печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В :
28.05.2015 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим.

Звертаючись з відповідною скаргою до суду, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 12.05.2015 про відмову у визнанні потерпілим та визнати її незаконною.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, ОСОБА_3 посилається на те, що 30.11.2014 він звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення злочину відносно нього. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2015 зобов`язано ГПУ внести відповідні відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 374 КК України до ЄРДР. Вказує на те, що 22.04.2015 він отримав повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР та відкриття кримінального провадження за № 00710. Зазначає, що відповідно до положень ч. 2 ст. 55 КК України, ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України про залучення до провадження в якості потерпілого та надання йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого. Вказує на те, що 20.05.2015 від слідчого в ОВС СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 отримав постанову від 12.05.2015 про відмову у визнанні потерпілим. Вважає постанову слідчого незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні з розгляду скарги, яке відбувалось в режимі відеоконференцзв`язку між Печерським районним судом м. Києва та Київським СІЗО № 13, особа, яка звернулася зі скаргою - ОСОБА_3 , повністю підтримав вимоги поданої скарги, просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник прокуратури м. Києва у призначене засідання з розгляду скарги не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги за його відсутності.

Заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та приєднані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першійцієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 12.05.2015 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №00710, внесеному до ЄРДР 15.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий виходив з того, що прокуратурою м. Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00710 від 15.04.2015, за заявою ОСОБА_3 щодо можливих протиправних дій співробітників Дніпровського районного суду м. Києва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України. На даний час досудовим розслідуванням не встановлено об`єктивних даних, які вказують на завдання кримінальним правопорушенням майнової чи іншої шкоди ОСОБА_3 .

Матеріали кримінального провадження, по яким винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим та які витребовувались судом для огляду та дослідження в судовому засіданні, слідчим суду не надані.

Так, слідчим суддею встановлено, що на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2015, Генеральною прокуратурою України до ЄРДР під № 00710 від 15.04.2015 внесено відомості щодо можливих протиправних дій співробітників Дніпровського районного суду м. Києва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України. Органом досудового розслідування визначено прокуратуру м. Києва.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 , з посиланням на положення ст. ст. 55, 56, 214 КПК України, просить, серед іншого, вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Із змісту даної процесуальної норми можна дійти висновку, що процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання нею вже після початку розслідування заяви про залучення до провадження як потерпілого і вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої.

ОСОБА_3 , відповідно до положень ч. 2 ст. 55 КПК України, звернувся до Генеральної прокуратури України із відповідною заявою про залучення його до провадження в якості потерпілого та вручення останньому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Враховуючи зміст заяви ОСОБА_3 , є всі підстави дійти до висновку, що останній, відповідно до ст. ст. 55, 56 КПК України, вважає себе потерпілим у кримінальному провадженні № 00710, у зв`язку із чим просив видати пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Тобто, дану заяву, враховуючи волевиявлення ОСОБА_3 , можна розглядати як заяву про залучення до провадження як потерпілого відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 12.05.2015 на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

В свою чергу, викладені у скарзі ОСОБА_3 фактичні обставини справи, дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

А відтак, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 303-309, ч. 2 ст. 376КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 12.05.2015 про відмову у визнанні потерпілим скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1