Провадження № 274/3813/14-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/51/15
І м е н е м У к р а ї н и
16.04.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретарів . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/3813/14-к про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Вінницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 55 КК України 1960 року раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 122 КК України,
за участі прокурорів . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_11
представника потерпілої . . . . . . . . . . ОСОБА_12
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_13
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,
28 квітня 2014 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на городі сусідки ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно заподіяв останній три удари невстановленою слідством сокирою в ліву частину тулубу та по рукам, якими ОСОБА_11 закривалась від ударів.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 ОСОБА_11 були заподіянні тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівої лопатки з пошкодженням лопатки та ІV ребра, рани лівого передпліччя, рани правої кисті з пошкодженням сухожилків 2-го пальця та другої п`ясної кістки, перелому ІV ребра зліва, правої кисті - перелому 2-ої п`ясної кістки з відривом кісткового фрагменту, лінійного перелому лівої лопатки. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнається винним, передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме умисному заподіянні тілесних ушкоджень, визнав повністю, однак показав, що близько шести років проживає по АДРЕСА_1 . Домоволодіння поділене на дві частини, однією з яких користується він з сім`єю, а іншою ОСОБА_11 . Огорожі між цими частинами немає, лише межа. Сусідка ОСОБА_11 є дуже конфліктною людиною, яка свариться зі всіма, постійно провокує його, пише на нього безпідставні скарги до міліції. На городі він викопав яму, щоб стікала вода. Потерпіла цю яму закопала, йшли дощі і город почало заливати. Десь після Пасхи він почав копати яму на городі для стоку води. В цей час вийшла сусідка і він запитав її, навіщо та закопала яму. Почався словесний конфлікт, в ході якого потерпіла висловилась на його адресу нецензурними словами. Не стримавшись, зі словами, що вона вже його «дістала», з лопатою, якою він копав яму, в руках, він побіг до ОСОБА_11 . Думка була лише покарати її за постійні образи. Потерпіла стояла до нього обличчям, дещо боком, але яким саме, сказати не може, та почала «задкувати». Замахнувшись лопатою, він наніс удар рублячою частиною лопати зверху вниз. Удар прийшовся б в голову, але потерпіла підняла руки, захищаючись від удару і удар відбувся по правій руці. Далі він наніс удар лопатою десь в ділянку плеча, а третій удар приблизно в ділянку ліктя потерпілої. Після цього потерпіла схопила лопату за держак та потягнула на себе. Від цього вони обох впали на землю. Потерпіла сказала, що більше не буде, що він їй палець відрубав і щоб він припинив. Тоді він побачив кровоточащу рану на пальці потерпілої, сказав, щоб відпустила лопату, він більше не буде бити. Забравши лопату, він пішов додому. В їхній з потерпілою конфлікт ніхто не втручався. Перебіг конфлікту бачили сусіди брати ОСОБА_14 , які були на своєму городі за метрів 20 від події. Вже після інциденту, перенервувавши, він випив 100 г горілки, до події він алкоголь не вживав. В подальшому приїхали працівники міліції, яким видав лопату, якою він наносив удари, сокиру. Пояснити, чому на лопаті не було виявлено крові, не може. Він намагався вибачитись перед потерпілою, але та не підпускає до себе. У скоєному кається, дуже шкодує про вчинене, визнає необхідність відшкодування коштів на лікування, просить не обмежувати волі, так як має маленьких дітей.
Будучи допитаним за клопотанням захисту свідок ОСОБА_15 пояснив, що навесні 2014 року він з братом ОСОБА_16 прийшли на дачу попрацювати. Були на городі, що межує з городом Українця. Обвинувачений також був на своєму городі, щось копав. Вийшла потерпіла, і між нею та обвинуваченим почалась сварка. Він в цей час був за метрів 30 і особливо не звертав уваги. Потім він почув, як потерпіла висловилась брутальною нецензурною лайкою до обвинуваченого і тоді Українець швидким кроком пішов до потерпілої. В руках обвинуваченого була лопата, якою той замахнувся на потерпілу. Потерпіла підняла руки і Українець рази два лезом лопати вдарив по руках. Удари наносились зверху вниз, в ліву частину тіла потерпілої, в ділянку між головою та плечем, але потерпіла підняла руки, захищаючись, і удари приходились по рукам. Далі потерпіла схопила лопату за держак, і вони з Українцем впали на землю та зникли з поля зору. Через декілька секунд він почув жіночий голос зі словами: «Більше не буду, відпусти». Після цього обвинувачений і потерпіла піднялись та кожен з них пішов в свою сторону. На потерпілій тілесних ушкоджень він не бачив, та піднімалась самостійно, все відбулось дуже швидко, і він подумав, що все нормально. Вони з братом ще попрацювали та пішли додому.
Як показав свідок ОСОБА_17 під час допиту за клопотанням захисту, навесні 2014 року він з братом пішли до будинку матері на АДРЕСА_3 , були на городі, садили картоплю, кукурудзу. Спочатку працювали вдвох, а потім брат залишився працювати, а він піднявся до будинку, сидів на сходах відпочивав. На сусідньому городі щось копав Українець. В цей час вийшла потерпіла і почала виражатись до обвинуваченого нецензурними словами. Він ще подумав, як той це терпить. Сварились обвинувачений з потерпілою за якусь копанку. Він в цей момент був від них метрів за 50 і не чув, що саме говорили. Брат перебував ближче до них і міг чути. Далі Українець з лопатою підбіг до потерпілої і наніс лопатою удари три по потерпілій. Удари наносив в голову, але потерпіла захищалася руками. Якою саме частиною лопати і куди влучали удари, не помітив, так як все відбувалось дуже швидко, а він був далеченько. Після перших двох ударів потерпіла схопила лопату за держак і потягнула на себе. Від цього вони обох впали: потерпіла на спину, а обвинувачений зверху. Через декілька секунд обвинувачений піднявся, постояв над потерпілою, щось тій сказав, що саме, він не розчув, забрав лопату та пішов до себе. Після цього потерпіла піднялась та пішла до себе. Більше в той день він не бачив ні обвинуваченого, ні потерпілу. Через 2-3 дні він на городі зустрів Українця, який скаржився на потерпілу і запитував, чи він не бачив конфлікт. Він відповів ствердно. Через декілька місяців він зайшов до обвинуваченого і той спитав, чи виступить він свідком на суді, який триває за скаргою потерпілої. Чому його не допитували працівники міліції, не знає. Сокири під час конфлікту у обвинуваченого він не бачив.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_11 пояснила суду, що 28 квітня 2014 року вона прийшла з нічної зміни, поспала. Близько 15 години почала виносити мішки сміття на город палити. Коли несла мішок, до неї звернувся сусід Українець. З сім`єю Українця вони проживають на території одного домоволодіння, будинок і земельна ділянка там були поділено на 3-х господарів, але одна проживає в Білорусії, і тому користуються вона і сім`я Українця, які захопили частину. У них з обвинуваченим склались неприязні відносини через те, що Українець і його дружина постійно з нею конфліктують, дружина її ображає, Українець також їй говорить на «ти». Вона неодноразово писала на них скарги до міліції. Українець знаходився на своєму городі, на відстані 35 м, копав канаву, рубав коріння. Обвинувачений крикнув їй: « ОСОБА_18 , іди подивись, я копаю канаву». Вона відповіла, щоб не чіпав, та продовжила собі носити сміття. Українець продовжував ображати, вона не витримала і відповіла. Тоді обвинувачений почав бігти до неї. Жінка Українця ще крикнула йому: «Що ти робиш?». В руках у обвинуваченого була велика сокира, якою він наніс їй удар, влучивши в ліву лопатку, яку розрубав. Після цього ОСОБА_19 замахнувся другий раз, цілячись в голову. Вона затулилась руками, і він розрубав сокирою їй лікоть лівої руки. Обвинувачений крикнув: «Я тебе зарубаю, а сам сяду в тюрму», замахнувся третій раз, влучив в зап`ясток правої руки і вказівний палець, який перерубало. Вона схопилася руками за сокиру: правою рукою за лезо, а лівою - за топорище. Вони впали, вона трималась за сокиру, а Українець був над нею. Тоді ОСОБА_19 мабуть побачив розрубаний палець і сказав: «Все, відпусти, я тебе не трону». Вона відпустила, обвинувачений сказав дружині, щоб викликала міліцію, і пішов з сокирою до себе. Вона ж подзвонила дочкам, подрузі. Подруга приїхала першою, повезла її в лікарню, і лише по дорозі зустрілись біля Солодового заводу з каретою швидкої медичної допомоги, до якої її пересадили. 17 днів вона перебувала на стаціонарі в лікарні. Обвинувачений не приходив, не вибачався, не допомагав матеріально. Тривалий час вона не могла нічого робити, не могла поратись по господарству. Здоров`я сильно похитнулось, і по сьогоднішній день палець не згинається, вона залишилась калікою. Обвинуваченого вона не пробачить, при призначені покарання просить покарати суворо, з позбавленням волі. Морального збитку їй вистачить, щоб відшкодував 100000 грн. В судових дебатах при висловленні думки про міру покарання погодилась з запропонованою прокурором мірою покарання у виді обмеження волі.
