І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2015 Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки Полтавської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, судимого:
-03.09.2002 р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, 70, 104 КК України до позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-08.01.2004 р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 р. 9 міс. позбавлення волі за вироком Кобеляцького районного суду від 03.09.2002 р.;
-11.08.2006 р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.187, ч.2 ст.189, ч.3 ст.357, ч.2 ст.190, 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 міс. позбавлення волі за вироком Кобеляцького районного суду від 08.01.2004 р.;
-23.04.2010 р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
-23.05.2014 р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
17 грудня 2013 року близько 12 години біля поліклінічного відділення Кобеляцької ЦРЛ по вул. Шевченка, 78/100 в м. Кобеляки Полтавської області ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи норми та правила поведінки, які встановлені в суспільстві, нахабно, принижуючи честь та достоїнства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , безпричинно наніс ОСОБА_5 удар кулаком по обличчю, який прийшовся останньому по носі. В цей же час ОСОБА_5 , з метою відведення від себе удару, схопив ОСОБА_8 , перекинув його через себе та повалив на землю та впав сам. ОСОБА_4 з метою припинення бійки підійшов до ОСОБА_8 , взяв його за комір куртки, а ОСОБА_8 піднімаючися ударив ОСОБА_4 головою в ніс, після чого останній втратив свідомість. Після цього ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_4 для подальшого нанесення ударів. В цей час ОСОБА_5 схопив ОСОБА_8 , і останній упав у калюжу. До них підійшов невстановлений судом чоловік, якого ОСОБА_8 почав смикати за куртку, після чого ця особа ударила обвинуваченого і бійка була припинена.
В результаті цього ОСОБА_8 наніс ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я у вигляді садна на спинці носа, а ОСОБА_5 - легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді синця і садна на спинці носа.
13 грудня 2014 року близько 13 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у своєму будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв зі своїми знайомими, повторно, в період іспитового строку, умисно, з корисливого мотиву, з метою таємного викрадання чужого майна та отримання наживи шляхом вільного доступу взяв кредитну картку «ПриватБанк», що належить ОСОБА_6 , яка знаходилася на холодильнику. Після чого використовуючи дану кредитну картку та секретний пін код картки ОСОБА_8 зняв через банкомат ПриватБанку грошові кошти з 13 год. 21 хв. по 13 год. 25 хв. в сумі 3000 грн., та о 16год. 12 хв. в сумі 500 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3500 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не визнав.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні по першому епізоду пояснив суду, що між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу вартості лісових горіхів. Він вдарив його в ніс кулаком і вони впали. Якийсь молодий чоловік його відтягнув від потерпілого. ОСОБА_4 він не бив.
По другому епізоду ОСОБА_8 пояснив суду, що 13 грудня 2014 року близько 4 години ранку до нього додому прийшов ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Вони почали вживати спиртні напої. Близько 8 9 години ОСОБА_6 заснув. В цей час до нього прийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_6 проснувся, посидів з ними за столом, дав ОСОБА_10 свою кредитну картку, і попрохав його зняти з неї 100-200 грн. та купити спиртних напоїв та продуктів харчування.
Пізніше ОСОБА_6 положив кредитну картку з пін-кодом, який написав на гральній карті на холодильник і сказав, що якщо потрібно ось картка і код і пішов спати. Після того, як у них закінчилися спиртні напої та продукти харчування він кілька разів брав кредитну картку ОСОБА_6 та знімав з неї гроші, які витрачав на спиртні напої. Після цього картку положив на холодильник. Прямого дозволу на зняття грошей з картки ОСОБА_6 йому не давав.
Крім часткового визнання своєї вини винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доводиться наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що до нього підійшов ОСОБА_8 і в них виник конфлікт з приводу продажу ним лісових горіхів. ОСОБА_8 , розкидав яблука, горіхи, якими він торгував та ударив його кулаком в ніс. Він частково ухилився від удару, схопив його, перекинув через себе та повалив на землю і впав сам. В цей час ОСОБА_4 схопив ОСОБА_8 за шиворот, а ОСОБА_8 піднімаючись ударив ОСОБА_4 головою в ніс, після чого останній втратив свідомість. Потім ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_4 для подальшого нанесення ударів. В цей час він підбіг та схопив ОСОБА_8 , останній упав у калюжу. До них підійшов невідомий йому чоловік, якого ОСОБА_8 почав смикати за куртку, після чого ця особа ударила обвинуваченого і бійка була припинена. ОСОБА_4 без свідомості віднесли до поліклініки.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що бачив, як ОСОБА_8 давив ОСОБА_5 до землі. Він підійшов до них, лівою рукою взяв ОСОБА_8 за шиворот і почав підіймати. В цей час ОСОБА_8 головою вдарив його по переносиці і він втратив свідомість.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала суду, що з вікна поліклініки бачила бійку між ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вона вийшла надвір і побачила, що ОСОБА_4 лежав і з його носа йшла кров, а 2 інших чоловіків продовжували битися. Вона викликала міліцію.
З висновку експерта №227 вбачається, що ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна на спинці носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я. ОСОБА_4 був нанесений один удар в область носа тупим предметом ( а.к.п.59).
З висновку експерта №228 вбачається, що ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця і садна на спинці носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я. ОСОБА_5 був нанесений один удар в область носа тупим предметом ( а.к.п.60).
Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що 13.12.2014 р. він разом з ОСОБА_8 в його будинку вживали спиртні напої з 4 години ранку. В цей день він кілька разів у будинку ОСОБА_8 засинав. В гаманці в нього була кредитна картка «ПриватБанку» та папірець, на якому був записаний секретний пін-код картки. Нікому дозволу на зняття з картки коштів він не давав. Близько 18 години він проснувся, в будинку нікого не було. На холодильнику він побачив свою картку. Коли він перевірив рахунок, то виявив, що там відсутні гроші. На запитання чому на картці відсутні гроші ОСОБА_8 відповів, що картки не брав.
Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_13 в судовому засіданні показали суду, що вони у будинку ОСОБА_8 вживали спиртні напої разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Бачили, як ОСОБА_6 положив свою банківську картку разом з пін кодом на холодильник і сказав, що сьогодні гуляємо, в нього є гроші та пішов спати. Бачили, як ОСОБА_8 брав картку та кілька разів виходив з будинку і повертався із спиртними напоями та продуктами харчування. ОСОБА_6 особисто ОСОБА_8 дозволу розпоряджатися карткою. не давав.
Свідок ОСОБА_11 показав суду, що бачив, як ОСОБА_6 вийшов з кімнати, де спав, випив разом з ними, положив банківську картку на холодильник, сказав, що сьогодні нап`ємося і пішов спати. Особисто ОСОБА_8 дозволу на зняття коштів з картки ОСОБА_6 не давав.
Свідок ОСОБА_14 показав суду, що в грудні 2014 року він допомагав ОСОБА_8 знімати гроші з банкомату ПриватБанк, що знаходиться біля кафе «Левада» в м. Кобеляки.
Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що є працівником міліції. Йому невідомо де поділася гральна карта, на якій записаний пін код до кредитної картки ОСОБА_6 . Під час досудового розслідування справи він дану гральну карту не вилучав.
З картки ПриватБанк НОМЕР_1 та з довідки ПриватБанк вбачається, що кредитна картка НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 та 13 грудня 2014 року з даного рахунку були зняті кошти в сумі 3500 грн. (а.к.п.116-117).
З виписки стану рахунку за кредитною карткою вбачається, що 13.12.2014 р. були зняті кошти в сумі 1000 грн. в 13 год.21 хв., 1000 грн. в 13 год.25 хв., 1000 грн. в 13 год. 25 хв., 500 грн. в 16 год. 12 хв. (а.к.п.118).
З матеріалів ПАТ «ПриватБанк» вбачається, що на фото зафіксовано факт зняття ОСОБА_8 грошей з банкомату (а.с.122-128).
Твердження обвинуваченого про наявність у нього дозволу на зняття коштів з кредитної картки ОСОБА_6 не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який весь час давав стабільні покази, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які підтвердили, що ОСОБА_6 . ОСОБА_8 прямого дозволу на зняття коштів не давав, в той час як обвинувачений давав суперечливі показання, які суд розцінює як їх захист для уникнення відповідальності на вчинене діяння та іншими доказами в їх сукупності.
Твердження ОСОБА_8 про те, що він не бив потерпілого ОСОБА_4 спростовується показаннями ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_12 .
Відповідно до правових висновків, даних Верховним Судом України у справі № 5-17 кс від 4.10.2012 року при відмежуванні хуліганства від посягань проти життя та здоров`я людини, необхідно враховувати, що суспільно-небезпечне діяння не може бути кваліфіковано як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин: 1) засуджені і потерпілі між собою були знайомі; 2) до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; 3) поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; 4) зі змісту протиправних дій кожного із засуджених простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них.
Судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 між собою знайомі не були, в особистих неприязних відносинах між собою не перебували. Мотивом дій обвинуваченого було усвідомлене прагнення проявити неповагу до суспільства, зокрема виявити свою зверхність над ОСОБА_16 та ОСОБА_4 . Діями обвинуваченого ОСОБА_8 було порушено спокій осіб, які перебували на вулиці, на робочих місцях, їх право на спілкування, працю, через що вони змушені були покинути робочі місця та викликати працівників міліції для припинення хуліганських дій ОСОБА_8 .
За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 296 КК України визначена вірно, оскільки він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України визначена вірно, оскільки він вчинив таємне викрадення майна (крадіжку) повторно.
Призначаючи покарання у відповідності до ст.ст.65-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, їх наслідки, особу обвинуваченого, щодо якого відсутня негативна характеристика з місця проживання, наявність судимостей у ОСОБА_8 , позицію потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які наполягали на призначенні суворого покарання, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який при призначенні покарання поклався на розсуд суду, а також те, що злочин по другому епізоду ОСОБА_8 вчинив в період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 є перебування його у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі, а за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до п.25 роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.03 р. з наступними змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в декількох злочинах, одні з яких вчинені до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ст.71 КК України та за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Також необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 кошти у відшкодування завданої моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що в результаті неправомірних дій обвинуваченого, потерпілому в даній справі завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та фізичних і душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а тому відповідно до ст.23 ЦК України він має право на відшкодування обвинуваченим моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином підлягає частковому задоволенню на суму 3923,42 грн., яка складається з 3500 грн. суми знятих коштів, 171 грн. суми комісії та 252,42 грн. проценти за користування кредитного ліміту.
Необхідно обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч. 2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.05.2014 р. призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.05.2014 року, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.
Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою, взявши під варту негайно в залі суду.
Початок строку відбування покарання рахувати з 11 лютого 2015 року з часу взяття його під варту.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот грн.) у відшкодування завданої моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 3923,42 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять три грн.. 42 коп.) у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: