Справа № 493/2802/14-к
Провадження № 1-кп/493/41/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2015 року м. Балта, Одеська область
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника служби у справах дітей ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 11 класу Балтської ЗОШ № 1, раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

· обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
24.04.2014 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 , вступили між собою у злочинну змову, направлену на таємне викрадення майна з домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого в с. Коритне Балтського району Одеської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна з корисливих мотивів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 24.04.2014 року близько 16 годин, прийшли на територію домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване в с. Коритне Балтського району, де на поверхні підвального приміщення, розкопали грунт, після чого, з метою крадіжки демонтували його металеве перекриття, яке складалося з металевих рейок, загальною масою 960 кг та металевого профілю, загальною масою 48 кг, вартістю 2 грн. за 1 кг металобрухту, на загальну суму 2016 грн.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 почали переносити це металеве перекриття за межі території домогосподарства ОСОБА_6 , однак свій злочинний умисел довести до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки в той час, на місце скоєння злочину прибув власник даного майна ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 залишили місце скоєння кримінального правопорушення.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 , винними себе визнали в повному обсязі, просять суд не досліджувати докази, які знаходяться в матеріалах справи, в зв`язку з чим, враховуючи думку прокурора, захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_5 , які погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинувачені та інші учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, добровільно погоджуються на застосування судом під час подальшого розгляду справи вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, пояснивши, що їм зрозумілі наслідки застосування даної норми закону. При таких обставинах, суд вважає за недоцільне досліджувати докази відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що дійсно він спільно з ОСОБА_11 та неповнолітнім ОСОБА_12 намагалися викрасти металеві рейки та металевий профіль, які демонтували з перекриття підвального приміщення, не розуміє чому так вчинив, в скоєному розкаюється, в подальшому зобов`язується подібного не вчиняти, просить суд суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою провину визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно, 24.04.2014 року близько 16:00 години, він, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_12 , з метою крадіжки чужого майна, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_6 , де на поверхні підвального приміщення, розкопали грунт, після чого демонтували його металеве перекриття та почали переносити це перекриття за межі території, але не довели свій умисел до кінця, оскільки прибув власник. Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки та зобов`язується в подальшому подібні дії не вчиняти.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у скоєному щиро розкаявся та надав суду показання, аналогічні показанням обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки та зобов`язується в подальшому подібні дії не вчиняти.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що цивільний позов не заявляв, пояснюючи, що обвинувачені зобовязалися добровільно відновити зруйноване ними підвальне приміщення. Міру покарання обвинуваченим просить призначити на розсуд суду.
Таким чином, підтверджується, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 своїми умисними діями, скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При обранні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують його особу, який раніше на судимий, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан та суспільну небезпеку скоєного, повне визнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиросердне каяття у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, виявив бажання стати на шлях виправлення та зобов`язався в подальшому не вчиняти подібні дії, що являється обставинами, які пом`якшують йому покарання.
Обставини, які обтяжують вину обвинуваченого, - суд не вбачає.
Суд констактує, що обвинувачений не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, що підтверджується довідкою, виданою Балтською ЦРЛ № 1380 від 09.12.2014 року (а.кр.п. 53), за місцем проживання скарг на нього не надходило (ар.кр.п. 51).
Крім того, суд враховує думку прокурора відносно виду покарання, враховує прохання обвинуваченого не позбавляти його волі, його ствердження про те, що він став на шлях виправлення і засуджує свій проступок, в подальшому перевиховується без ізоляції від суспільства, враховує думку потерпілого, який покладається на розгляд суду, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння, із застосуванням положень ст. 75 КК України, мотивуючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При обранні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_11 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують його особу, який раніше на судимий, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан та суспільну небезпеку скоєного, повне визнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиросердне каяття у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, виявив бажання стати на шлях виправлення та зобов`язався в подальшому не вчиняти подібні дії, що являється обставинами, які пом`якшують йому покарання.
Обставини, які обтяжують вину обвинуваченого, - суд не вбачає.
Суд констактує, що обвинувачений не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, що підтверджується довідкою, виданою Балтською ЦРЛ № 1379 від 09.12.2014 року (а.кр.п. 58), за місцем проживання скарг на нього не надходило (ар.кр.п. 57).
Крім того, суд враховує думку прокурора відносно виду покарання, враховує прохання обвинуваченого не позбавляти його волі, його ствердження про те, що він став на шлях виправлення і засуджує свій проступок, в подальшому перевиховується без ізоляції від суспільства, враховує думку потерпілого, який покладається на розгляд суду, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння, із застосуванням положень ст. 75 КК України, мотивуючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При обранні міри покарання для неповнолітньої обвинуваченого ОСОБА_12 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують його особу, який раніше на судимий, стан здоров`я, матеріальний та сімейний станта суспільну небезпеку скоєного, повне визнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиросердне каяття у вчиненому, його неповнолітній вік, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, виявив бажання стати на шлях виправлення та зобов`язався в подальшому не вчиняти подібні дії, що являються обставинами помякшуючими його відповідальність.

Обставини, які обтяжують вину обвинуваченого, - суд не вбачає.
Суд констактує, що неповнолітній обвинувачений не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, що підтверджується довідкою, виданою Балтською ЦРЛ № 1382 від 09.12.2014 року (а.кр.п. 52), за місцем проживання скарг на нього не надходило (ар.кр.п. 50).
Крім того, суд враховує думку прокурора відносно виду покарання, враховує прохання неповнолітнього обвинуваченого не позбавляти його волі, його ствердження про те, що він став на шлях виправлення і засуджує свій проступок, в подальшому перевиховується без ізоляції від суспільства, враховує прохання захисника, який просить суд суворо неповнолітнього не карати і призначити міру покарання без позбавлення волі, враховує думку представника служби у справах дітей Балтської РДА, яка просить його суворо не карати, так як вважає, що обвинувачений усвідомив свою вину, враховує думку потерпілого, який покладається на розгляд суду, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння, із застосуванням положень ст. ст. 75, 104 КК України, мотивуючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Експертизи під час досудового розслідування не призначалися, в зв`язку з чим витрати на їх проведення відсутні.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.
У відповідності зі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
Речові докази згідно зберігальної розписки залишити за належністю ОСОБА_6 .
Міра запобіжного заходу під час досудового слідства відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі тридцяти днів з моменту його проголошення.
СУДДЯ: