А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.04.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 / головуючої/
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
Цим вироком :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючий, раніше не судимий,
визнаний винним за ч.1 ст. 121 КК України із призначенням покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання обчислюється з моменту затримання 24 листопада 2014 року.
Цивільний позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_6 на користь фінансового управління Тячівської районної державної адміністрації 3508,51 грн. за лікування потерпілого ОСОБА_9 .
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 442,26 грн. за проведення експертиз.
В порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.
Самадовський визнаний винним у тому, що 23.11.2014 року, близько 16-ої години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю сім`єю, розпочав сварку з дружиною ОСОБА_10 та старшим сином ОСОБА_9 , на їх прохання про припинення своєї неправомірної поведінки не відреагував, та взявши з подвір`я дворогосподарства сокиру, в коридорі будинку умисно завдав своєму сину ОСОБА_9 один удар обухом сокири в життєво важливий орган в лобну ділянку голови з правої сторони. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 865 від 27 листопада 2014 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, відкритого перелому лобної кістки зправа та забійної рани чола зправа, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення.
В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Тячівського району ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання особі обвинуваченого внаслідок м`якості покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у вигляді шести років позбавлення волі. Вважає необґрунтованим та занадто м`яким призначене обвинуваченому покарання, яке згідно санкції ч. 1 ст. 121 КК України є мінімальним і таким, що не спрямоване на виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, а також викорінення із його свідомості та свідомості інших громадян думки про те, що можливо безкарно вчиняти будь-які злочини. Крім того, апелянт вказує на те, що судом не було достатньо враховано, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин при обтяжуючих обставинах вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, веде антигромадський спосіб життя, не працює, по місцю проживання із членами своєї сім`ї постійно свариться через зловживання алкоголем.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та постановити ухвалу, якою призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України та встановлення йому іспитового строку. Посилається на те, що він визнав повністю свою вину та щиро розкаюється у вчиненому, усвідомив наслідки вчиненого та шкодує, що так трапилось.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок змінити, застосувати до ОСОБА_6 положення ст. ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а також змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший, що не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування цього, захисник вважає, що призначене обвинуваченому покарання є занадто суворим, що при призначенні покарання суд не звернув увагу на те, що обвинувачений позитивно характеризується та має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, просив вибачення від свого сина (потерпілого), дав правдиві покази, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Також апелянт вважає, що реальне покарання погіршить світосприйняття обвинуваченого та може викликати озлобленість до навколишніх оточуючих.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника з проханням про зміну вироку в сторону його пом`якшення, прокурора, який заперечив проти поданих апеляційних скарг, в тому числі щодо апеляційної скарги прокурора прокуратури Тячівського району, вважаючи призначене Самадовському покарання справедливим та достатнім для його виправлення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та доведеність вини ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України ніким з учасників судового провадження не оспорюється, тому апеляційний суд переглядає вирок щодо призначеної міри покарання ОСОБА_11 відповідно до заявлених апеляційних вимог на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.
Судова колегія вважає, що судом першої інстанції покарання, призначене ОСОБА_11 відповідає вимогам ст. 65 КК України та ст. 50 КК України. Так, суд врахував обставини, що пом`якшують покарання : щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; також врахував і обставини, що його обтяжують : вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, визначивши вид і строк покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України.
Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянтів, зокрема, прокурора про те, що покарання є зам`яким. Злочин ОСОБА_11 вчинив вперше, щиро розкаявся, шкодує про те, що вчинив своєму сину; зрозумів, що своїми діями поставив сім`ю у скрутне становище, а тому покарання у виді п`яти років позбавлення волі є достатнім і необхідним покаранням для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Одночасно судова колегія не погоджується з доводами захисника і обвинуваченого про необхідність пом`якшення цього покарання та застосування ст. 75 КК України. Обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, потерпілий, який є його сином, а також дружина та неповнолітній син, не висловлювали бажання про призначення більш м`якого покарання, а пояснення обвинуваченого про те, що він просить надати випробувальний термін, оскільки переживає про сім`ю, яка залишилась без засобів до існування, повинен про неї дбати - не переконують апеляційний суд у тому, що він може виправитись без ізоляції від суспільства.
Хоча обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, проте, беручи до уваги суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчинення насильства у сім`ї, тяжкість наслідків, що настали, судова колегія не вважає призначене покарання ОСОБА_11 суворим і надмірним, як про це вказував в апеляційній скарзі захисник.
З наведених в апеляційних скаргах доводів, підтверджених в судовому засіданні сторонами, судова колегія не знаходить підстав, як для посилення покарання, так і для його пом`якшення, та вважає покарання призначене Самадовському судом першої інстанції таким, що відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Вирок Тячівського районного суду Закарпатської обалсті від 16.02.2015, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі - залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та захисника - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді: