Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1870/15-к
Провадження № 1-кп/553/142/2015
У Х В А Л А
Іменем України
13.07.2015 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000108 відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2015 року відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін якого продовжений даним судом під час підготовчого провадження ухвалою суду від 15.05.2015 року на час судового розгляду справи до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, до 13.07.2015 року.

При вирішенні питання про обрання та продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано, що він обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, частина з яких відповідно до класифікації, визначеної в ст. 12 КК України, відносить до категорії тяжких, не має сім`ї, тобто міцних соціальних зв`язків, не працює, тобто не має стабільного джерела доходу, тоді як інкриміновані кримінальні правопорушення спрямовані на отримання прибутку, тобто наявність достатніх даних, що свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та дають підстави стверджувати, що обвинувачений може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на свідків.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що він в даний час перебуває в тяжкому стані та потребує медичної допомоги - термінового хірургічного лікування в умовах хірургічного відділення закладів МОЗ.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання адвоката заперечувала, посилаючись на його безпідставність, вказувала на те, що забезпечити лікування обвинуваченого можливо під час перебування його в умовах СІЗО. Також прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Адвокат та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання адвоката та прокурора, суд виходить з наступного.

Право осіб, які перебувають під вартою, на надання їм медичної допомоги, гарантовано чинним законодавством та відповідно до положень ст. ст. 11, 21 Закону України "Про попереднє ув`язнення", обов`язок забезпечити особам, взятим під варту, медичне обслуговування, покладається на адміністрацію місць попереднього ув`язнення, а порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1.2 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Вона включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
Відповідно до листа Полтавського СІЗО УДПтС України в Полтавській області № 10/7-4394 від 10.07.2015 року ОСОБА_4 09.07.2015 року консультований лікарем-травматологом МОЗ, встановлено діагноз: загострення хронічного остеомієліту лівої здухвинної кістки, рекомендовано: секвестректомія кістки. Проведення рекомендованого хірургічного лікування можливе в умовах хірургічного відділення закладів МОЗ.

Як встановлено в п. 2.3, 2.7 "Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту", затвердженого наказом МЮ України та МОЗ України № 239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.
Таким чином, заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши доводи, наведені учасниками процесу в обґрунтування заявлених клопотань та заперечень проти них, суд приходить до висновку, що встановлені судом обставини не дають підстав стверджувати про те, що захворювання, виявлене у обвинуваченого ОСОБА_4 , перешкоджає можливості його утримання під вартою, а також про недоведеність того факту, що надання йому належної та якісної медичної допомоги, в тому числі хірургічного лікування в умовах закладів МОЗ неможливе в період утримання під вартою в порядку, передбаченому чинним законодавством.

А тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , не зникли, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, та оскільки судовий розгляд справи не закінчений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та розгляду справи в розумні строки вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно нього на 2 місяця

Керуючись ст.ст. 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці по 13 вересня 2015 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1