У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Кравченка
К.Т.,

судді за участю прокурора
захисника потерпілої

Пошви Б.М. і ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 1 листопада 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 5 січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області
від 22 березня 2007 року.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 5
січня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, раніше не судимого,

засуджено :

- за ч. 3 ст. 286
КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3 роки,

- за ч. 1 ст. 135 КК України на 1
рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_1призначено 7 років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними
засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілих: ОСОБА_2 12295,70грн.
на відшкодування матеріальної шкоди та 20000грн. на відшкодування моральної
шкоди; ОСОБА_6 7787грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 20000грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2007 року
вирок щодо ОСОБА_1 змінено, виключено з вироку вказівку суду про порушення
ОСОБА_1 п. п. 1.3, 1.5, 2.3б, 2.10, 10.1, 11.1, 11.2, 12.2, 12.3 Правил
дорожнього руху України, пом'якшено покарання за ч. 1 ст. 135 КК України та
призначено 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 70 КК України остаточне
покарання ОСОБА_1призначено 7 років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними
засобами строком на 3 роки.

У решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду з урахуванням внесених змін ухвалою апеляційного суду
ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він 15 липня 2005 року,
приблизно о 22год., керуючи на підставі довіреності технічно справним автомобілем “Опель-
Вектра” д. н. НОМЕР_1, рухаючись в темний час
доби в умовах обмеженої видимості по вулиці Матросова в м. Вознесенську
Миколаївської області по сухій асфальтованій проїжджій частині від провулка
Широкий в напрямку вулиці З. Космодем”янської, зі швидкістю 60 км/год., проявив
безпечність та неуважність, не вибрав потрібний безпечний боковий інтервал, чим
порушив п. п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України і, не впоравшись з
керуванням транспортного засобу, без гальмування скоїв попутне бокове ковзне
зіткнення з велосипедом “України” під керуванням велосипедиста ОСОБА_7 з
пасажиркою ОСОБА_8, який рухався в попутному напрямку по правій стороні
проїжджої частини вулиці Матросова. Внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_7 були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження від яких він помер на місці пригоди, і
ОСОБА_8 - тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла 19.07.2005р. у
лікарні.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1вказує на однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим його вину у
вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 286 КК України не доведено. Крім
того зазначає, що судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано
пом'якшуючи обставини, а саме, що ним в добровільному порядку частково
відшкодовано потерпілим матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
залишення касаційної скарги засудженого без задоволення, пояснення захисника
ОСОБА_3, який підтримав касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 та потерпілої
ОСОБА_2про залишення скарги засудженого без задоволення, перевіривши матеріали
справи та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіркою встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини
справи. Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, суд зробив на підставі
доказів, досліджених у судовому засіданні, і детально викладених у вироку.

Вчинення ОСОБА_1 наїзду на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внаслідок
порушення Правил дорожнього руху, підтверджується зібраними по справі доказами,
яким суд дав належну оцінку.

За висновками судово - автотехнічних експертиз дії водія ОСОБА_1 не
відповідали вимогам п. п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, оскільки
ОСОБА_1мав технічну можливість запобігти зіткненню з велосипедистом.

Посилання засудженого на однобічність та неповноту судового слідства, є
безпідставними, і не відповідають матеріалам справи, оскільки всі обставини
справи досліджено повно.

Твердження засудженого про те, що його вину у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України не доведено, ретельно перевірялися як
судом першої інстанції, так і апеляційним судом, і визнані безпідставними.

Аналіз усіх доказів дає підстави касаційному суду зробити висновок про
доведеність винуватості ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій за ч. 3
ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Згідно із встановленими у справі фактичними обставинами матеріальний закон
судом застосовано правильно.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального
закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не
встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, дані про особу засудженого, обставини, що пом'якшують покарання, в тому
числі і ті, на які посилається засуджений ОСОБА_1 у скарзі. Нових обставин, які
не враховані судами першої та апеляційної інстанції, у скарзі не наведено. Тому
підстав для його пом'якшення, про що йдеться у касаційній скарзі, колегія не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 січня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2007
року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

С у д д і :

Кравченко К.Т.
Пошва Б.М.
Мороз М.А.