Провадження №1-кп/331/202/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працює, одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.12.2014 року, близько 09 години 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині пр. Леніна, з боку вул. Української в напрямку вул. Запорізької в м. Запоріжжі.

На перехресті пр. Леніна з вул. Запорізькою, водій ОСОБА_5 здійснював маневр розвороту ліворуч для здійснення руху по пр. Леніна у зворотному напрямку.

В цей же час ОСОБА_4 , діючи в якості пішохода, перетинала проїжджу частину пр. Леніна, рухаючись в напрямку справа - наліво по ходу руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_5 , під час маневру розвороту ліворуч, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала смугу руху, на яку він в`їжджав, діючи в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, де сказано: п.12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», негайних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, в результаті чого допустив наїзд передньою частиною кузову керованого автомобіля «RENAULT LOGAN» на пішохода.

Після наїзду водій ОСОБА_5 самостійно доставив пішохода ОСОБА_4 до 5 міської лікарні.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 154 від 23.01.2015 року, пішоходу ОСОБА_4 в ході дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забиття лівого колінного суглобу, з частковим розривом медіальної колатеральної зв`язки, з повним горизонтальним розривом заднього рогу медіального меніску, з розвитком ексудативного синовииту лівого колінного суглобу, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 105/15 від 03.03.2015 року в розглянутій дорожній ситуації, дії водія ОСОБА_5 , за умови руху автомобіля на зелений сигнал світлофора та виникнення небезпеки в момент розвороту, не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода за умови виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання і просить суд закрити кримінальне провадження та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності згідно до ст. 46 КК України у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , у звязку з примиренням, так як вони примирились, майнових та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст. 46 КК України, слідує, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України передбачено, що злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно санкції ч. 1 ст. 286 КК України, за вказаний злочин передбачено покарання у вигляді штрафу до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того яка зі сторони була ініціатором та з яких мотивів.

Судом встановлено і не заперечується сторонами кримінального провадження, що діяння, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_5 , дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вважає що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у звязку з примиренням ОСОБА_5 з потерпілою ОСОБА_4 .

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 46, 286 КК України, ст.ст. 100, 284-288, 314, 372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України закрити.

Речові докази:

- автомобіль «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити за належністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1