Справа №-11-229
2007р. Головуючий у
1 інстанції-Ярмоленко Г.Л.
Категорія - ст. 185 ч. З КК Доповідач - Шевченко О.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
лютого 2007р. Апеляційний суд Київської області в складі :

головуючого - Ігнатюка
О.В.

суддів -
Шевченка О.В., Авраменка М.Г.,

з участю прокурора - Єні О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок
Володарського районного суду Київської області від 05 грудня 2006
p., щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, урод, с
АДРЕСА_1Володарського району
Київської області, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, жителя с АДРЕСА_2, Володарського району Київської області,
судимого Володарським районним судом Київської області 23.02.2006
року за ст. 309
ч. 1 КК України до двох років позбавлення волі з
іспитовим строком 1 рік,

- засудженого
за ст. 185 ч.З
КК України - три
роки позбавлення волі. Відповідно
ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Володарського
районного суду Київської області від 23.02.2006 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ст.309
ч. І КК України із застосуванням ст. 75
до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1
рік, остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді трьох років
трьох місяців позбавлення волі.

Цим же вироком
засуджений ОСОБА_2. щодо якого вирок не оскаржується. Згідно вироку, 03.09.2006
року, близько 22-ої години, з метою вчинення крадіжки, ОСОБА_1., за попередньою змовою з
ОСОБА_2., на автомобілі останнього, марки ВАЗ -2103, реєстраційний номер НОМЕР_1, прибули до приміщення складу №2,
який належить фермерському
господарству "Відродження" і розташований в с АДРЕСА_1Володарського району Київської області.

ОСОБА_2заховав автомобіль за кущами неподалік складу, а
ОСОБА_1в цей час пішов до приміщення складу і витягнув скло з
вікна, після чого таємно проник в приміщення і став подавати через вікно сітки
з цибулею ОСОБА_2., який їх переносив і складав на купу в кущах неподалік від
складу. В подальшому ОСОБА_2., на власному автомобілі, за два рази перевіз
викрадену цибулю до місця свого проживання в с АДРЕСА_3 , а потім реалізував оптовим покупцям на ринку в м. Біла Церква
Київської області.

Таким чином засудженими було викрадено ЗО сіток цибулі нового врожаю,
загальною вагою 610
кг. Вартість одного кілограма цибулі сорту "Дайтона
Ф 1"
становить 1грн.40коп, вартість
однієї сітки, в яких містилась цибуля, становить 1 грн. Внаслідок крадіжки
цибулі в сітках, фермерському господарству "Відродження" підсудними
було завдано збитків на суму 884 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно 17.
09.2006 року, близько 21
год., ОСОБА_1., за попередньою змовою з ОСОБА_2., на тому ж автомобілі таким же чином викрали ЗО сіток цибулі нового
врожаю, загальною вагою 586 кг такої ж вартості на
загальну суму 850 грн.40коп.

В апеляції ОСОБА_1., не оспорюючи вирок в частині
доведеності вини та кваліфікації
його дій, вважає що вирок підлягає зміні у зв "язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого,
є занадто суворим. Суд не врахував, що ним та ОСОБА_2. до розгляду справи у
суді було відшкодовано заподіяні крадіжкою збитки ФГ "Відродження",
його чистосердечие
розкаяння та намір виправитись в умовах суспільства.
Наведені обставини у їх сукупності давали
суду підстави застосувати відносно нього ст. 75
КК України та визначити покарання із
урахуванням норм вказаної статті, встановивши

іспитовий строк. А тому, просить
вирок суду скасувати частково та призначити покарання
у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, встановивши іспитовий
строк.

В запереченнях, прокурор, вказує, що підстав, для часткового скасування
вироку, як зазначено в апеляції засудженого ОСОБА_1., не має.

Так, ОСОБА_1. 23.02.2006
року був судимий Володарським районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі з
іспитовим строком 1 рік.
В період іспитового строку засуджений вчинив новий тяжкий злочин, за який передбачено покарання за ч. З ст. 185
КК України у виді позбавлення волі
на строк до шести років. Вказане свідчить про те, що засуджений
ОСОБА_1. належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та у
вчиненні злочину не розкаявся, тому його виправлення в умовах суспільства
вважає неможливим.

Відповідно до п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року
зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №
18 від 10.12.2004 року, виходячи з того, що згідно ч. 2
ст. 75, ч. З ст. 78 КК України вчинення
протягом іспитового строку нового злочину є підставою для направлення
засудженого для відбування призначеного покарання, рекомендувати судам не
застосовувати повторно до таких осіб звільнення від відбування покарання з
випробуванням під час розгляду справи про новий злочин.

При таких обставинах, просить вирок щодо ОСОБА_1. засудженого за сукупністю
вироків до 3
років 3 місяців позбавлення
волі залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок
суду залишити без зміни, апеляцію засудженого - без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Викладені у
вироку висновки про
винність засудженого у вчиненні

інкримінованого
злочину, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку
доказами, що не оскаржується апелянтом, а
його дії вірно кваліфіковані за ч.З ст. 185 КК України.

Суд ретельно перевірив у судовому засіданні всі доводи засудженого і у вироку мотивовано прийняв по них відповідні
рішення, які грутнуються на матеріалах справи.

Посилання засудженого в апеляції,
що вирок суду підлягає зміні у зв
"язку з невідповідністю призначеного
покарання ступеню тяжкості злочину та його особі, є безпідставним.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений в період іспитового строку вчинив новий тяжкий злочин, тому відповідно до п.
10 постанови
Пленуму Верховного Суду України №
7 від 24.10.2003 року з послідуючими змінами він
повинен відбувати покарання в місцях позбавлення
волі.

Таким чином, при призначенні покарання засудженому суд врахував
вищенаведене, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину,
обставини справи, його особу та призначив покарання відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України, в тому числі і з врахуванням наведених апелянтом доводів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України,
апеляційний

суд,

ухвалив:

апеляцію засудженого ОСОБА_1. залишити без
задоволення, вирок

Володарського районного суду Київської області
від 05 грудня 2006 p., щодо

ОСОБА_1 без зміни.