У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Кліменко
М.Р. та Школярова В.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 12 червня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок Євпаторійського міського суду Автономної
Республіки Крим від 1 листопада 2005 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком засуджена:

ОСОБА_1, 1970 року народження, раніше судима:
10 квітня 2001 року Євпаторійським міським судом за ст.ст. 140 ч.2, 141 ч.2 КК Україна ( у
ред. 1960 р.) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

- за ст. 309 ч. 1 КК України на 2 роки
позбавлення волі;

- за ст. 190 ч. 2 КК України на 2
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_1 до відбування 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнана винною у
тому, що 2 грудня 2004 року, близько 15
години 30 хв. на території лікарні по пр. Перемоги в м. Євпаторії, зловживаючи
довірою ОСОБА_2, під приводом подзвонити; заволоділа її мобільним
телефоном «Самсунг», вартістю 1270 грн.

21 грудня 2004 року, близько 16 години
30 хв., на вул. Середній в м. Євпаторії ОСОБА_1 у невстановленої слідством особи придбала пакет з
наркотичними засобами - концентратом макової соломи (екстракційний опій) вагою
0,53 г., яку незаконно зберігала без мети збуту.

Ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 28 березня 2006 року вирок змінений: виключена з
мотивувальної частини вказівка про визнання як обтяжуючої покарання обставини -
«рецидив злочинів».

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить, у зв'язку із змінами, внесеними апеляційною
інстанцією, перекваліфікувати її дії з ч.2 на ч.1 ст. 190 КК України а також
пом'якшити їй покарання. Крім того, вказує на те, що судом порушено її право на
захист, оскільки їй не було надано останнього слова.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені злочинів, в яких вона визнана
винною, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на сукупності
зібраних по справі доказів, яким була дана належна оцінка.

Як вбачається з
матеріалів справи судом першої інстанції як обтяжуючою покарання обставиною
визнано « рецидив злочинів » , в той час
як ця обставина є кваліфікуючою ознакою
- « повторність» . У зв'язку із цим апеляційний суд дану вказівку виключив з мотивувальної частини вироку.
Проте на правильність кваліфікації за ч.2 ст.190 КК України така змінна вироку
не впливає.

Безпідставним є і твердження засудженої
про порушення судом її права на захист. Як вбачається з протоколу судового
засідання, на який засудженою зауваження не вносились, ОСОБА_1 надавалось останнє слово, у якому вона
просила її суворо не карати.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд урахував характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого, дані про особу засудженої, пом'якшуючі покарання
обставини, у тому числі і ті, на які засуджена посилається у своїй скарзі.

Підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК
України немає.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А :

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судді:

Верещак
В.М. Школяров
В.Ф. Кліменко М.Р.