У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів

Шевченко Т.В., Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Дрогобицької О.М.

та захисника

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 20 листопада 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у попередньому розгляді справи, на постанову судді
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області від 3
вересня 2008 року, якою кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
с. Олександрівки Лозовського

району
Харківської області, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого
п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, повернуто на додаткове розслідування.

ОСОБА_2
обвинувачується у тому, що він 9 лютого 2006 року, приблизно о 20 годині,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в будинку АДРЕСА_1 під час сварки,
яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, шляхом нанесення ударів
кухонним ножем вчинив умисне вбивство двох осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

За
результатми попереднього розгляду справи суддя судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області 3 вересня 2008 року ухвалив постанову,
якою кримінальну справу щодо ОСОБА_2повернув на додаткове розслідування з тих
підстав, що органом досудового слідства не виконано в повному обсязі вказівки,
наведені в ухвалах колегії суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України від 16 серпня 2007 року та 15 травня 2008 року і у
постанові судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Донецької області від 8 січня 2008 року, якими дана кримінальна справа
поверталась на додаткове розслідування, а також допущено інші порушення вимог
кримінально-процесуального закону.

У
касаційному поданні ставиться питання про скасування постанови судді
апеляційного суду і направлення справи на новий судовий розгляд з тих мотивів,
що органом досудового слідства виконано всі вказівки касаційного суду, а
зазначені у постанові судді порушення вимог кримінально-процесуального закону
не є такими, без усунення яких справа не
може бути призначено до судового розгляду.

На
касаційне подання прокурора обвинуваченим ОСОБА_2 та його захисником адвокатом
ОСОБА_1 подано заперечення, у яких вони вважають касаційне подання
безпідставним, а захисник, крім того, вважає, що кримінальне переслідування
щодо ОСОБА_2має бути закрито, а його звільнено з-під варти.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду Укараїни, пояснення прокурора, яка підтримала
касаційне подання і просила його задовольнити, захисника ОСОБА_1, який вважав
доводи касаційного подання необгрунтованими, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання
підлягає задоволенню.

Ухвалою
колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України
від 16 серпня 2007 року обвинувальний вирок щодо ОСОБА_2скасовано, а справу
направлено на додаткове розслідування з тих підстав, що судом не досліджено
речові докази через їх відсутність, у зв'язку з цим виникає питання, як саме і
коли проводились експертні дослідження їх, де вони зберігались, коли вони
зникли і хто до цього причетний;ОСОБА_2 надавався для впізнання не сам ніж, про
який йдеться у вироку, а його фото; залишились без відповіді питання щодо
динаміки нанесення ударів потерпілим, у який спосіб їх було нанесено, чи в той
момент, коли потерпілі вже перебували на підлозі, чи до цього; чому понятими
під час огляду місця події були працівники міліції, а не цивільні особи; не
перевірено версію вчинення вбивства іншою особою, на яку вказував ОСОБА_2
Органу досудового слідства рекомендовано було усунути зазначені недоліки,
всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи, у тому числі більш
докладно допитати неповнолітнього свідка ОСОБА_5, разом з ним і за участю
ОСОБА_2провести відтворення обстановки та обставин події.

Відповідно
до вимог ст. 246 КПК України при попередньому розгляді справи суддя з власної
ініціативи чи за клопотанням учасників процесу своєю постановою повертає справу
на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи,
провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог
цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового
розгляду; за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного
представника суддя вправі повернути справу на додаткове розслідування для
притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, якщо окремий розгляд
справи щодо них неможливий; за клопотанням прокурора, потерпілого чи його
представника суддя може повернути справу на додаткове розслідування у випадках
наявності підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею Кримінального
кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин, чи для
пред'явлення обвинувачення, яке до цього не було пред'явлено.

У
постанові судді зазначено, що органом досудового слідства на порушення вимог
ст. 399 КПК України не вияснено з достатньою повнотою обставин і причин
відсутності речових доказів на час судового розгляду справи, питань, пов'язаних
з експертним дослідженням речових доказів, долученням їх до матеріалів справи,
місцем їх зберігання, не проведено впізнання ножа обвинуваченим ОСОБА_2, не
перевірено належним чином версію вчинення вбивства іншою особою, не проведено
відтворення обстановки та обставин події з участю обвинуваченого ОСОБА_2, не
виконано наведені у постанові судді від 1 січня 2008 року вказівки щодо
необхідності пред'явленняОСОБА_2 більш конкретного обвинувачення.

Проте
з наведеними у постанові судді твердженнями щодо підстав для повернення справи
на додаткове розслідування погодитись не можна.

Як
убачається з матеріалів справи, під час огляду місця події було вилучено
кухонний ніж, шапку, та інші речі, а в ході досудового слідства в ОСОБА_6
вилучено його одяг. Ці речі оглянуто слідчим та приєднано до справи як речові
докази. З приводу дослідження одягу ОСОБА_2слідчим призначались відповідні
експертизи і у постановах про призначення експертиз міститься перелік речових
доказів, наданих на дослідження, а у висновках експертиз - опис речових
доказів, які досліджувались експертами.

Одяг ОСОБА_2не було надано апеляційному суду як речові докази під час
розгляду справи по суті, що було однією з підстав скасування обвинувального
вироку щодо ОСОБА_2та направлення справи на додаткове розслідування.

При
додатковому розслідуванні було встановлено, що на той час одяг
ОСОБА_2знаходився в кімнаті зберігання речових доказів медико-криміналістичного
відділення судово-медичних експертиз, після надходження цих речових доказів до
прокуратури Микитівського району м.Горлівки слідчий додатково оглянув їх і в
супровідному листі до справи зазначено, що речові докази зберігаються у кімнаті
зберігання речових доказів прокуратури Микитівського району м. Горлівки.

Висновки
експертиз щодо речових доказів досліджуються під час судового слідства, їм
дається оцінка судом в сукупності з іншими доказами.

У
постанові судді також зазначено, що не виконано вказівку, наведену в ухвалі
колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України
від 16 серпня 2007 року, щодо проведення впізнання ОСОБА_2 ножа.

Проте
у даній ухвалі ставилось питання, чомуОСОБА_2 пред'явлено для впізнання не сам
ніж, а його фото, і вказівки про обов'язкове проведення впізнання ножа ухвала
не містить.

Крім
того, із матеріалів справи убачається, що фото кухонного ножа, вилученого під
час огляду місця події,ОСОБА_2 для впізнання не пред'явлось. ОСОБА_2 у своїх показаннях під час досудового слідства
пояснював, що ознак цього ножа він описати не може, а згідно зі ст. 175 КПК
України при необхідності пред'явити для впізнання який-небудь предмет слідчий
спочатку допитує впізнаючого про ознаки цього предмета і впізнаючий, вказуючи
на предмет, який він впізнає, має пояснити, за якими ознаками він його впізнав.

Під
час додаткового розслідування перевірялась причетність ОСОБА_7 на якого
вказував ОСОБА_2, до вбивства подружжя ОСОБА_3. З цього приводу допитано певне
коло свідків, які в день вбивства спілкувались з ОСОБА_7. За результатами
перевірки винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи щодо
ОСОБА_7за відсутністю у його діях складу злочину.

Посилання
у постанові судді на те, що орган дізнання не виконав належним чином окреме
доручення слідчого з цього питання, не може бути підставою для направлення
справи на додаткове розслідування, оскільки, крім направлення окремого
доручення, слідчий також перевіряв можливість причетності ОСОБА_7до вбивства подружжя
ОСОБА_3.

У
постанові судді висловлена згода з неможливістю проведення при додатковому
розслідуванні відтворення обстановки та обставин події з одночасною участю
обвинуваченого ОСОБА_2та неповнолітнього свідка ОСОБА_5, на необхідність
проведення якого було вказано в ухвалі колегії суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України від 16 серпня 2007 року, але
поставлено питання про необхідність проведення цієї слідчої дії з участю
ОСОБА_2для перевірки його показань, даних в ході судового слідства.

Проте
названа ухвала таких вказівок не містить і, крім того, під час додаткового
розслідування обвинувачений ОСОБА_2 відмовився від проведення відтворення
обстановки та обставин події з його участю, про що свідчить його заява (т. 2, а.с.
319).

На
виконання вказівок Верховного Суду України щодо динаміки, способу нанесення
ударів потерпілим, положення потерпілих в момент нанесення їх при додатковому
розслідуванні проведено комісійну судово-медичну експертизу, висновок якої має
бути досліджено судом під час судового слідства.

Посилання
у постанові судді на неповноту пред'явленогоОСОБА_2 обвинувачення як на
підставу повернення справи на додаткове розслідування також не можна визнати
обгрунтованим, оскільки відповідно до вимог ст. 275 КПК України суд розглядає
справу в межах пред'явленого обвинувачення, а згідно зі ст. 277 КПК України
прокурор вправі змінити пред'явленеОСОБА_2 обвинувачення під час судового
розгляду справи. Крім того, ні прокурор, ні потерпілий не заявляли клопотання про
повернення справи з цієї підстави на додаткове розлідування.

Отже,
постанову судді, винесену за результатами попереднього розгляду справи щодо
ОСОБА_2ухвалено з порушенням вимог ст. 246 КПК України, а тому ця постанова
підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий попередній розгляд.

Підстав
для зміни обраногоОСОБА_2 запобіжного заходу, про що ставить питання захисник
ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає.

З
урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаціне подання прокурора, який брав участь у попередньому розгляді
справи, задовольнити.

Постанову
судді апеляційного суду Донецької області від 3 вересня 2008 року про
повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за п. 1 ч. 2 ст. 115
КК України на додаткове розлідування скасувати, а справу направити в той же суд
на новий розгляд.

Судді:

Селівон О.Ф. Шевченко
Т.В. Канигіна Г.В.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф. Селівон