконання явно злочинного наказу, він організував та безпосередньо приймав участь у вчиненні масових умисних вбивств двох або більше осіб, за попередньою змовою групою осіб та способом, небезпечним для життя багатьох осіб за наступних обставин.

25.02.2010 ОСОБА_8 зайняв посаду Президента України і діючи в порушення складеної ним присяги, вирішив не виконувати покладені на нього конституційні обов`язки Президента України, а саме: дбати про благо Вітчизни і добробут Українського народу, відстоювати права і свободи громадян, додержуватися Конституції України і законів України та виконувати свої обов`язки в інтересах усіх співвітчизників. Навпаки він прийняв рішення діяти насамперед у власних інтересах, які полягали у своєму особистому, членів своєї сім`ї та найближчого оточення збагаченні за рахунок ресурсів держави та народу України.

Для реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_8 вирішив за допомогою свого найближчого оточення, до якого, зокрема входили ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші особи, зосередити у своїх руках виключні владні повноваження, після чого вжити всіх необхідних заходів, у тому числі незаконних та злочинних, до збереження своєї влади в найдовшій перспективі, а задля цього навіть піти на організацію здійснення силового придушення будь-яких зборів, мітингів та інших акцій протесту громадян, які можуть стати на заваді реалізації його злочинних намірів.

Саме у зв`язку з цим у листопаді 2013 року ОСОБА_8 із власних міркувань, пов`язаних насамперед із бажанням залишитися Президентом України на другий термін, з метою уникнення відповідальності за вчинені злочинні дії та з інших особистих спонукань прийняв рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію з Європейським Союзом, у результаті чого Кабінетом Міністрів України 21.11.2013 було прийнято рішення про призупинення цього процесу підготовки.

У відповідь на таку його позицію, починаючи з 22.11.2013, у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові, виключно мирні збори громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України, мета яких суперечила власним інтересам ОСОБА_8 та його найближчого оточення.

Бажаючи припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні ходи та інші акції, які заважають йому особисто вирішувати долю країни та можуть поставити під загрозу його наміри залишитися на другий президентський термін, ОСОБА_8 приблизно в період з 22 по 29.11.2013, використовуючи отримані необмежені повноваження Президента України, в порушення вимог ст. 34 Конституції України організував здійснення правоохоронними органами України 30.11.2013 незаконного і силового розгону учасників мирної акції за євроінтеграцію України, які перебували на Майдані Незалежності в м. Києві. До виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 залучив ряд високопосадовців зі свого близького оточення, в першу чергу Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_12 .

Не бажаючи припинити вчинення злочинів проти громадян, які висловлюють свої погляди та переконання, протестуючи проти застосування насильства, ОСОБА_8 , на продовження злочинної діяльності, спрямував та керував діями керівників правоохоронних органів, у тому числі шляхом надання протиправних вказівок Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_12 , ініціював і погоджував застосування співробітниками спецпідрозділу ПМОП «Беркут» та внутрішніх військ МВС України надмірних силових заходів, зокрема із застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів.

У свою чергу, ОСОБА_12 для виконання протиправної вказівки ОСОБА_8 залучив свого заступника ОСОБА_15 , який за розподілом обов`язків керував підрозділами міліції громадської безпеки, зокрема, спецпідрозділами міліції «Беркут», а також командувача внутрішніх військ МВС України ОСОБА_16 .

Діючи на виконання вказівки Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_12 , його заступник ОСОБА_15 та командувач внутрішніх військ МВС України ОСОБА_16 , перевищуючи свої службові повноваження, умисно вчиняючи дії, які явно виходили за межі наданих їм прав чи повноважень, неодноразово організовували та спрямовували застосування працівниками правоохоронних органів надмірної сили до протестувальників.

Так, для припинення свавілля державних, правоохоронних та судових органів 18.02.2014 учасниками протестних акцій була організована чергова мирна хода громадян по вулиці Інститутській у м. Києві до Верховної Ради України з метою висловити з метою висловити вимоги про зміну законодавства щодо повноважень Президента України та прийняття рішень про врегулювання конфлікту.

Будучи обізнаним про такий мирний захід протестувальників, Президент ОСОБА_8 , виступаючи як організатор перевищення влади і службових повноважень працівниками правоохоронних органів, у порушення вимог статей 3, 34, 68 Конституції України надав вказівку Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_12 на приховане (без відповідного нормативного дозволу) застосування, без дотримання передбачених законом приводів та підстав, вогнепальної зброї та надмірного насильства до мітингувальників з метою силового придушення їх протесту, оскільки офіційного наказу співробітникам правоохоронних органів про застосування зброї до 15.00 год. 20.02.2014 не надавалося.

У свою чергу Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_12 18.02.2014, перевищуючи свої службові повноваження, діючи за вказівкою та в інтересах ОСОБА_8 , умисно вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, порушуючи вимоги Закону України «Про міліцію» та інші нормативні акти, доручив заступнику Міністра ОСОБА_15 та командувачу внутрішніми військами МВС України ОСОБА_16 організувати силами ввірених їм підрозділів силовий розгін мітингувальників на Майдані Незалежності України в м. Києві із застосуванням надмірного фізичного насильства, спецзасобів, спеціальної техніки та вогнепальної зброї.

На виконання протиправної вказівки ОСОБА_12 , заступник Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_15 , діючи з особистих кар`єрних спонукань, 18.02.2014 у невстановленому місці та у невстановлений час дав наказ невстановленим особам керівного складу ГУМВС України в м. Києві та командиру ПМОП «Беркут», підпорядкованого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_17 організувати озброєння особового складу вогнепальною автоматичною зброєю та спеціальними засобами з метою їх застосування до учасників акції протесту в разі їх намагання наблизитися до Верховної Ради України чи Адміністрації Президента України, а також у випадку силового розгону учасників акції протесту на Майдані Незалежності у м. Києві.

18.02.2014, приблизно о 16.00 год., біля будівлі Верховної Ради України, розташованої в місті Києві по вул. М. Грушевського, 5, командир полку ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_17 , виконуючи наказ ОСОБА_15 , віддав усний наказ командиру роти спеціального призначення ОСОБА_18 організувати отримання вогнепальної зброї бійцями очолюваної ним роти, після чого прибути на площу Конституції в м. Києві та зосередитись перед будівлею Верховної Ради України.

Приблизно з 17 до 18 години, прибувши на місце постійної дислокації ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, що розташоване за адресою: м. Київ проспект Червонозоряний, 152, ОСОБА_18 визначив бійців із числа роти спеціального призначення, які після отримання у черговій частині полку вогнепальної зброї, спеціальних засобів Форт-500 та боєприпасів повинні вирушити до центральної частини м. Києва для виконання наказів керівництва МВС України та держави. Після цього ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , а також інші невстановлені бійці роти спеціального призначення у черговій частині полку отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю 7.62 мм автомати АКМС, пістолети ПМ та Форт-12, спеціальні засоби Форт-500 і бойові припаси до них.

Після отримання зброї та спеціальних засобів у черговій частині ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, вказані вище особи на чолі з командиром роти спеціального призначення ОСОБА_18 на службовому автотранспорті прибули на площу Конституції та розосередились перед будівлею Верховної Ради України.

У ніч з 18 на 19 лютого 2014 року, більш точного часу в ході розслідування на даний час встановити не вдалося, загін бійців роти спеціального призначення ПМОП «Беркут», підпорядкованого ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі РСП ПМОП «Беркут»), за вказівкою командира полку ОСОБА_17 передислокувався на вул. Інститутську та зайняв позиції між будинками № 1 та № 5, де перебував до 20.02.2014 у резерві з метою надання допомоги іншим підрозділам МВС України у разі здійснення ними штурму барикад (укріплень), зведених учасниками акції протесту на Майдані Незалежності, та виконання поставлених Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_12 завдань із силового розгону учасників акції протесту та недопущення їх наближення до Адміністрації Президента України навіть за умови застосування вогнепальної зброї. Разом з бійцями РСП ПМОП „Беркут ГУМВС України в м.Києві перебував і заступник командира полку зазначеного підрозділу підполковник міліції ОСОБА_7

20.02.2014, приблизно о 8 годині, загострилося протистояння учасників акції протесту з бійцями ВВ МВС України та підрозділами МВС України, які були задіяні в охороні громадського порядку в центральній частині м. Києва, із застосуванням з їх боку водометів при низькій температурі атмосферного повітря та спеціальних засобів для відстрілу гумових куль несмертельної дії.

