У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України у складі:

головуючого судді

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Гриціва М.І., Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.,

розглянувши в судовому засіданні у
м. Києві 4 листопада 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Луганської області на постанову Рубіжанського районного
суду Луганської області від 28 серпня
2007 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

вказаною постановою

ОСОБА_1,

1984 року народження, громадянина України,

раніше судимого вироками від 27.03.2003 р. за

ч.ч.3,5 ст. ст.15,185, ч.2 ст. 194 КК України до

позбавлення волі строком на 3 роки; від 15.05.2003 р. за ч. 3 ст. 185 із
застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ст. 70 КК України остаточно до 3
років позбавлення волі; звільнений 1.06.2005 р. умовно-достроково на 8 місяців
3 дні,

звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 198 КК України на
підставі п. «б» ст. 1, ст. 6 Закону України “Про амністію” від 19 квітня 2007
року, а кримінальну справу провадженням закрито.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 1 червня 2007 року в м. Рубіжне Луганської
області збув ОСОБА_2 за 50 грн. майно, завідомо здобуте злочинним шляхом.

У касаційному поданні заступник прокурора Луганської області ставить
питання про скасування вказаної постанови внаслідок неправильного застосування
кримінального закону, оскільки суд необґрунтовано, у порушення ст. 108 КК
України застосував акт амністії до ОСОБА_1, який має не погашену та не зняту
відповідно до закону судимість.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційне подання
частково, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у
касаційному поданні, колегія вважає, що воно підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року
від кримінальної відповідальності у порядку та на умовах, визначених цим Законом,
звільняються особи, які підпадають під дію ст. 1 цього Закону, кримінальні
справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового
слідства чи суду, але не розглянуті судами.

Водночас згідно з п. «б» ст. 7 вказаного Закону амністія не застосовується
до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення тяжких та (або) особливо
тяжких злочинів згідно з КК України 2001 року.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_1 був засуджений:

- вироком від 27 березня 2003
року за ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст.
194 КК України, тобто згідно зі ст. 12 КК України - за вчинення замаху на
особливо тяжкий злочин та особливо тяжкого злочину;

- вироком від 15 травня 2003
року за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто згідно зі ст. 12 КК України - за
вчинення тяжкого злочину (а.с.64).

ОСОБА_1 за вироком від 15 травня 2003 року на підставі ст. 70 КК України
остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3
роки.

ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання 1 червня 2005 року
умовно-достроково на 8 місяців 3 дні (а.с.64).

Згідно зі ст.ст. 89, 90 КК України судимості ОСОБА_1не погашені. Як
убачається з матеріалів кримінальної справи, ці судимості також не були зняті у
встановленому законом порядку.

Суд у постанові про звільнення ОСОБА_1від кримінальної відповідальності
вказані обставини не врахував. Також у вступній частині постанови суд
неправильно вказав дані про засудження ОСОБА_1вироками 2003 року та призначені
йому за цими вироками покарання.

Аналіз приведених даних у сукупності свідчить, що суд необгрунтовано
застосував до ОСОБА_1акт амністії.

Водночас доводи касаційного подання про те, що акт амністії застосований до
ОСОБА_1незаконно у зв'язку з тим, що він є судимим, оскільки судимість не
погашена згідно з п. 4 ч. 2 ст. 108 КК України, є безпідставними.

Вказана стаття кримінального закону застосовується до осіб, які вчинили
злочини до досягнення ними вісімнадцятирічного віку (ч. 1), і питання про
погашення та зняття судимості розглядається стосовно неповнолітніх (ч. 2). Як
свідчать матеріали справи, ОСОБА_1
народився 3 лютого 1984 року (а.с. 59). Дані про час вчинення злочинів, за які ОСОБА_1
засуджений вироками 2003 року, у справі відсутні.

З огляду на наведене, постанова Рубіжанського районного суду Луганської області
від 28 серпня 2007 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання заступника прокурора Луганської області задовольнити
частково.

Постанову Рубіжанського районного суду Луганської області від 28 серпня
2007 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у той же суд.

С У Д Д І :

Т.І. Присяжнюк М.І. Гриців В.Ф. Школяров