Справа №705/501/15-к
1-кп/705/157/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кочержинці, Уманського району, Черкаської області, громадянина України, українця, не одруженого, такого що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_5 29 вересня 2004 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на автомобілі ВАЗ-2108 білого кольору д.н. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно з хуліганських спонукань, зупинились біля авто зупинки «Монастир», що на автодорозі Умань Бершадь біля повороту на с.Кочержинці, Уманського району, Черкаської області та підійшли до автомобіля Москвич-2140 д.н. НОМЕР_2 , який знаходився біля вказаної зупинки і належить на праві приватної власності ОСОБА_10 та в якому знаходилися ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, які виразились в тому, що ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , застосовуючи нецензурну лайку та образливо в грубій і брутальній формі, чіпляючись до вказаних осіб, представилися працівниками міліції і з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, демонстрували потерпілим особливо непристойні рухи тіла та вчинили насильство відносно них, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 безпричинно почали наносити удари руками і ногами в різні частини тіла ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чим заподіяли ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми повік лівого ока, забійної рана лівої надбрівної дуги, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 467 МД від 6 січня 2005 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей та на спинці носа, забійні дрібні рани під нижньою повікою правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1115/659 від 15 грудня 2004 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані хуліганські дії зі сторони ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тривали протягом 30 хвилин і вперто не припинялись.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно він 29 вересня 2004 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на автомобілі ВАЗ-2108 білого кольору д.н. НОМЕР_1 , попередньо домовившись з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зупинились біля автозупинки «Монастир», що на автодорозі Умань Бершадь біля повороту на с.Кочержинці, Уманського району, Черкаської області, підійшли до автомобіля Москвич-2140 д.н. НОМЕР_2 , в якому знаходилися ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та застосовуючи нецензурну лайку та образливо в грубій і брутальній формі, чіпляючись до вказаних осіб і з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, демонстрували потерпілим особливо непристойні рухи тіла та побили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України , як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом вчинені групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, а також має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає визнання вини, щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає, вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі.
Суд вважає доцільним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 . Закон України „Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Як встановлено ст. 85 КК України - на підставі закону про амністію обвинувачений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав.
Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив 29 вересня 2004 року, тобто до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368,395 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити йому покарання один рік 6-ь місяців позбавлення волі.
На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання.
Міру запобіжного заходу обрану обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком чинності, змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти із зали суду.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга учасниками процесу до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, через Уманський міськрайонний суд.
Головуючий ОСОБА_1