Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Шевченко Т.В., Мороза М.А.
в судовому засіданні в м. Києві 29 листопада 2007 року матеріали справи за
касаційним поданням прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на судові рішення щодо ОСОБА_1
Постановою Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 2 березня 2007 року задоволена скарга ОСОБА_1
і скасована постанова слідчого прокуратури Ленінського району м.
Дніпропетровська від 14.12.2006 р. про порушення кримінальної справи щодо
ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.
Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 березня 2007 року постанову суду залишено без
Як визнав суд, постановою слідчого
прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська від 14 грудня 2006 р. щодо
ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за фактом приховування майна, яке описане
за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1
отримав на зберігання речовий доказ - автомобіль «КАМАЗ-5320», який був
описаний і вилучений під час досудового слідства.
В подальшому виникла необхідність
проведення експертизи по оцінці зазначеного автомобіля, але ОСОБА_1 поміняв
місце знаходження автомобіля і відмовився повідомити про нього працівників
міліції. Скасовуючи названу постанову слідчого, суд послався на відсутність
документів, згідно з якими на майно, що передано ОСОБА_1, було накладено арешт
або проведено його опис.
У касаційному поданні прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо
ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд через
істотне порушення кримінально-процесуального закону.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання прокурора, колегія суддів вважає, що у задоволенні
касаційного подання слід відмовити з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки в тих
випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
Із матеріалів, які були підставою для порушення кримінальної справи,
вбачається, що зазначений автомобіль був оглянутий і вилучений, однак на це
майно не накладався арешт, і воно не було описане.
Протокол огляду і вилучення, на який посилається прокурор, як на підставу
для порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.388 КК України, не
являється протоколом опису майна, яке підлягає арешту або конфіскації, а тому
суд першої інстанції обгрунтовано скасував постанову слідчого.
Постанова слідчого про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за
ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, винесена без наявності
підстав для порушення кримінальної справи, передбачених ст.94 КПК України, про
що правильно зазначено судом першої інстанції. Це рішення суду обгрунтовано
залишено без зміни судом апеляційної інстанції.

Таким чином, при перевірці справи не виявлено передбачених ст.398 КПК
України підстав для призначення даної справи до розгляду касаційним судом з
повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання
прокурора відмовити.

С У Д Д І:

Кравченко К.Т. Шевченко Т.В. Мороз М.А.