УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_8,

суддів Іванів О.Й., Флісака Р.Й.,

з участю прокурора ОСОБА_9,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши 28 лютого 2007 року у відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 та
прокурора Лейб"юка Б.Б., який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Коломийського
міськрайонного суду від 8
грудня 2006 року, -

встановила:

Вказаним вироком: ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець АДРЕСА_1,

судимий останній раз 23 січня 2001 року

Коломийським міським судом за ст. 140

ч.3 Кримінального Кодексу України
(далі КК

України), 1960р. на п"ять років
позбавлення волі,

громадянин України,

визнаний винуватим і засуджений за
ст. 185
ч.3 КК України на три роки позбавлення волі, а за ст.
289 ч.2 КК
України на п"ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених
злочинів остаточно визначено покарання ОСОБА_3. шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим - п"ять років
позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишено раніше обраний-тримання під вартою, а початок
строку відбування покарання ухвалено йому обчислювати з 3 вересня 2006 року;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканецьАДРЕСА_2 судимий 31 грудня 2004 року Коломийським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі, а на підставі ст.75 КК

Справа № 11-109/2007р. Головуючий у І інстанції Максим"юк Р.Ю.

Категорія ст. ст. 185 ч.3 КК України Доповідач: Шкрібляк Ю.Д.

2

України
звільнений від відбування покарання з
випробуванням на іспитовий строк два роки, громадянин
України,

визнаний
винуватим і засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на три роки
позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за попереднім
вироком і остаточно визначено йому покарання - три роки два місяці позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_2 залишено раніше обраний - тримання під вартою, а початок строку відбування
покарання ухвалено обчислювати з 8
вересня 2006 року;

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець
та мешканець АДРЕСА_3, раніше несудимий, громадянин
України,

визнаний винуватим і засуджений за
ст. 185
ч.3 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням
на іспитовий строк один рік шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишено раніше
обраний - підписку
про невиїзд.

Речові докази, а саме скутер „Хонда Діо" та мотоцикл „Мінськ"
ухвалено повернути відповідно потерпілим
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнено частково. Постановлено стягнути із засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 1200 грн. в солідарному порядку.

Згідно вироку ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 засуджені за те, що вони 11 липня 2006 року приблизно о 24год. за
попередньою змовою між собою і шляхом проникнення,
таємно викрали із приміщення ТзОВ „Поліс", яке розташоване в м. Коломиї по вул. Героїв Бреста, скутер марки „Хонда Діо" та велосипед марки „Ретлер" на загальну суму 2950 гривень, які
належали потерпілому ОСОБА_4

Крім цього, ОСОБА_3 засуджений за те, що він 28 серпня 2006 року приблизно о 3 год. незаконно заволодів мотоциклом марки „Мінськ" із
господарства потерпілого ОСОБА_7, яке розташоване в АДРЕСА_4, завдавши йому матеріальних збитків в розмірі 650 гривень.

В апеляції засуджений ОСОБА_3, неоспорюючи доведеності вини та правильності
кваліфікації його неправомірних дій, покликається на суворість призначеного
покарання.

Просить вирок щодо нього змінити та пом"якшити йому покарання,
застосувавши положення ст.69 КК України.

В первинній апеляції, прокурор Лейб"юк Б.Б„ який брав участь в
розгляді справи, також не оспорює доведеності вини
усіх засуджених та правильності кваліфікацій неправомірних дій, однак покликається на м"якість призначеного
покарання засудженому ОСОБА_1.

Просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати та постановити новий вирок, яким призначити
йому більш суворе покарання.

В апеляції прокурора у зміненому виді ставиться питання лише про скасування
вироку в частині цивільного позову.

Інші учасники процесу апеляцій на
даний вирок не подали.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_8, пояснення прокурора ОСОБА_9, який заперечив апеляцію засудженого ОСОБА_3та підтримав
апеляцію прокурора в зміненому виді, просив вирок в
частині цивільного позову скасувати, а справу в цій частині закрити, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляцій, колегія

з

суддів вважає, що апеляцію засудженого ОСОБА_3слід
залишити без задоволення, а апеляція
прокурора в зміненому вигляді підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини усіх засуджених та про правильність кваліфікації неправомірних дій в апеляціях не оспорюються
і відповідно до положень ч.1 ст.365 Кримінально-процесуального
Кодексу України (далі КПК ) вони не перевірялися.

Суд першої інстанції при призначенні покарання усім засудженим керувався положеннями ч.1 ст.65 КК України. Такі вимоги
закону були в повній мірі дотримані судом при призначенні покарання
засудженому ОСОБА_3.

Як суд першої інстанції, так і колегія суддів не знаходить підстав для
застосування положень ст.69 КК України до
призначеного покарання засудженому ОСОБА_3., а тому його
апеляція з цих підстав не підлягає до задоволення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора в зміненому виді підлягає
до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу допиту свідка ОСОБА_9
(а.с.32-33) та його показань в судовому засіданні
(а.с. 196), він купив у засуджених Вінтоняка та Гнатюка скутер, заплативши їм за нього 1200 гривень.

Таким чином, між засудженими та ОСОБА_9 був укладений усний договір купівлі-продажу. Вказаний скутер у ОСОБА_9 було вилучено
працівниками міліції, а згодом органом досудового слідства
він був визнаний речовим доказом у справі (а.с.22,28).

Відповідно до вимог ст.28 КПК України цивільний позов у кримінальній справі
може бути розглянутий судом одночасно лише тоді,
коли особа, яка зазнала матеріальної шкоди від
злочину, подала позовну заяву до органу дізнання, слідчого чи суду і була визнана
цивільним позивачем.

Крім цього, цивільний позов у цих випадках, повинен випливати із постанови
про пред"явлення звинувачення винній особі.

Як вбачається з
матеріалів справи, а саме постанови про визнання особи потерпілим, шкоду було заподіяно, саме крадіжкою скутера потерпілому
ОСОБА_4, який є власником цієї речі.

Отже, свідок ОСОБА_9 був добросовісним набувачем речі (скутера) по договору
купівлі-продажу і його претензії матеріального і
морального характеру можуть бути предметом іншого судового розгляду
за правилами регресного позову.

Крім цього, вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі, суд допустив і
інше порушення закону, а саме, без визнання особи
цивільним позивачем (ст. 50 КПК), ОСОБА_9,
розглянув його позов по суті.

За таких підстав вирок суду в
частині цивільного позову підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а апеляцію прокурора
Лейб"юка Б.Б. в зміненому виді задовольнити.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 8 грудня 2006 року відносно засуджених Волощука В.І., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в частині цивільного
позову скасувати, а провадження по ньому у цій справі закрити.

Запропонувати ОСОБА_10 звернутись з аналогічним позовом до суду
в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без зміни.