Справа № 11-1080
інстанції Розсуждай ЯМ
Доповідач Яременко А.Ф.
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2004
року

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого Калашников В.М.

суддів Яременка
А.Ф., Ковалюмнус Е.Л.

з участю

прокурора
Красної К.О. розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку справу
за апеляцією прокурора на постанову Київського районного суду м. Донецька від 14.12. 2006 року, якою справа з а обвинуваченням ОСОБА_1
за ст.
185 ч.1 КК України повернута прокурору в порядку ст.
249-1 КПК України для усунення виявлених недоліків.

ОСОБА_1
пред'явлено обвинувачення в тому, він
21.11. 2006 року приблизно в 13 годин перебуваючи в приміщення залізничного
вокзалу ст. Донецьк вчинив крадіжку майна на суму 590
грн., яке належало потерпілому ОСОБА_2

Повертаючи
справу в порядку ст. 249-1 КПК України прокурору суд вказав, щодо обвинуваченого, який не мав певного місця проживання і не
з'явився на попередній розгляд справи ,
прокурор, в порушення вимог ст.
228 КПК України, не перевірив
правильність обраного запобіжного заходу і взагалі не обрав його. Натомість в
справі є зобов'язання ОСОБА_1 з'являтися за викликами органів дізнання і
суду, що, на думку суду, суперечить нормам КПК України, оскільки
ст. 149 КПК України не передбачає
такого запобіжного заходу.

В
апеляції прокурора порушується питання про скасування постанови суду і
направлення справи на новий розгляд, з
посилання на порушення судом норм КПК України і невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. Зокрема,
вказує на те, що взагалі були
відсутні підстави для обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу.

Заслухавши
суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції колегія суддів визнала апеляцію такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
вимог ст. 148 КПК України запобіжний захід обирається
не завжди, а тільки при наявності
достатніх підстав вважати , що
підозрюваний , обвинувачений буде
намагатися ухилитися від слідства і суду або виконанню процесуальних
рішень, перешкоджати встановленню істини
у справі або продовжувати злочинну діяльність. Якщо таких підстав немає, від підозрюваного, обвинуваченого відбирається письмове
зобов'язання про явку на виклик особи,
яка проводить дізнання,
слідчого, прокурора або суду.

Таким же
чином врегульоване це питання в розділі про протокольну форму досудової
підготовки матеріалів, що і мало місце в
даному випадку. Згідно ч. 2 ст. 426 КПК України - у правопорушника відбирається зобов'язання з'являтися за

викликами
органів дізнання і суду. І тільки в необхідних випадках прокурор обирає щодо
правопорушника запобіжний захід ( ст 430 КПК України )

Таким
чином, висновок суду про наявність у
справі порушень норм КПК України через
необрання запобіжного заходу суперечить чинному законодавству.

Крім
того, безпідставним є посилання суду і
на порушення прокурором вимог ст 228 КПК України, внаслідок неперевірки прокурором правильності
обраного запобіжного заходу у справі, що
надійшла з обвинувальним висновком ,
оскільки в даному випадку,
згідно ст. 430 КПК України, прокурор сам порушує кримінальну справу, обирає в необхідних випадках запобіжний захід
і складає обвинувальний висновок.

Що ж до
неявки ОСОБА_1в суд на попередній розгляд справи, то з матеріалів справи не видно , що він взагалі викликався до суду, хоча в матеріалах справи був зазначений засіб
в який його необхідно викликати до суду

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України апеляційний
суд

ухвалив:

Апеляцію
прокурора задовольнити.

Постанову
Київського районного від 14 12. 2006 року ,
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий розгляд з стадії попереднього розгляду в той же суд