Дата документу 14.04.2015

Справа № 334/35/15-к
Провадження № 1-кп/334/68/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року колегія суддів Ленінського районного судум.Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має середньо - спеціальну освіту, одруженому, має на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., працює ПАТ «Укррічфлот» на посаді докер механізатора, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому:

29.02.2000р.Амурнижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.94 КК України ( ред..1960 року) до 10 років позбавлення волі.

30.04.2008 був звільнений умовно- достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003984 від «16» жовтня 2014 року -
В С Т А НО В И В :
15 жовтня 2014 року, в період часу з 19- 00 до 22-00 год., ОСОБА_7 разом із раніше йому знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими він прибув у відрядження з міста Дніпропетровська, знаходився за місцем їх тимчасового мешкання а саме у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де вони вживали спиртні напої.
Приблизно о 22-45 год., між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на побутовому підґрунті, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 вдарив кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 .. Після чого, ОСОБА_7 будучи особою, які раніше вчинила умисне вбивство, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на вбивство ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , взяв зі рукомийника кухонний ніж та наніс ОСОБА_8 не менше 2 ударів ножем в область верхньої частини тулуба, в зв`язку з чим, останній, намагаючись врятуватись вибіг з будинку, перечепився, та впав на землю біля будинку.
ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство, також вибіг з будинку, наздогнав ОСОБА_8 та, тримаючи ніж у правій руці, продовжив наносити удари ножем ОСОБА_8 в область тулуба, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежали від його волі, а саме через втручання ОСОБА_9 , який своїми діями, вдаривши останнього дерев`яним табуретом по спині, завадив ОСОБА_7 довести свій умисел до кінця.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчинені злочину не визнав. При цьому пояснив, що вони разом із потерпілим ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_11 приїхали до м.Запоріжжя у відрядження. Оселилися вони разом та ще із ОСОБА_12 у будинку АДРЕСА_2 . 15 жовтня 2014 року він не працював через те, що знаходився на лікарняному. У вечері з роботи повернулися ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Вони разом вирішили придбати пляшку горілки, але він пити не став, через біль у шлунку. Під час вечері почалася сварка через те, що ОСОБА_8 , достаючи молоко з холодильника, уронив його на підлогу і не прибрав за собою. Також ОСОБА_8 висловив йому претензії щодо безпідставного звинувачення у крадіжки ковбаси, але яка мала місце, та вдарив його кулаком у обличчя. Він впав на підлогу і у нього з носу пішла кров. Він взяв ножа, т.я. вважав, що ОСОБА_8 продовжить його бити. Крім того, він бачив як ОСОБА_8 про щось шептався із ОСОБА_9 , тому також вважав, що до бійки може долучитися і свідок. Пояснив, що наносив удари ножем потерпілому з метою захисту свого життя, а коли вони вже находились на подвір`ї, саме потерпілий ОСОБА_8 був зверху на ньому, від якого він і відмахувався ножем. Коли його стільцем вдарив ОСОБА_14 , він вирвався від ОСОБА_8 та побіг у будинок, де закрився зсередини і викликав швидку. Пояснив, що не мав наміру позбавити життя ОСОБА_8 .

Цивільний позов прокурора прокуратури Ленінського району м.Запоріжжя про стягнення з нього грошових коштів у сумі 2085,72 грн. в зв`язку з лікуванням ОСОБА_8 у клінічній лікарні №9 визнав в повному обсязі.

Незважаючи на повне не визнання ОСОБА_7 своєї провини, його вина підтверджується зібраними й дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_15 пояснив, що 15 жовтня 2014 року після роботи вони разом із ОСОБА_11 прийшли додому, обвинувачений вже був випивши. Він запропонував скинутися по 15 грн.щоб купити горілки, вони сіли за стіл, почали їсти, і пити горілку. У ході вживання їжі, ОСОБА_7 згадав про ситуацію, коли в нього пропала ковбаса, і вони її вкрали та почав обзивати їх пацюками. Вони із свідком ОСОБА_11 почали його заспокоювати, говорити, що ковбасу йому повернули. Незважаючи на це, обвинувачений вийшов з - за столу, прийняв бойову позу, почав розмахувати руками перед ним, тому він один раз вдарив його кулаком у обличчя, щоб той заспокоївся. Від удару, ОСОБА_16 впав на підлогу, потім самостійно встав на ноги, умився, після чого раптом взяв ніж для нарізки хліба , який находився біля рукомийника і наніс йому 2-3 удари у лівий бік під лопатку. Розуміючи, що ОСОБА_7 не має наміру зупинятися, він побіг на двір, впав на ганку, його наздогнав обвинувачений і наніс велику кількість ударів ножем в область тулуба. Він покликав свідка ОСОБА_11 на допомогу, який і зупинив обвинуваченого, вдаривши його по спині табуретом. Інші події він не пам`ятає, отямився вже в лікарні. Наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 15.10.2014 року повернувшись разом із потерпілим ОСОБА_8 з роботи, прийшли до будинку , де разом всі мешкали. Дома був ОСОБА_7 , по якому було видно, що він вживав спиртне. На його пропозицію вони ще на спільні гроші купили пляшку горілки, після чого стали вечеряти. Під час їди ОСОБА_7 почав висказуватися неповажно на їх адресу через начебто крадіжку ковбаси та обзивати їх пацюками, та розказуючи, що у містах позбавлення волі їх би за це придушили. На їх зауваження обвинувачений не реагував, та продовжував розказувати про те, як поводяться у колонії. Потерпілий ОСОБА_8 встав та ударив ОСОБА_7 у обличчя, сказавши, що він його дістав. Від удару обвинувачений впав, у нього з носу пішла кров, піднявшись він став умиватися, після чого нічого не кажучи, він взяв ніж для різки хлібу із лезом у формі піли, та почав наносити удари ножем в ОСОБА_17 .. Після двох-трьох ударів потерпілий вибіг з дому, але обвинувачений побіг за ним. Після чого він почув, що потерпілий ОСОБА_8 став звати його із криками «Коля, він мене ріже». Він вибіг на двір , побачив, що ОСОБА_7 сидить на ОСОБА_18 на спині та наносить удар ножем по всьому тулубу. Побачивши це, він схопив дерев`яний стілець таз силою вдарив обвинуваченого по спині, той перестав наносити удари потерпілому та побіг в будинок, виключив світло та закрився в будинку. Потім вони просили сусідів викликати швидку, при цьому ОСОБА_8 почав скаржитися, що втрачає свідомість. Він тримав його на руках до приїзду міліції та швидкої. Вважає, що якби він не втрутився, то ОСОБА_7 вбив би ОСОБА_8 .

Також провина обвинуваченого у вчинені злочину підтверджується письмовими доказами, проголошеними в судовому засіданні:

протоколом огляду місця події від 16.10.2014 року, у якому зафіксована обстановка на місці події та вилучені речові докази саме ніж із наслоїннямречовини бурого кольору;

висновком судово-медичної експертизи № 5187 від 16.12.2014 року, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_8 спричинено:
проникаюче торакоабдоминальное поранення справа: з пошкодженням грудної клітки справа (у 8 міжребер`ї по середньо - подмишечной лінії), з пошкодженням діафрагми, з пораненням правої частки печінки (в області 7 сегмента по вісцеральної поверхні), з пораненням верхнього полюса правої нирки, зі скупченням крові і плевральній порожнинах (по 200 мл, за даними медичної документації у ОСОБА_8 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;
проникаюче поранення грудної клітки зліва з пошкодженням діафрагмальної поверхні нижньої частки лівої легені і скупченням крові в плевральній порожнині (300 мл, за даними медичної документації) у ОСОБА_8 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;
непроникаюче сліпе поранення грудної клітки зліва у ОСОБА_8 (за даними медичної документації) кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

рани в лобній області, в підлопаточной області справа (у кількості 4 шт), на передній поверхні грудної клітки справа (у кількості 2 шт), по задній поверхні правого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні правого передпліччя верхній третині, по задньозовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, по задній поверхні лівого плеча у верхній третині, по передній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, по долонній поверхні лівої кисті (у кількості 3 шт), два садна в підлопаточної області зліва на рівні 11 ребра (без підтвердження даними медичної документації) слідами загоєння яких є виявлені при огляді (06.11.2014) рубці у ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

рани задньої поверхні лівої гомілки в середній третині і передньої поверхні лівої гомілки в середній третині (без підтвердження даними медичної документації) слідами загоєння яких є виявлені при огляді (06.11.2014) ділянка дефекту м`яких тканин і рубець у ОСОБА_8 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , в ході якого кожен з них надав пояснення щодо механізму заподіяння ножових поранень потерпілому.
Показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 є логічними, узгоджуються між собою та відповідають висновку судово-медичної експертизи, щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень у потерпілого.

Крім того, в судовому засіданні прокурором був проголошений висновок судово-медичного експерта ОСОБА_19 № 544Д від 29.12.2014 року, який проводив дослідження з урахуванням даних протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , і який зробив висновок, що можливість заподіяння всього комплексу тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , у спосіб, вказаний ОСОБА_7 , є маловірогідним.
Висновком судово-медичного експерта №4951 від 19.12.2014р. про те, що у ОСОБА_7 наявні рана в області 2-го пальця правої кісті, крововилив з отеком м`яких тканин в області лівої щоки, в області лівого ока, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Інші тілесні ушкодження відсутні.
Згідно акту судово-психіатричної експертизи №694 від 01.12.2014р. ОСОБА_7 під час вчинення злочину не знаходився в стані фізіологічного афекту, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. Віддавав звіт собі в своїх діях та міг керувати ними.
Таким чином суд вважає, що вся сукупність досліджених доказів, які узгоджуються між собою та є допустимими, в повній мірі підтверджує вину ОСОБА_7 у замаху на умисне вбивство.

Не визнання ОСОБА_7 своєї провини, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин. Твердження про те, що він боявся за своє життя через можливе застосування насильства з боку потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 є безпідставними та спростовуються вище наведеними доказами.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, як замах на вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, вчинений особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд ураховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є особливо тяжким, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому самого суворого покарання, а також особу обвинуваченого, який провини у вчиненні злочину не визнав, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, також має на утриманні малолітню дитину 2014р.н., має постійне місце роботи та проживання, де позитивно характеризується, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити йому покарання, у відповідності до вимог ст..68 ч.3 КК України, пов`язане з позбавленням волі, що буде відповідати вимогам ст..65 КК України і необхідним для виправлення ОСОБА_7 .

Цивільний позов прокурора прокуратури Ленінського району м.Запоріжжя про стягнення грошових коштів у сумі 2085,72 грн.в зв`язку з лікуванням ОСОБА_8 у клінічній лікарні №9 є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст..100 КПК України.

У відповідності до вимог ст..124 КПК України з ОСОБА_7 підлягає стягненню витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 982,80 грн.

На підставі викладеного, керуючисьст.ч.3 ст15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України, ст. ст. 368-370,373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 винним у вчинені злочину, передбаченогоч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України і призначити йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну чинність ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 16.10.2014 року, відповідно до протоколу затримання ОСОБА_7 .

Речові докази:ковдру, труси, сорочку бежевого кольору,штани сірого кольору, зріз нігтьових пластин ОСОБА_7 ,змиви РБК, які були зроблені в ході ОМП, джинси; слід низу взуття з РБК, сліди пальців рук, ніж, матеріал для можливого ДНК- дослідження, які зберігаються в камері схову Ленінського РВ знищити.

чохол для мобільного телефону та мобільний телефон з сім-картою «Київстар», які зберігаються в камері схову Ленінського РВ повернути дружині ОСОБА_7 ОСОБА_20 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати в розмірі 982,80 грн., пов`язані з проведенням судово-криміналістичних експертиз НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізький області.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Комунальної установи «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня №9» кошти в розмірі 2085,72 грн., які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого.

На вирок може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий суддя:

Судді: