№
11-292/07 Головуючий
в 1 інстанції Каліновська B.C.
ч. 1, 2 ст. 125 КК України Доповідач в апеляційній
інстанції Опейда В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 15
травня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого
- судді Хомицького
A.M.

суддів Лозовського
А.О., Опейди В.О.

потерпілої ОСОБА_4

засуджених ОСОБА_2,
ОСОБА_3

захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у
місті Луцьку справу за апеляцією захисника засуджених ОСОБА_1 на вирок Луцького
міськрайонного суду від 15 березня 2007 року, яким ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, громадянка України, уродженка с.Усичі Луцького району Волинської
області, мешканка АДРЕСА_1, з середньою освітою, працююча охоронцем в ДП «Арсенал»
СТ, одружена, не судима,

засуджена
за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десяти) гривень.

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, громадянин України, уродженця м. Луцька
Волинської області, мешканець АДРЕСА_2, з середньою освітою, одружений,
працюючий приватним підприємцем, не судимий,

засуджений
за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 150 (сто п'ятдесят) годин
громадських робіт.

Задоволений
цивільний позов, стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 по "1000
(тисячу) гривень з кожного моральної шкоди.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія судців судової палати, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3
та ОСОБА_2 засуджені за те, що 02 грудня 2005 року близько 19 години
знаходячись на сходинковій площадці в під'їзді будинку АДРЕСА_3, на грунті
неприязних відносин, умисно шарпали штовхали та нанесли побої ОСОБА_4. Так
ОСОБА_2 нанесла удар рукою потерпілій в вухо, спричинивши їй легкі тілесні
ушкодження, а ОСОБА_3 удари кулаками в груди, ногами по ногах та тулубу,
заподіявши ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад
її здоров'я.

В
поданій на вирок апеляції захисник засуджених ОСОБА_1 зазначає, що вирок є
незаконним, оскільки досудове і судове слідство проведено однобічно та

неповно, окрім
цього висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі. Вважає, що
безпідставно взято за доказ заяву ОСОБА_5 з змісту якої йому відомо про побиття
ОСОБА_4, хоча той очевидцем сварки не був. Докази на підтвердження нанесення
ОСОБА_2 удару в вухо потерпілій у справі відсутні. Стверджує, що судом не дано
оцінки факту обшуку, який здійснювала потерпіла. Крім цього суд невірно оцінив
показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 з однієї сторони і свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9.
Висновок судово-медичної експертизи зроблений більше як через рік після подій,
а тому не дає підстав стверджувати, що тілесні ушкодження мали місце. Просить
вирок скасувати, а кримінальну справу щодо засуджених закрити на підставі
п.п.1, 2 ч.1 ст.6 КПК України.

У
запереченні на апеляцію потерпіла ОСОБА_4 вважає що вирок щодо ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 слід залишити без змін. Наголошує, що суд постановив мотивований вирок,
давши оцінку доказам у справі і показанням свідків допитаних у справі, а також
висновку судово-медичної експертизи.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку, повідомив ким і в якому об'ємі він
оскаржений, пояснення засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 і їх захисника, які апеляцію
підтримали, думку потерпілої, яка просила залишити вирок без змін",
перевіривши матеріали і дослідивши докази у справі, колегія суддів судової
палати приходить до висновку що апеляція не підлягає до задоволення.

Доводи
апеляції захисника засудженого щодо незаконності вироку спростовуються
зібраними у справі і дослідженими у судовому засіданні доказами, якими у вироку
обґрунтовується вина засуджених в умисному заподіянні легких тілесних
ушкоджень.

Так, в
ході судового слідства встановлено, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на протязі
тривалого проміжку часу існують неприязні відносини, наведене не заперечували
як засуджені, так і потерпіла. Окрім цього, встановлено, що 02 грудня 2005 року
близько 19 години в приміщенні будинку за місцем проживання потерпілої відбувся
конфлікт. Факт самого конфлікту сторонами також не оспорюється.

Обстеження
потерпілої було проведено у відповідній установі з дотриманням встановленого
поряду, а тому посилання захисту на те що висновок складений більше ніж через
рік після ймовірного отримання тілесних ушкоджень не грунтується на матеріалах
справи і суперечить як висновку судово-медичного експерта від 09.02.2007 р. так
і заключению експерта
від 05.12.2005 року. Зважаючи на це звернення потерпілої до Луцької міської
поліклініки №2 в цілому не суперечить зібраним у справі доказам, а тому таке
твердження захисту в конкретному випадку не заслуговує на увагу.

Спричинення
тілесних ушкоджень потерпілій засудженими внаслідок конфлікту, що мав між ними
місце стверджено висновком судово-медичного експерта №244. Даний висновок
об'єктивно узгоджується з послідовними показаннями потерпілої, які вона давала
як в ході судового розгляду, так і в ході перевірки проведеної працівниками
органів внутрішніх справ, про те, що їй були нанесені тілесні ушкодження
ОСОБА_2. Факт конфлікту ствердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а свідок
ОСОБА_8 ствердила також про факт нанесення ударів ОСОБА_3 потерпілій. Судом
дано обґрунтування показанням ОСОБА_6 і ОСОБА_7 які не взяті до уваги, оскільки
вони суперечать зібраним доказам. Зокрема, потерпіла на обліку в психіатричній
лікарні не перебуває, а даних про можливість утворення виявлених у неї тілесних
ушкоджень при падінні з висоти

власного зросту,
згідно висновку експерта, немає. Враховуючи з'ясовані у справі докази, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
заподіяння засудженими потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Посилання
захисту на перебування потерпілої в помешканні засуджених не спростовує
можливості заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Щодо пояснень ОСОБА_5, то
вони були зазначені судом, як характеризуючи дані взаємовідносин між сторонами,
а як доказ - його показання судом не брались, оскільки в судовому засіданні ця
особа не допитувалась.

Порушень
чинного законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення у
справі не встановлено. Зокрема, дана кримінальна справа була порушена у суді у
відповідності до положень чинного кримінально-процесуального кодексу України
при наявності достатніх приводів і підстав.

Покарання
судом призначене у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України як з
врахуванням конкретних обставин справи так і даних які характеризують особи
засуджених. Обґрунтованим є і висновок суду про часткове задоволення заявленого
цивільного позову, який вирішений у відповідності до норм діючого
законодавства, зважаючи на з'ясовані обставини справи, з врахуванням взаємовідносин
між сторонами і наступивших наслідків.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника засуджених в інтересах засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Вирок
Луцького міськрайонного суду від 15 березня 2007 року відносно ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 залишити без змін.