У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Пивовара В.Ф., Гошовської Т.В.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 5 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Кіровоградської області на вирок Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 31 березня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимого 27.05.02 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України
на 4 роки позбавлення волі, звільненого 12.02.04 року умовно-достроково на 1
рік 11 місяців 11 днів,

засуджено за ч. 2 ст.
186 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК
України за сукупністю вироків ОСОБА_1 визначено 1 рік 1 день позбавлення волі.

В апеляційному порядку
вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

Як визнав встановленим
суд, 22 січня 2006 року близько 20-ї години ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 із
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров”я
потерпілого ОСОБА_2 відкрито викрав майно останнього на суму 224грн.

У касаційному поданні
заступник прокурора Кіровоградської області, не оспорюючи доведеності вини та
правильності кваліфікації дій засудженого, зазначає, що при призначенні ОСОБА_1
покарання за сукупністю вироків, суд порушив вимоги ч. 4 ст. 71 КК України.
Просить вирок скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, міркування прокурора, яка підтримала касаційне
подання, обговоривши його доводи та перевіривши кримінальну справу, колегія
суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню.

На
підставі зібраних по справі доказів, які в судовому засіданні досліджувалися в
порядку ст. 299 КПК України, суд першої інстанції зробив висновок щодо
доведеності вини ОСОБА_1 у відкритому викраденні майна ОСОБА_2 , кваліфікував
його дії за ч. 2 ст.186 КК України та призначив йому покарання за цим законом
із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі, а на
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_1 визначено 1 рік 1 день
позбавлення волі.

Проте, при призначенні засудженому ОСОБА_1 покарання суд
допустив помилку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України остаточне
покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за
новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, невідбута ОСОБА_1
частина покарання за попереднім вироком від 27 травня 2002 року становить 1 рік
11 місяців 11 днів.

Призначаючи засудженому
остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків у виді
1 року 1 дня позбавлення волі суд, першої інстанції порушив зазначені вимоги
закону, у зв'язку з чим вирок підлягає скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд.

Якщо при
новому розгляді справи буде доведена вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого
йому злочину, призначаючи засудженому покарання за сукупністю вироків, суду
необхідно врахувати вимоги ч. 4 ст. 71 КК України

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора Кіровоградської
області задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31
березня 2006 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд.

С у д д і :

Коновалов В.М. Пивовар
В.Ф.
Гошовська Т.В.