Справа № 546/540/15-к
Провадження № 1-кп/546/64/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка справу про обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Решетилівка Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого в Представництві «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.» водієм, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він з 29 листопада 1995 року по 18 червня 1997 року проходив строкову службу у Збройних силах України, отримав військову спеціальність водій автомобілів та був звільнений у запас зі званням солдат. Після звільнення в запас перебував на військовому обліку у запасі у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Закону Ураїни «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 на території України оголошено часткову мобілізацію.

20.05.2015 року обвинуваченого ОСОБА_4 , було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії, за результами якої його було визнано придатним до військової служби та направлено для призову до Збройних сил України.

20 травня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 , не бажаючи виконувати обов`язок громадянина України відбувати військову службу щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності держави, свідомо порушуючи вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 умисно відмовився отримувати повістку про призов, якою його було зобов`язано 21 травня 2015 року на 08 годину 00 хв. з`явитися до Решетилівсько-Великобагачанського ОРВК для проходження військової служби, але повістка була йому зачитана вголос. Доствовірно знаючи про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачений ОСОБА_4 прямо відмовився від несення обов`язків військової служби під час часткової мобілізації, у зазначений в повістці час не з`явився до ОРВК, тобто ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.

29 травня 2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, істотних щодо даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також щодо покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 , у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробування на іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався в тому, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 травня 2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: