Ухвала

іменем україни

29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі ОСОБА_5,

за участю прокурора ОСОБА_6,

розглянула в судовому засіданні м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь при розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 9 квітня 2014 року відмовлено у застосуванні до ОСОБА_1 примусових заходів медичного характеру та закрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 259 КК України. Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, а відтак не вбачав і підстав для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Своє рішення суд мотивував тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, оскільки направлення ним 5 липня 2012 року письмового повідомлення прокурору міста Нововолинська не містить жодних даних, які б свідчили про неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, тобто вчинення в майбутньому дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 9 квітня 2014 року, якою відмовлено у застосуванні до ОСОБА_1 примусових заходів медичного характеру та ухвалити ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. Посилається на те, що лист ОСОБА_1 прокурором було сприйнято як повідомлення про підготовку вибуху, належним чином на нього відредаговано, повідомлено всі необхідні установи.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 липня 2014 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 9 квітня 2014 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати рішення апеляційного суду від 16 липня 2014 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскільки вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про відсутність складу злочину та не застосував до ОСОБА_1 примусові заходи медичного характеру. Крім того зазначає, що судом допущено порушення кримінального процесуального закону, оскільки суд прийшов до неправильного висновку про те, що юридична особа ТзОВ «Пакко Холдінг» не набула статусу потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6, який вважав, що касаційна скарга підлягає до задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що така не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, були предметом перевірки суду першої та апеляційної інстанції, і в ухвалі належним чином вмотивований. Письмове звернення ОСОБА_1, направлене останнім прокурору міста Нововолинська 5 липня 2012 року, не містить жодних даних, які б свідчили про неправдиве повідомлення особи про підготовку вибуху, тобто вчинення в майбутньому дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Відповідальність за ч. 1 ст. 259 КК України настає за завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Надісланий 5 липня 2012 року ОСОБА_1 лист прокурору міста Нововолинська ретельно досліджено в судовому засіданні в сукупності з усіма матеріалами кримінального провадження.

Не встановивши в діях ОСОБА_1 складу суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, суд обґрунтовано відмовив у застосуванні щодо нього заходів медичного характеру і закрив кримінальне провадження.

Той факт, що суд розглянув провадження за відсутності представника ТзОВ «Пакко холдінг» не вплинув на правильність судового рішення.

Твердження в касаційній скарзі прокурора про те, що суд допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, оскільки провадження здійснив за відсутності потерпілого, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ТзОВ «Пакко холдінг» потерпілою особою не визнавалось, а згідно постанови слідчого від 27 липня 2012 року (т. 2 а.с. 63) було визнано лише цивільним позивачем.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень щодо ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги прокурора немає.

Керуючись статтями 433, 434, 442, 436 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь при розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 липня 2014 року щодо відмови в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_1 примусових заходів медичного характеру залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4