У зв`язку з можливістю проходу учасників акції протесту до будівлі Адміністрації Президента України ОСОБА_17 , виконуючи раніше отриманий незаконний наказ ОСОБА_15 щодо недопущення такого проходу, за невстановлених обставин віддав незаконний наказ своєму заступнику ОСОБА_7 та ОСОБА_18 силами підпорядкованого останньому підрозділу РСП ПМОП «Беркут», у складі працівників, які перебували на той час на АДРЕСА_3 , із застосуванням вогнепальної зброї та спеціальних засобів для відстрілу гумових куль несмертельної дії, здійснити силовий розгін учасників акції протесту.

ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що застосування вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, призведе до умисних вбивств та спричинення вогнепальних поранень людей, виконуючи незаконний наказ командира полку ОСОБА_17 щодо силового розгону учасників акції протесту, діючи всупереч вимогам ст. 15 Закону України «Про міліцію», віддали явно злочинний наказ своїм підлеглим про застосування до учасників акції протесту наявних автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, споряджених бойовими патронами, а також спеціальних засобів Форт-500, що були споряджені патронами із зарядом свинцевої картечі.

У подальшому, приблизно о 9.00 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , перебуваючи поруч з будівлею Міжнародного центру культури та мистецтв Федерації профспілок України (далі Жовтневий палац), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 1, координуючи на місці дії працівників РСП ПМОП «Беркут» ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , а також інших невстановлених в ході досудового слідства працівників правоохоронних органів, у тому числі вказаного спецпідрозділу МВС України, перевищуючи владу та службові повноваження, діючи всупереч вимогам ст. 15 Закону України «Про міліцію», виконуючи явно злочинний наказ ОСОБА_17 та інших невстановлених осіб з числа керівництва органів МВС України, організували перевищення влади та службових повноважень підлеглими їм правоохоронцями, які погодились виконувати їх явно злочинний наказ та фактично вступили у попередню змову між собою. Будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення масових умисних вбивств учасників акції протесту, з метою силового розгону останніх та не допущення їх проходу до будівлі Адміністрації Президента України, ОСОБА_54 , ОСОБА_18 , а потім і інші їх підлеглі, в тому числі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , почали здійснювати постріли з наявних у них автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, споряджених бойовими патронами та спеціальних засобів Форт-500, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку масового скупчення людей на Майдані Незалежності та нижній частині АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_18 взяли на себе роль співорганізаторів та співвиконавців злочину, працівники РСП ПМОП «Беркут» ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 роль співвиконавців, а інші не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі вказаного спецпідрозділу МВС України роль співвиконавців та пособників вчинення злочину.

Близько 9 години невстановлені слідством особи почали здійснювати постріли з вогнепальної зброї у напрямку правоохоронців. Унаслідок цього, невстановленими особами, з невстановленої вогнепальної зброї було вчинено умисне вбивство бійця РСП ПМОП «Беркут» старшого сержанта міліції ОСОБА_53 та заподіяно вогнепальне поранення бійцю цього ж підрозділу старшині міліції ОСОБА_55 .

На ґрунті тривалих протистоянь із мітингуючими, коли ті у відповідь на протиправні дії влади і правоохоронців застосовували «коктейлі Молотова» та каміння, а також в результаті вбивства та поранення своїх колег, у бійців РСП ПМОП «Беркут» сформувалося неприязне ставлення до всіх осіб, які брали участь в акціях протесту на Майдані Незалежності, що зміцнило їх бажання виконати явно злочинний наказ ОСОБА_7 та ОСОБА_18 про застосування вогнепальної зброї до учасників акції протесту у центральній частині м. Києва та недопущення їх проходу до будівлі Адміністрації Президента України.

Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі з РСП ПМОП «Беркут», діючи умисно, всупереч вимогам ст. 15 Закону України «Про міліцію», за попередньою змовою групою осіб, будучи об`єднані єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення умисних вбивств двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, явно перевищуючи владу та службові повноваження, не знаючи достовірно, хто вчинив вбивство ОСОБА_53 та заподіяв вогнепальне поранення ОСОБА_56 , а також де ці особи знаходяться та чи взагалі вони належать до числа протестувальників, знаходячись поруч з будівлею Жовтневого палацу, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 1, приблизно о 9 годині продовжили здійснювати з наявних у них автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, споряджених бойовими патронами, та спеціальних засобів Форт-500, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, прицільні постріли у напрямку масового скупчення людей на Майдані Незалежності та АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та інші невстановлені працівники РСП ПМОП «Беркут», використовуючи спеціальні навички бойової та вогневої підготовки, діяли як один бойовий підрозділ, що виконував наказ прямого начальника, який організував та безпосередньо координував їх злочинні дії на місці, тобто були об`єднані єдиним умислом, спрямованим на вчинення умисних вбивств учасників акції протесту та забезпечення їх силового розгону.

