Справа № 125/3260/14-к
Провадження №11-кп/772/419/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційного суду Вінницької області

в складі:

головуючого судді : ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря : ОСОБА_5

розглянув «04» червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 11-кп/772/419/2015, внесене до ЄРДР за № 0000487 від 04.10.2014 за обвинуваченням,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, в силу вимог ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_8 ,

за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року,

В с т а н о в и в :
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування вироку в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, щодо якого постановлено обвинувальний вирок, через м`якість, постановлення нового вироку щодо обвинуваченого, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить вирок Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року скасувати та закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з недоведеністю вини.

Адвокат ОСОБА_8 у свої апеляційній скарзі просить вирок Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю вини.

Вироком Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 5000 гривень завданої злочином моральної шкоди.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_6 , 03.10.2014 року, приблизно в 16.00 год. в с. Слобода Ходацька Барського району Вінницької області, перебуваючи в саду свого домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час сварки з сусідкою ОСОБА_10 , яка виникла на ґрунті неприязних відносин, зайшов на територію фруктового садка домогосподарства потерпілої, яке розташоване по АДРЕСА_3 , де умисно, маючи на меті умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, взяв в руки дерев`яну палицю, якою наніс ОСОБА_10 декілька ударів в область ніг та тулубу, в результаті чого потерпіла отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 123 від 06 жовтня 2014 року виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження за степенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, стосовно якого постановлено обвинувальний вирок та доведеність його вини, вважає, що вирок Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року у даному провадженні є незаконним та необґрунтованим, підлягає до скасування в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Доводи апеляційних скарги обвинуваченого та адвоката ОСОБА_8 є аналогічними. Так, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 обґрунтовують свої вимоги, які зазначені у поданих ними апеляційних скаргах тим, що вважають постановлений вирок Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року у даному провадженні незаконним, необґрунтованим та недостатньо вмотивованим, таким, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильному застосування кримінального закону України. Вважають оскаржуваний вирок невмотивованим, оскільки його ухвалено на підставі однобічного, упередженого дослідження всіх обставин по справі, що призвело до невідповідного висновку суду першої інстанції з яким останні не погоджуються.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_9 просив вироку скасувати, та винести новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 200 годин громадських робіт, заперечив щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.

Обвинувачений та його захисник підтримали подані ними апеляційні скарги, просили оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України закрити з підстав недоведеності вини.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог зазначених у апеляційних скаргах та залишенню вироку без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , апеляційним судом оцінюються критично, оскільки вони є надуманими, безпідставними та такими, що суперечать доказам винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у даному провадженні зібраним під час досудового та судового слідства, вважаються лише обраною позицією захисту своїх інтересів та спробою уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 окрім показань та пояснень потерпілої та свідків у даному провадженні повністю спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме:

· заявою ОСОБА_10 від 04.10.2014 року, згідно якої остання просить прийняти міри до гр. ОСОБА_6 , який 03.10.2014 року біля 16 години 30 хвилин спричинив їй тілесні ушкодження. Просила видати направлення на СМЕ (арк. пров. № 42);

· висновком судово-медичної експертизи № 123 від 06 жовтня 2014 року згідно якої у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження, які виникли не менше, ніж від чотирьох дій тупого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи (03.10.2014 року) та за степенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (арк. пров. № 45);

· протоколом огляду місця події від 28.10.2014 року згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, підтверджено наявність дерева, на якому знаходилася потерпіла (арк. пров. № 60 - № 64);

Суд першої інстанції врахувавши, що показання потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 по обставинам нанесення потерпілій тілесних ушкоджень повністю узгоджуються з даними висновку судово-медичної експертизи № 123 від 06 жовтня 2014 року, перевіривши матеріали даного провадження та зібрані докази в їх сукупності, прийшов до вірного висновку, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції взяв до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину та відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання прийшов до вірного висновку призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Обране обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КПК України, та роз`ясненням, які викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та відсутність обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підстав для скасування вироку Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405 КПК України, апеляційний суд, -

У х в а л и в :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:

04 червня 2015 рокум. Вінниця