Справа № 216/9015/14к
Пров. 1-кп/216/687/14

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Кривому Розі
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу , Дніпропетровської області , українця, громадянина України ,освіта середня, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має , не працюючого , раніше не судимого:
-04.12.2001 року Дніпропетровським апеляційним судом за ст.ст. 117 ч. 4; ст. 93 пункт «ж», «і»; ст. 42 КК України ( 1960 року ) до 9 років позбавлення волі.05.06.2010 року звільнений з Першотравневої ВК № 117 Харківської області.
-30.08.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 1; КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений із іспитовим терміном строком 1 рік;
-24.02.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. 2.08.2013 року, за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, умовно-достроково звільнений з Ігренського ВЦ Дніпропетровської області № 133, невідбутий термін 1 рік 2 місяця 21 день;
-03.07.2014 року Бабушкинським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч. 2 -ст.185 ч. 3 ,ст. 15 ч. 3- ст. 185 ч. 3, ст. ст.70 ,71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України ,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену судимість, знову вчинив аналогічне корисливе кримінальне правопорушення.
Так, в період часу з 12:00 годин 09.11.2013 року по 07:00 годин 10.11.2013 року, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на власну користь, шляхом розбиття скла задньої лівої двері автомобіля марки «ВАЗ 2109» д/н « НОМЕР_1 », який на той час був припаркований біля будинку АДРЕСА_2 , проник до салону даного автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме: сумку шкіряну чорного кольору марки «Тоні Перотті» вартістю 2500 грн.; портмоне шкіряне чорного кольору марки «Тоні Перотті» вартістю 700 грн.; пластиковий чемодан зеленого кольору у якому знаходився набір інструментів марки «Джонсвей» вартістю 5000 грн.
Привласнивши викрадене майно, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнового збитку на загальну суму 8200 гривень.
Підсудний ОСОБА_4 свою провину в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю і по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що він в першій декаді листопада 2013 року,в нічний час проходив по вулиці Кобилянського в м. Кривому Розі . Біля будинку № 197 по вул. Кобилянського побачив автомобіль марки «ВАЗ 2109», який був припаркований біля цього будинку . Він за допомогою викрутки розбив в автомобілі скло і із салону автомобіля таємно викрав майно ,а саме : сумку шкіряну марки «Тоні Перотті», портмоне шкіряне чорного кольору, пластиковий чемодан, у якому знаходився набір інструментів марки «Джонсвей». Привласнивши викрадене майно, він з викраденим пішов до свого дому. Викрадене майно продав , а гроші витратив на власні потреби. Потерпілому шкода відшкодована частково. У скоєному злочині щиро кається.
Суд враховуючи,що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі ,щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції,на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів,що маються у кримінальному провадженні,щодо обставин,які ніким не оспорюють ся (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин) ,та обмежити обсяг доказів,що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів ,що характеризують його особу.
При цьому судом ,відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, встановлено ,що учасники судового процесу (зокрема обвинувачений )правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій ,а також роз`яснено їм , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, вказавши , що цивільний позов заявляти не бажає .
Аналіз пояснень підсудного , та письмових доказів , які містяться у справі надає підстав суду , вважати вину підсудного доведеною, а в його діях вбачати склад злочину , передбачений ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадання чужого майна ( крадіжка ) ,вчиненого повторно.
Вирішуючи питання щодо призначення підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який, раніше судимий, задовільно характеризується за місцем мешкання , заподіяну шкоду потерпілому відшкодував частково, щиро розкаявся і вважає за необхідне призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі на мінімальний строк.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 - 03.07.2014 року був засуджений Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська , за ст. 15 ч. 2 - ст.185 ч. 3 ,ст. 15 ч. 3 - ст. 185 ч. 3, ст. ст.70 ,71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,а цей злочин вчинив до постановлення вироку Бабушкінським райсудом м. Дніпропетровська , а тому покарання йому треба призначати згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Керуючись ст. ст. 368 ,370, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного ) року позбавлення волі .

Згідно ч.4 ст.70 КК України покарання призначене за цим вироком поглинути покаранням призначеним за вироком Бабушинським районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2014 року, яким він був засуджений за ст. ст. 15 ч. 2 - ст.185 ч. 3 , ст. 15 ч. 3 - ст. 185 ч. 3, ст. ст.70 ,71 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяців і остаточне покарання визначити ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 17 січня 2014 року
Запобіжний захід - тримання під вартою обирався Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська . За ухвалою слідчого судді Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 27.11.2014 року ОСОБА_4 був етапований з виправної колонії №21 до Криворізької установи виконання покарань №3 УДПСУ в Дніпропетровській області.
Речовий доказ - шкіряну сумку марки «Тоні Перотті»,яка передана потерпілому ОСОБА_5 за розпискою залишити потерпілому ( а.кп. 31-32) .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний впродовж 30 днів з моменту його проголошення ,а засудженим ,в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1