Відступаючи від будівлі Жовтневого палацу і рухаючись вверх у напрямку перехрестя вулиці Інститутської з вулицею Ольгинською у м.Києві, ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», приблизно о 9.10 год. продовжували здійснювати прицільні постріли з вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, та спеціальних засобів, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку скупчення людей на вул. Інститутській та Майдані Незалежності, в руках яких не було вогнепальної зброї та які не становили для них будь-якої загрози, з метою вчинення їх вбивства способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Близько 9 год. 20 хв. невстановлені працівники РСП ПМОП «Беркут», продовжуючи виконувати явно злочинний наказ ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , які організували та безпосередньо координували їхні дії на місці, а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, зайняли позиції для стрільби за барикадою, зведеною раніше учасниками акції протесту на вул. Інститутській, поруч з виходом зі станції метрополітену «Хрещатик».

Явно перевищуючи надану їм Законом України «Про міліцію» владу та службові повноваження, без наявності підстав для застосування вогнепальної зброї, діючи умисно, з метою вчинення вбивств учасників акції протесту, невстановлені працівники РСП ПМОП «Беркут», продовжуючи виконувати явно злочинний наказ ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , які організовували такі дії підлеглих, а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, і в цьому місці здійснювали прицільні постріли з наявних у них автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, споряджених бойовими патронами в учасників акції протесту, які знаходились на вул. Інститутській.

В подальшому, біля 9 години 30 хвилин, заступник командира полку „Беркут ОСОБА_7 , працівники РСП ПМОП «Беркут» ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМП «Беркут», перемістились ще далі вверх, за бетонні блоки, що були встановлені за перехрестям вулиці Інститутської та вулиці Ольгинської навпроти клубу Кабінету Міністрів України (вул.Інститутська, 7).

ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що вони та їхні підлеглі без достатніх підстав, передбачених ст. 15 Закону України «Про міліцію», застосували вогнепальну зброю до беззбройних учасників акції протесту, як командири підрозділів, хибно розуміючи інтереси служби та почуття обов`язку перед вищестоящим керівництвом, продовжуючи перевищувати владу та службові повноваження, а також організовувати перевищення влади та службових повноважень підлеглими правоохоронцями, віддали останнім усний наказ розосередитись за бетонними блоками та не допускати наближення і прохід учасників акції протесту за перехрестя вулиць Інститутської та Ольгинської, які рухались у напрямку розташування адміністративної будівлі Адміністрації Президента України, а при їх наближенні здійснювати постріли з наявних у них автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, споряджених бойовими набоями.

Після цього, з 9 годин 30 хвилин до 13 години 20.02.2014 невстановлені працівники РСП ПМОП «Беркут», виконуючи вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_18 щодо недопущення наближення учасників акції протесту до місця їх дислокації та до Адміністрації Президента України, які організували та безпосередньо координували дії працівників РСП ПМОП «Беркут», діючи умисно, всупереч вимогам ст. 15 Закону України «Про міліцію», за попередньою змовою групою осіб, будучи об`єднані із ОСОБА_7 та ОСОБА_18 єдиними злочинним умислом, спрямованим на вчинення умисних вбивств двох і більше осіб, тобто невизначеної кількості громадян, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, явно перевищуючи владу та службові повноваження, стали здійснювати постріли з автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, споряджених бойовими патронами, в учасників акції протесту, які у цей час знаходились на вул. Інститутській, у місці розташування верхнього виходу зі станції метрополітену «Хрещатик». При цьому, працівники РСП ПМОП «Беркут» усвідомлювали, що вони здійснюють постріли у людей, в руках яких не має зброї та які знаходяться на великій відстані і не становлять будь-якої загрози для них, оскільки метою останніх було лише підпалити шини для створення димової завіси, яка б захищала інших протестувальників від пострілів.

ОСОБА_18 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та дій своїх підлеглих, як працівників правоохоронного органу, завданням якого є дотриманням вимог Конституції України, статті 3, де передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, допускаючи, що учасники акції протесту можуть потрапити до місця ведення вогню через вул. Грушевського та вул. Садову в м. Києві, а потім до Адміністрації Президента України, з метою уникнення можливої протидії їм та затримання його і своїх підлеглих учасниками акції протесту за вчинення особливо тяжких злочинів, дав вказівку командиру другого штурмового взводу роти спеціального призначення ОСОБА_19 разом з бійцями ОСОБА_20 , ОСОБА_57 та іншими озброєними невстановленими працівниками РСП ПМОП «Беркут» зайняти позиції на перехресті вулиць Грушевського та Садової і не допускати прохід учасників акції протесту до Адміністрації Президента України та на вул. Інститутську, і щоб таким чином унеможливити протидію правоохоронцям, які у цей час безпосередньо вчиняли умисні вбивства учасників акції протесту на вул. Інститутській.

Унаслідок цих злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та інші не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», 20.02.2014, у період приблизно з 9 до 13 год., вчинили масові умисні вбивства 39 осіб.

На підставі викладеного ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41; ч.3 ст. 365 ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона обвинувачення вважає необхідним застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи наявними ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 приймав участь в умисних діях, спрямованих на приховування доказів зброї, яку використовували бійці полку 20.02.2014, всієї документації та карток-замісників щодо вогнепальної зброї, а тому може продовжити вищевказані дії або інші дії щодо перешкоджання кримінальному провадженню; перебуваючи на волі, матиме змогу впливати на інших свідків, у тому числі працівників спецроти ПМОП «Беркут», які є свідками і можуть дати показання стосовно подій 20.02.2014 та щодо інкримінованих йому злочинів або контактувати з працівниками спецроти, які переховуються від органів слідства та на даний час оголошені у розшук; можливості переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили задовольнити. Зокрема прокурор зазначив, що обґрунтованість підозри доведена матеріалами слідства, поданими до клопотання, а саме протоколами допитів свідків та потерпілих, якими підтверджено отримання потерпілими тілесних ушкоджень за викладених в підозрі обставин, зокрема свідка ОСОБА_58 (анкетні дані якого змінено внаслідок застосування заходів безпеки), який за наслідками перегляду відеозаписів впізнав особу в камуфляжній формі, яка вела вогонь на майдані незалежності в мітингувальників як ОСОБА_7 , перебування останнього на майдані підтверджено біллінгом його телефону.

Підозрюваний ОСОБА_7 , його захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема підозрюваний ОСОБА_7 зазначив, що в пред`явленій підозрі не зазначено, про який «явно злочинний» наказ йде мова і на підставі чого встановлено, що наказ був явно злочинний. Також зазначив, що з огляду на займану ним посаду йому підпорядковувались тільки деякі працівники ПМОП «Беркут», тому в підозрі необґрунтовано зазначено, що він керував діями бійців. В підозрі слідчий вказує про проведення 20.02.2014 на Майдані Незалежності мирних зібрань та відсутність у мітингувальників зброї, проте вказане не відповідає дійсності, оскільки станом на 20.02.2014 вже було вбито та поранено велику кількість працівників міліції. Також звернув увагу, що він особисто не підпорядковується ОСОБА_12 , та не отримував від нього жодних наказів. Також зазначає, що при виїзді на події, про які йде мова, він особисто зброю не отримував, та під час проведення інвентаризації при ліквідації спецпідрозділу «Беркут» не було встановлено зникнення закріпленої за ним зброї.

Захисник ОСОБА_5 акцентував увагу на тому, що кримінальне провадження, зокрема і підозра ОСОБА_7 , має політичний аспект. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, ОСОБА_7 був запрошений до прокуратури під час виконання службових обов`язків, тобто до цього часу він перебував за місцем несення служби, працював та відсутні дані, які б вказували на його можливість переховуватись від слідства. Відсутні докази про те, що віддавався наказ про застосування зброї. Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 зброю не отримував, відтак не міг її використовувати. Підозра викладеного не логічно та не відповідає дійсності, наявність ризиків не має обґрунтування. Крім того підозрюваний добровільно з`являвся на допити, має міцні соціальні зв`язки, є працівником правоохоронного органу та за місцем роботи характеризується позитивно, відсутні докази того, що він намагався чи буде намагатися впливати на будь-яких осіб.

Захисник ОСОБА_6 вказує, що відсутні докази в обґрунтування підозри, та фактично вона ґрунтується тільки на 2-х документах протоколі допиту свідка та протоколі огляду речей і документів відео файлу, при цьому свідок не впізнав особу в обличчя, а впізнав за антропологічними показниками. При цьому формений одяг є однаковим для всіх та за ним впізнати працівника не можна. Того факту, що ОСОБА_7 20.02.2014 перебував на вул. Інститутській, підозрюваний не заперечує, проте відсутні докази, що він використовував зброю чи вчиняв вбивства.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу, та матеріали, надані стороною захисту в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

26.06.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 41, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Цього ж дня підозрюваного затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 14.04.2015 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців до 20.08.2015.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (див рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку не погоджується з доводами сторони захисту, та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних, що містяться в: протоколі допиту свідка ОСОБА_59 (особи, до якої застосовані заходи безпеки шляхом зміни анкетних даних) від 26.05.2015, протоколі огляду речей від 26.06.2015 /а. с. 87-124 т. 1/, листі СБ України від 28.05.2014 щодо інформації стосовно абонентів мобільного зв`язку з додатками /а. с. 234-277 т. 2/; а також в інших матеріалах, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, у їх сукупності даними яких підтверджено дислокацію бійців спецпідрозділу «Беркут» в районі вул. Інститутської в м. Києві 20.02.2014 та використання зброї, що містяться в протоколах допиту свідків та потерпілих, висновку експерта за результатами проведення комплексної судово-балістичної та хімічної експертизи від 21.07.2014 /а. с. 232-246 т. 3/, висновку експерта за результатами проведення судово-балістичної експертизи від 22.07.2014 /а. с. 249-251 т. 3/, висновку експерта за результатами проведення комплексної судової фототехнічної та судово-медичної експертизи /а. с. 252- 260 т.3/, висновку експерта за результатами проведення комплексної судової трасологічної, балістичної, хімічної експертизи, експертизи продуктів вибуху та вибухових пристроїв /а. с. 194 205 т. 2/, висновку експерта за наслідками судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_60 від 20.03.2015 /а. с. 206-218/.

При цьому, слідчий суддя зауважує щодо протоколів допиту свідків та потерпілих, які надані стороною обвинувачення як докази обґрунтованості підозри наступне.

Слідчий суддя насамперед виходить з положення ст. 95 КПК України, відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Між тим, слідчий суддя з метою забезпечення повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу вважає можливим оцінити вказані протоколи та пояснення з точки зору п.3 ч.2 ст. 99 КПК України як документи та інформацію, яка в них зафіксована - як дані, надані стороною обвинувачення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Приймаючи вказані дані як докази (в частині доведеності обґрунтованості підозри) з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування.

Інші доводи сторони захисту, зокрема і щодо відсутності прямого підпорядкування ОСОБА_7 . ОСОБА_12 , відсутності підпорядкованості всіх бійців спецроти «Беркут» ОСОБА_7 , слідчий суддя вважає такими, що не спростовують на даній стадії обґрунтованість пред`явленої підозри.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, який є працівником правоохоронного органу, за місцем несення служби характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей; можливість впливу на інших учасників кримінального провадження, враховуючи інкримінування вчинення злочинів за співучастю з невстановленими слідством особами, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає, що слідством не доведено наявності такого ризику, як можливість знищити чи приховати речі, що мають значення для кримінального провадження, оскільки під час розгляду клопотання прокурором та слідчим не доведено, що ОСОБА_7 приймав участь в знищенні чи прихованні зброї бійців спецпідрозділу «Беркут», карток-замінників тощо.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення, в тому числі й при врахування соціальних зв`язків підозрюваного, про що описано в мотивувальній частині ухвали слідчого судді вище.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному діяння та наслідки їх вчинення, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником командира полку міліції громадської безпеки особливого призначення ГУ МВС України в м. Києві, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з 26.06.2015, та в межах строків досудового розслідування - до 20 серпня 2015 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу тримання під вартою оголошена підозрюваному ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000228.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1