Справа № 11 -70/2008 Головуючий
у 1 інстанції Ярмоленко
ст. 185 ч.5 КК України Доповідач у 2
інстанції Мельничук Н.
УХВАЛА

Іменем України

08 січня
2008 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючої
- судді
Мельничук Н.М. ,

суддів
Фоміна Ю.В. та Зав»язуна С. М.

з участю

прокурора Руденка В.І.

засудженого
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу
за апеляціями засудженого ОСОБА_1 ,
адвоката ОСОБА_5 на вирок Малинського районного суду Житомирської
області від 11 квітня 2006 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, не судимий,
засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення
волі; за ст. 185 ч.5 КК України на 8 років позбавлення
волі з конфіскацією 1/3 частини належного йому майна.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів
остаточно призначено для відбування 8 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3
частини належного йому майна.

Запобіжний захід
- тримання під вартою. Цим же вироком засуджено ОСОБА_2

Ухвалою
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області від 1 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1
залишено без зміни.

Ухвалою
колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України
від 8 листопада 2007 року ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Житомирського апеляційного суду від 1 серпня 2006 року щодо
ОСОБА_1 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний
розгляд.

Згідно з
вироком суду першої інстанції в період часу з 8 по 15 серпня 2001 року близько
00 годин ОСОБА_1 та ОСОБА_2
за попередньою змовою групою осіб з метою крадіжки чужого майна проникли в
будинок АДРЕСА_1, належного ОСОБА_3 на
праві власності, звідки викрали майна на
загальну суму 7781 грн.

Крім
того, ОСОБА_1 18 лютого 2003 року приблизно о 00 годині за попередньою
змовою з ОСОБА_2 повторно проникли в магазин «Універмаг», на вулиці Кримського, 2-А в м.
Малині Житомирської області, що
належить Малинському споживчому товариству,
де з приміщення торгового залу таємно викрали належне приватному
підприємцю ОСОБА_4 майна на загальну
суму 12 205 гривень та майна, що
належить Малинському споживчому товариству на загальну суму 3762 гривні.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1
просить вирок змінити, пом»якшивши
призначене покарання, так як він вину
визнав, щиро розкаявся у вчиненому, не судимий,
характеризується позитивно. Разом з тим розмір моральні шкоди, стягнутої на користь потерпілих, вважає великим. Не визнає кількості викраденого майна, яке належало Малинському споживчому
товариству, зазначеного у вироку
суду, бо такої кількості викрадено не
було. Адвокат ОСОБА_5 просить вирок щодо ОСОБА_1 змінити, пом»якшити призначене покарання, застосувавши
ст. 69 КК України. Не оспорює кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_1 та
розмір викраденого. Вказує, що суд не
врахував часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_4 на суму 1000
грн., та те, що він має на утриманні малолітню дитину.

Заслухавши
доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляції, заперечення прокурора проти апеляцій, перевіривши вирок суду першої інстанції в
межах, передбачених ст. 365 КПК України, колегія судів вважає, що апеляції не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Доводи
апеляції ОСОБА_1, що своїми діями він не
завдав моральної шкоди потерпілим та майно Малинського споживчого товариства в
такій кількості, в якій зазначив суд у
вироку, він не викрадав необгрунтовані
та спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні.

Зокрема, порівняльними відомостями результатів
інвентаризації, де розмір нестачі по
магазину Малинського споживчого товариства становить 3762 грн. 24 коп.;
показаннями продавців магазину - свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 Викрадені товари з магазину в три прийоми перевозили
автомобілем. Інвентарізація товарів в
магазині була проведена зразу ж після крадіжки.

Колегія
суддів вважає, що суд 1 інстанції у
вироку належним чином мотивував розмір моральної шкоди завданої потерпілим
вчиненням крадіжок їх майна. Підстави для зменшення розміру моральної шкоди
відсутні.

Суд 1
інстанції, призначаючи покарання
ОСОБА_1, виходив з вимог ст. 65
КК України. Як встановлено з вироку суд врахував ступінь тяжкості вчинених
злочинів, дані про особу винного
ОСОБА_1, обставин, які пом»якшують покарання.

ОСОБА_1 вчинив тяжкий та
особливо тяжкий злочини. Обидва злочини пов»язані з викраденням чужого майна.
Збитки потерпілим не відшкодовані. Вину визнав частково.

Хоч і
ОСОБА_1 вказує в апеляції, що він вину
визнав повністю, але виходячи з його
показань, даних в судовому
засіданні, з його апеляції, свою вину у вчинені злочинів він визнав
частково ( а.с. 151 т. 5).

Моральна
та матеріальна шкода заподіяна потерпілим злочинними

діями засуджених становить 30748 гривень. Потерпілій
ОСОБА_4 на даний час відшкодовано
лише 1000 гривень, не дивлячись на те, що від дня вчинення крадіжок пройшло
відповідно: 6 та 4 років.

Колегія суддів
враховує, що 10.08.2007 року засуджений
одружився і записаний батьком дитини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, про що
свідчить повторне свідоцтво про народження дитини від 28.03.2007 року, видане виконкомом Української міської ради
Обухівського району Київської області.

З врахуванням
всіх обставин пом»якшуючих покарання, на
які посилаються апелянти в своїх апеляціях,
колегія суддів вважає, що суд 1
інстанції призначив ОСОБА_1 покарання ближче до мінімального, передбаченого санкцією ст.
185 ч.5 КК України, правильно.

Підстав для
застосування ст. 69 КК України немає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних
справах,

ухвалила:

апеляції
засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_5. залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду
Житомирської області від 11 квітня 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.