Справа № 140/2060/14-к
Провадження №11-кп/772/51/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

с. Якубівка Іллінецького району, житель

АДРЕСА_1 ,

громадянин України, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України з призначенням йому покарання:

- за ч.1 ст.366 КК України у виді 2-х років обмеження волі з позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій терміном на 3 роки;

- за ч.3 ст.191 КК України у виді 4-х років обмеження волі з позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій терміном на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4-х років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконання організаційно-розпорядчих функцій терміном на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від призначеного йому основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 3 роки.

Вирішено долю речових доказів та питання про судові витрати.

Згідно вироку ОСОБА_8 на підставі наказу № 27-к від 22.06.2011 року призначений на посаду виконуючого обов`язки директора Комунального закладу «Іллінецький районний будинок культури», що розташований в м. Іллінці, вул. Леніна, 20 Вінницької області, тим самим набув статусу посадової особи уповноваженої на виконання організаційно-розпорядчих функцій.

Виконуючи обов`язки директора КЗ «Іллінецький РБК» ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, - державними коштами, використовуючи своє посадове становище, всупереч інтересів служби та з метою реалізації злочинного умислу 03.10.2011 року, перебуваючи в приміщенні службового кабінету надав вказівку виконуючій обов`язки по кадровій роботі КЗ «Іллінецький РБК» ОСОБА_9 про виготовлення документів, а саме наказів № 49-к від 03.10.2011 року про призначення на посаду водія КЗ «Іллінецький РБК» ОСОБА_10 та № 50 від 03.10.2011 року про призначення на посаду слюсаря сантехніка ОСОБА_11 без відома та згоди останніх.

Достовірно знаючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не обізнані про призначення їх на вказані посади, дій щодо працевлаштування в КЗ « Іллінецький РБК» не вчиняли та фактично виконувати покладені на них обов`язки не мали, ОСОБА_12 того ж дня підписав видані завідомо неправдиві накази № 49-к та № 50-к від 03.10.2011 року чим вчинив службове підроблення - видав завідомо неправдивий офіційний документ.
Крім того, маючи намір на незаконне заволодіння державними коштами ОСОБА_12 за попередньою змовою з головним бухгалтером КЗ « Іллінецький РБК» ОСОБА_13 надав останній накази № 49-к та № 50-к від 03.10.2011 року для нарахування заробітної плати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
На протязі жовтня - грудня 2011 року, ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що розрахунково-платіжні відомості про нарахування заробітної плати містять недостовірні дані в частині нарахування заробітної плати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за жовтень - грудень 2011 року та з січня 2012 року по грудень 2012 року в частині нарахування заробітної плати ОСОБА_11 , оскільки останні в КЗ « Іллінецький РБК» не працювали, особистим підписом завіряв вказані розрахунково-платіжні відомості, тим самим, будучи службовою особою, видав завідомо неправдиві офіційні документи, які в послідуючому спрямовувались до відділення Державного казначейства України в Іллінецькому районі Вінницької області для нарахування заробітної плати.
Крім того, ОСОБА_8 призначений на посаду виконуючого обов`язки директора Комунального закладу « Іллінецький районний будинок культури», будучи посадовою особою уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих функцій, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, з метою реалізації злочинного умислу, за попередньою змовою з головним бухгалтером КЗ « Іллінецький РБК» ОСОБА_13 , використовуючи завідомо підроблені документи, а саме наказ № 49-к від 03.10.2011 року, розрахунково-платіжні відомості та відомості на нарахування заробітної плати на протязі жовтня-грудня 2011 року, діючи узгоджено з головним бухгалтером даної установи ОСОБА_13 , шляхом перерахування заробітної плати ОСОБА_10 за листопад 2011 року в сумі 871 грн. 88 коп. та за грудень 2011 року в сумі 887 грн.26 коп, на свою зарплатну картку ПАТ « ПриватБанк», а за жовтень 2011 року в сумі 871 грн.88 коп. на картковий рахунок ОСОБА_13 , заволодів грошовими коштами в сумі 2631 грн.02 коп.
Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , виконуючи обов`язки директора Комунального закладу « Іллінецький районний будинок культури», будучи посадовою особою уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих функцій, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, з метою реалізації злочинного умислу, за попередньою змовою з головним бухгалтером КЗ « Іллінецький РБК» ОСОБА_13 , використовуючи завідомо підроблені документи, а саме наказ № 50-к від 03.10.2011 року, розрахунково-платіжні відомості та відомості на нарахування заробітної плати на протязі жовтня 2011 року грудня 2012 року, діючи узгоджено з головним бухгалтером даної установи ОСОБА_13 , шляхом перерахування заробітної плати ОСОБА_11 в загальній сумі 4518 грн. 60 коп. на зарплатну картку ПАТ « ПриватБанк » оформлену на ОСОБА_13 , а остання вказані кошти передала в руки ОСОБА_8 , який заволодів ними.
Своїми діями ОСОБА_8 заподіяв шкоду державі в розмірі 7149 грн. 62 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок, в частині призначеного покарання, змінити та застосувати до нього ст.86 КК України та Закон України «Про амністію у 2014 році». Вказує, що злочини він вчинив з необережності, вони не є тяжкими чи особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, він є інвалідом третьої групи, що підтверджується медичною документацією, а тому просить звільнити його від призначеного судом остаточного покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах: обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу повністю підтримали і просили задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги, вважав вирок законним і обґрунтованим та не вбачав підстав для його зміни і застосування до ОСОБА_8 . Акту амністії, перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини, юридична кваліфікація скоєного та доведеність вини в апеляційній скарзі не оспорюються.
Згідно п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, що не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, зокрема, яких на день набрання чинності цим законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді певного розміру штрафу або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Оскільки, санкція ч.3 ст. 191 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, тому даний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів.
Суб`єктивна сторона вчинених ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 3 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, характеризується умисною формою вини, тобто ці злочини не є такими, що вчинені з необережності, як помилково вважає апелянт.
За таких обставин ОСОБА_8 не є суб`єктом Амністії, а тому положення п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» на нього не розповсюджуються.
Підстав для зміни вироку і задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: