Справа № 639/4170/15-к 1-кп/639/280/15
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм таксі « ОСОБА_6 », на підставі ст.89 КК України не судимого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_5 , 19 лютого 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в якій проживає подружжя ОСОБА_7 , маючи раптово виниклий умисел, направлений на проникнення в їх квартиру з метою вчинення крадіжки чужого майна, таємно викрав ключ від вхідних дверей, який належав ОСОБА_8
20 лютого 2015 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, направився за адресою: АДРЕСА_3 . Переконавшись, що в зазначеній квартирі нікого не має, він спробував відчинити вхідні двері викраденим напередодні у ОСОБА_8 ключем, однак виявив, що двері квартири не замкнені, оскільки останній не зміг це зробити із-за відсутності ключа та, нічого не підозрюючи, вийшов з квартири.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив суду, що 19 лютого 2015 року, приблизно о 18 годині він, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , у своїх знайомих подружжя ОСОБА_7 , з метою в подальшому вчинення крадіжки їх майна, викрав ключ від вхідних дверей квартири.
20 лютого 2015 року, приблизно о 08 годині він, направився за адресою: АДРЕСА_3 та переконавшись, що в зазначеній квартирі нікого не має спробував відчинити вхідні двері викраденим напередодні ключем, однак виявив, що двері квартири не замкнені, після чого зайшов до приміщення квартири звідки взяв комп`ютерний планшет «Asus» та ноутбук «HP» і пішов з квартири.
Викрадену ним комп`ютерну техніку заклав у ломбард, виручені гроші витратив на ремонт свого автомобіля.
До працівників міліції претензій не має, судові витрати визнає в повному обсягу, викрав вказане вище майно для того щоб відремонтувати автомобіль, на якому він працює, мав намір в подальшому викупити закладене ним майно, щоб повернути власникам, але не встиг. Дозволу заходити у квартиру та брати будь яке майно ОСОБА_7 йому не надавали.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, до обвинуваченого ОСОБА_5 будь яких претензій не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, з урахуванням заяви потерпілої, думки прокурора, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів: 08.02.2005 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України із застосуванням , ст.ст. 69, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 31.10.2005р. з вироку виключена ч.3 ст.185 КК України, строк зменшений до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання 16.02.2006р., судимість погашена у встановленому законом порядку, офіційно працює водієм таксі «Любимое», має постійне місце мешкання в м.Харкові, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, те, що ним скоєно тяжкий злочин, дані про його особу, обставину, яка пом`якшує його покарання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, з призначенням ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Суд, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , те, що він повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, з урахуванням обставини, яка пом`якшує його покарання, відсутність будь яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілої, вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового слідства не обирався.
Також суд, вважає за необхідне, на підставі вимог ч.2 ст.124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді - 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі звільнити протягом іспитового строку 3 (трьох) років, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально виконавчої системи про зміну місця мешкання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1