Свідок ОСОБА_20 показала, що восени 2014 року близько 15 години вона була вдома дивилась телевізор. На її мобільний телефон надійшов сигнал виклику від потерпілої. Вона вирішила передзвонити, але ОСОБА_21 не брала слухавки. Хвилин через 5-7 потерпіла зателефонувала і сказала, що ОСОБА_22 (Українець) відрубав їй палець. Вона відразу вигнала машину, зателефонувала до міліції, швидкої та хвилин через 5 була у потерпілої. Добрянська стояла біля хвіртки, була вся в крові. Українець з дружиною стояли на своїй частині подвір`я, сокири в руках у обвинуваченого вона не бачила. Коли ОСОБА_21 повернулась, вона побачила, що у тої ще і лопатка розрубана. Тоді вона посадила потерпілу в свою машину і поїхала назустріч кареті швидкої допомоги. У ОСОБА_21 була сильна кровотеча, бризги були по всій машині. Зустрівшись зі швидкою, пересадили потерпілу до карети, а вона поїхала за ними. В лікарні Добрянську відразу повезли на операцію. Самої події вона не бачила, і як все відбувалось, не знає. Зі слів потерпілої, Українець копав якусь канаву, почалась словесна перепалка, слово за слово і Добрянська обвинуваченого „послала, навіть не сподіваючись, що він побіжить на неї. Українець наніс удари, потерпіла схопилася за сокиру і обвинувачений ще казав, щоб відпустила, він її більше чіпати не буде. І до події чула, що у Добрянської були конфлікти з Українцем, з яким не склались сусідські відносини.
Свідок ОСОБА_23 , донька потерпілої ОСОБА_11 пояснила, що 28 квітня 2014 року їй зателефонувала сестра і сказала, що потрібно терміново їхати до матері тому, що сусід Українець порубав маму. Приїхала до матері приблизно о 15 год. 30 хв. Зайшла на подвір`я, нікого не було, лише коли проходила, бачила дружину обвинуваченого з дітьми і сусідів, але з ними не говорила. На подвір`ї всюди була кров на землі, на вхідних дверях. До будинку вона не заходила. З роботи приїхала сестра і вони поїхали до лікарні. По дорозі зустріли карету швидкої медичної допомоги, в якій була мати. На матері було багато крові, але рани на плечі, руках були прикриті тряпками, рушником. Поїхали до травмпункту. В подальшому мати розповіла, що виносила сміття, обвинувачений почав її діставати, а коли вона відповіла, почав ображати, потім наніс тілесні ушкодження, кричучи, що зарубає. Мати інколи сварилась з сусідами, але не часто. Вона з Українцем також сварилась, але ще до від`їзду. На той час вона з матір`ю не проживала, але вже переїхала. Після переїзду сім`я Українця інколи до неї чіпляється. Обвинувачений не приходив до матері, не вибачався.
Як показала свідок ОСОБА_24 , 28 квітня 2014 року о 15 год. 07 хв., коли вона була на роботі, зателефонувала мати ОСОБА_11 і сказала, що сусід ОСОБА_22 її порубав. Вона відпросилась з роботи, на таксі поїхала до матері на АДРЕСА_1 . Приїхала приблизно о 15 год. 30 хв., там вже була сестра. Матері вже вдома не було, по телефону повідомила, що повезли в травмпункт. На місці події бачила дружину обвинуваченого ОСОБА_25 і сусідку ОСОБА_26 . ОСОБА_25 сказала, що нічого не бачила. Вона з сестрою поїхала до лікарні. Біля Солодового заводу догнали тітку ОСОБА_27 і карету швидкої допомоги, де надавали допомогу матері, у якої були значні тілесні ушкодження. Мати розповіла, що прибирала сміття у господарстві, виникла перепалка з ОСОБА_28 і той несподівано підбіг з сокирою, якою наніс тілесні ушкодження. З матір`ю вона не проживає з 1997 року після заміжжя, раніше відносини були напруженими, але з січня до квітня вони вже спілкувались. Вона не сказала б, що мати конфліктна, просто у кожного свій характер. З обвинуваченим вона раніше спілкувалась, були в гостях один у одного, конфліктів між ними не було.
З показань свідка ОСОБА_29 вбачається, що навесні 2014 року приблизно опівдні, можливо трошки пізніше, надійшов виклик до центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, де вона працює фельдшером. Від кого надійшов виклик і точної адреси не пам`ятає, десь в район Корнилівки. Коли їхали, по дорозі їх перестріла машина, в якій везли потерпілу. За кермом була жінка. Потерпіла була вся скривавлена і в землі. На потерпілій були рани у верхній третині лівого передпліччя, правої кисті, на плечі. Вона оглянула потерпілу, надала первинну допомогу обробила рани, наклала еластичну пов`язку, пересадили у карету швидкої і завезли до лікарні. Потерпіла пояснювала, що посварилась з сусідом, і той напав з сокирою.
Будучи допитаним як свідок, оперативний черговий Бердичівського МВ УМВС України в області ОСОБА_30 пояснив, що в квітні 2014 року, число не пам`ятає, в денну пору по лінії 102 надійшло телефонне повідомлення про спричинення тілесних ушкоджень жінці на ОСОБА_31 . Про цей факт було багато повідомлень, в тому числі і від потерпілої, і її доньки, і швидкої допомоги, можливо і від обвинуваченого. Наскільки пам`ятає з повідомлень вбачалось, що сусід вдарив лопатою, але чи саме лопатою сказати, точно не може. Він направив на місце події слідчо-оперативну групу, старшою в групі була ОСОБА_32 . По прибуттю слідчий повідомила, що конфлікт трапився нібито через земельну ділянку, там був якийсь спір за межу, щось таке. Слідчо-оперативна група зібрала матеріали, привезли до нього, він зареєстрував. З місця події нікого не привозили, не затримували.
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 також підтверджується:
даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.04.14, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_23 заявила, що 28.04.14 о 15 годині її подзвонила сестра ОСОБА_24 та повідомила, що їхня мати ОСОБА_11 посварилась із сусідом ОСОБА_33 , який наніс тій тілесні ушкодження невідомим предметом (т. 1, а.п. 9);
2) даними протоколу огляду місця події від 28.04.14 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто територію домоволодіння квартири АДРЕСА_4 , зафіксовано наявність плям бурого кольору. Під час огляду виявлено і вилучено чоловічі штани з плямами бурого кольору, сокиру і лопату (т. 1, а.п. 12-14):
3) даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.05.14, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України ОСОБА_11 заявила, що 28.04.14 о 15 годині ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження сокирою, просить притягнути того до кримінальної відповідальності (т. 1, а.п. 48);
4) даними висновку судово-медичної експертизи № 148 від 06.05.14, відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівої лопатки з пошкодженням лопатки та ІV ребра, рани лівого передпліччя, рани правої кисті з пошкодженням сухожилків 2-го пальця та другої п`ясної кістки, перелому ІV ребра зліва, правої кисті - перелому 2-ої п`ясної кістки з відривом кісткового фрагменту, лінійного перелому лівої лопатки. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, вони могли бути спричинені від дії гостро-рубящого предмету, що не виключається можливим за обставин та в термін, що вказала потерпіла. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , було як мінімум 3 місця прикладання сили (т. 1, а.п. 57-58). Таким чином, даними висновку підтверджується час та спосіб вчинення злочину, механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ;
5) даними висновку судово-медичної експертизи сокири № 110/ц від 26.05.14, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні сокири, вилученої 28.04.14 під час огляду місця події, слідів крові не виявлено, що вказує на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій не сокирою, добровільно виданою обвинуваченим (т. 1, а.п. 68-69);
6) даними висновку судово-медичної експертизи лопати № 116/ц від 12.06.14, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні лопати, вилученої 28.04.14 під час огляду місця події, слідів крові не виявлено, що вказує на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій не лопатою, добровільно виданою обвинуваченим (т. 1, а.п. 72-73);
7) даними копій карт виклику та виїзду швидкої медичної допомоги № 30 від 28.04.14, згідно з якими в той день о 15 год. 10 хв. надійшов виклик від доньки ОСОБА_11 на адресу: АДРЕСА_1 . За результатами виїзду встановлено попередній діагноз: рвано-рублені рани правої кисті, лівого передпліччя, лівої лопатки (т. 1, а.п. 91, 92);
8) даними протоколу одночасного допиту осіб від 09.06.14, при проведенні якого потерпіла та обвинувачений наполягли на показаннях, які відповідають наданим ними в ході судового розгляду (т. 1, а.п. 109-110);
9) даними протоколу проведення слідчого експерименту від 03.06.14 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого потерпіла ОСОБА_11 розповіла та показала на місцевості коли, де та як у неї виник конфлікт з сусідом, як розташовувався обвинувачений під час нанесення ударів їй, яким чином він наніс удар сокирою у лопатку, передпліччя, між пальцями (т. 1, а.п. 113-118). Дані протоколу про місце, час, спосіб вчинення злочину відповідають показанням потерпілої, свідків, даним протоколу огляду місця події від 28.04.14 та іншим матеріалам провадження і повністю підтверджують обставини обвинувачення;
10) даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 210 від 23.06.14, згідно з яким, враховуючи характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 , та їх розташування, вони могли бути спричинені при обставинах, вказаних потерпілою ОСОБА_11 під час слідчого експерименту за її участю 03.06.14. Характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 , у вигляді рани в ділянці лівої лопатки з пошкодженням лопатки та ІV ребра зліва, правої кисті - перелому 2-ої п`ясної кістки з відривом кісткового фрагменту, рани лівого передпліччя, рани правої кисті з пошкодженням сухожилків 2-го пальця та другої п`ясної кістки вказує на те, що їх виникнення найбільш ймовірно від дії рубящого предмету, що й можливо при ударах сокирою, їх виникнення від дії лопати, представленої на експертизу, малоймовірно (т. 1, а.п. 120-121). Допитаний в суді судово-медичний експерт ОСОБА_34 пояснив, що механізм спричинення тілесних ушкоджень як розповіла потерпіла, в тому числі і в залі суду є можливим, а спричинення тілесних ушкоджень за обставин, які розповів обвинувачений в залі суду, є малоймовірним, а в частині заподіяння ушкоджень на лопатці, враховуючи відстань, висоту, знаряддя, неможливим. Характер ран у потерпілої, їхня довжина, пошкодження м`яких тканин вказують, що більш ймовірним знаряддям спричинення була сокира. При цьому при нанесенні ударів потрібна була значна сила і знаряддя мало бути гострим. Сокира, яка були представлена на експертизу, не могла бути знаряддям, оскільки надана сокира була іржавою, зазубреною, а знаряддя мало бути гострим.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в частині, що обвинувачений заподіяв потерпілій тілесні ушкодження не сокирою, а лопатою, суд оцінює, виходячи з наступного. Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи лопати, яку надав працівникам міліції обвинувачений з поясненнями, що саме цією лопатою він наносив тілесні ушкодження потерпілій, на ній відсутні будь-які сліди крові, що в сукупності зі значною кровотечею у потерпілої, підтвердженою всіма дослідженими у провадженні доказами, виключає можливість використання цієї лопати, як знаряддя злочину. На це ж вказують дані висновків судово-медичних експертиз та показання судово-медичного експерта про малоймовірність спричинення тілесних ушкоджень лопатою, а не сокирою.
На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таких що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Обставин, що б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченому, суд не встановив. Суд не визнає такою обставиною щире каяття, оскільки обвинувачений з часу скоєння злочину збитки потерпілій не відшкодував і не намагався відшкодувати.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 3 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений в силу ст. 55 КК України 1960 року вважається раніше не судимим, є багатодітним батьком, проживає з дружиною та трьома малолітніми доньками, 25.02.02, 25.07.05, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується як особа, на поведінку якої скарг не надходило, за місцем реєстрації характеризується позитивно, офіційно не працює.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги ступінь суспільної небезпеки та обставини скоєного злочину, особу обвинуваченого та санкцію статті, суд призначає покарання у виді обмеження волі. При цьому суд враховує, що потерпіла та її представник наполягали на суворому покаранні, що обвинувачений не відшкодував потерпілій жодної копійки заподіяного збитку, офіційно не працює, визнав, що наносив удари в життєво важливі органи потерпілої і лише внаслідок того, що потерпіла прикрилась руками, були заподіяні ушкодження лише середнього ступеню тяжкості. Наведене не дає підстав для застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, про що просить сторона захисту. Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений вважається раніше не судимим, вину визнав повністю, є багатодітним батьком, який має на утриманні трьох маленьких доньок, позитивно характеризується, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі або призначення покарання на значний строк ніяким чином не сприятиме досягненню мети покарання, визначеній у ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Саме тому, на думку суду, для досягнення мети покарання, буде достатньо призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
Клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України „Про амністію у 2014 році задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 12 дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно. Злочин вчинено ОСОБА_7 28 квітня 2014 року, а Закон України „Про амністію у 2014 році набрав чинності 19 квітня 2014 року, тобто злочин вчинено після набрання законом сили. Посилання захисту про те, що зміни до Закону набрали чинності 15.05.14, не можуть прийняті до уваги, оскільки дія закону у часі прив`язується до набрання чинності законом, а не змін до нього
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для зміни обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, враховуючи призначене покарання, особу та поведінку обвинуваченого, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: сокиру та лопату, які передані на зберігання до камери схову Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_7 .
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити попередній - особисте зобов`язання.
У задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України „Про амністію у 2014 році відмовити у зв`язку з вчиненням злочину після дня набрання цим Законом чинності.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1