н/п 1-кп/640/643/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2013 р. Київський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді
- Ніколаєнко І.В.

при секретарі
- Газіній О.С.

прокурора
- Чайченка А.Є.

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в м. Харкові обвинувальний
акт з угодою про визнання винуватості
за підозрою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Харкова, громадянина України, в силу ст.
89 КК України не судимого, освіта
середня, не працює, не одружений, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
309, ч. 1 ст. 317 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013 року в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283
КПК України на розгляд Київського
районного суду м. Харкова надійшов
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні № 0005622 відносно
ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК
України, з угодою про визнання
винуватості.

Відносно ОСОБА_1 запобіжний захід
не обирався.

Згідно інформації, внесеної в
систему автоматичного розподілу від
03.12.2013 року обвинувальний акт
розподілено судді Ніколаєнко І.В. та
зареєстрований в контрольному журналі
судових справ та інших матеріалів,
переданих для розгляду судді 04.12.2013
року.

30.11.2013 року під час досудового
провадження між підозрюваним ОСОБА_1 з
одного боку та старшим прокурором
прокуратури Київського району м.
Харкова юристом 1 класу Чайченком А.Є. з
іншого боку, була досягнута угода про
визнання винуватості, відповідно до
умов якої, сторони погодилися на
призначенні покарання ОСОБА_1 за ч. 1 ст.
309 КК України - у вигляді 2 років
позбавлення волі, за ч. 1 ст. 317 КК
України - у вигляді 4 років позбавлення
волі, за сукупністю вказаних злочинів
на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України
призначити остаточне покарання шляхом
часткового складання призначених
покарань у вигляді 5 років позбавлення
волі, на підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком у 3
роки.

У судовому засіданні підозрюваний,
після роз'яснення наслідків укладення
угоди про визнання винуватості, просив
затвердити угоду.

Прокурор вважає, що угода про визнання
винуватості підлягає затвердженню.

Суд, вислухавши думку прокурора,
підозрюваного, вважає, що у
відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК
України, необхідно відмовити в
затвердженні угоди та повернути
кримінальне провадження прокурору для
продовження досудового розслідування
в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475
цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК
України суд має право затвердити угоду
або відмовити в затвердженні угоди та
повернути кримінальне провадження
прокурору для продовження досудового
розслідування в порядку, передбаченому
статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України
суд перевіряє угоду на відповідність
вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд відмовляє в затвердженні угоди,
якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам
цього Кодексу та/або закону, в тому
числі допущена неправильна правова
кваліфікація кримінального
правопорушення, яке є більш тяжким ніж
те, щодо якого передбачена можливість
укладання угоди; 2) умови угоди не
відповідають інтересам суспільства; 3)
умови угоди порушують права, свободи чи
інтереси сторін або інших осіб; 4)
існують обґрунтовані підстави вважати,
що укладання угоди не було
добровільним, або сторони не
примирилися; 5) очевидна неможливість
виконання взятих на себе за угодою
зобов`язань; 6) відсутні фактичні
підстави для визнання винуватості.

Із тексту поданої на затвердження суду
угоди про визнання винуватості
вбачається, що підозрюваний ОСОБА_1
беззастережно визнає обвинувачення в
обсязі підозри у судовому провадженні
та співпрацює із правоохоронними
органами у викритті осіб, які
займаються незаконним обігом
наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів та прекурсорів,
виявленні та припиненні інших відомих
йому подібних кримінальних
правопорушень, проте не зазначено,
винуватість щодо яких дій визнає особа,
а також підозрюваним не вказано які
конкретні дії він готовий зробити з
метою сприяння стороні обвинувачення в
розкритті злочину. Угода про визнання
винуватості не може бути укладена, якщо
сприяння підозрюваного слідству
полягло лише у повідомленні відомостей
про його власну участь у злочинній
діяльності.

Крім того, суд вважає, що при укладенні
угоди про визнання винуватості з
підозрюваним в частині узгодження
покарання прокурору обов'язково
необхідно врахувати, що при сукупності
злочинів остаточне покарання може бути
визначене шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим, а не
шляхом часткового, а тим більше повного
складання призначених покарань, що
також зазначено в Науково-практичному
коментарі Кримінально-процесуального
кодексу України (в редакції Харків
«Право» 2012) до ст. 472 КПК України.

В зв'язку з викладеним, суд вважає, що
угода відповідно до п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК
України порушує права, свободи та
інтереси підозрюваного.

Оскільки угоду про визнання
винуватості між прокурором та ОСОБА_1
було укладено під час досудового
розслідування, кримінальне
провадження підлягає поверненню
прокурору для продовження досудового
розслідування.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 314 - 315, 474 КПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди
про визнання винуватості від 30.11.2013
року укладеної між старшим прокурором
прокуратури Київського району м.
Харкова юристом 1 класу Чайченко А.Є. та
ОСОБА_1, у кримінальному провадженні №
0005622 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
309, ч. 1 ст. 317 КК України вчиненого ОСОБА_1

Повернути обвинувальний акт №
0005622 у кримінальному провадженні
за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України
відносно ОСОБА_1 прокурору Київського
району м. Харкова для продовження
досудового розслідування в порядку,
передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ніколаєнко І.В.