Провадження № 1-кс/161/4355/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
15 листопада 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

з участю прокурора
Жирицького Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк
клопотання старшого прокурора
прокуратури Волинської області ОСОБА_1
про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший прокурор прокуратури
Волинської області ОСОБА_1 звернувся до
суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що слідчим відділом
прокуратури Волинської області
проводиться досудове розслідування у
кримінальному провадженні №
000000132 від 13.11.2013 за фактом
перевищення влади та службових
повноважень працівниками взводу
супроводу УДАІ УМВС в області та
членами слідчо-оперативної групи
Турійського РВ із застосуванням
насильства, що спричинило тяжкі
наслідки, а саме смерть громадянина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця м.
Маріуполя Донецької області, мешканця
смт. Турійськ Волинської області, за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365
КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено,
що 13.11.2013 о 05 год. 15 хв. в чергову частину
Турійського РВ УМВС України у
Волинській області від старшого
інспектора взводу супроводу ДПС
ОСОБА_3. надійшло повідомлення про те,
що на вул. Ковельській в смт. Турійськ
ним зупинено автомобіль марки «AUDI-A6»,
держномер НОМЕР_1, водій якого чинить
непокору.

Установлено, що 13.11.2013, близько 04 год. 30
хв. два екіпажі взводу супроводу ДПС
УДАІ УМВС України у Волинській області
у складі: старших інспекторів ДПС
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3. та інспектора
ДПС ОСОБА_6, знаходячись у м. Ковелі в
районі перехрестя вул.
Варшавська-Володимирська, у зв'язку з
перевищенням швидкості та порушенням
правил дорожнього руху, зупиняли
автомобіль марки «AUDI-A6», держномер
НОМЕР_1. Однак, водій автомобіля не
відреагував на вимогу працівників
міліції про зупинку та продовжував на
високій швидкості рухатись на вул.
Володимирській м. Ковель в сторону смт.
Турійськ. Доїхавши до будинку за
адресою: смт. Турійськ, вул. Ковельська,
15, порушник лишив автомобіль та почав
тікати від працівників УДАІ, після чого
був затриманий останніми у смт.
Турійськ на вул. Ковельській.

За вказаним вище повідомленням про
непокору працівникам міліції виїхала
слідчо-оперативна група Турійського РВ
УМВС України у Волинській області
службовим автомобілем марки "ВАЗ 2107",
які посадили правопорушника ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина
України, уродженця м. Маріуполя
Донецької області, мешканця смт.
Турійськ Волинської області, для
доставлення до райвідділу міліції на
заднє пасажирське сидіння. По приїзду
до райвідділу в ОСОБА_2 погіршився стан
здоров'я, після чого його відвезли до
Турійської ЦРЛ, по дорозі до якої він
помер.

При провадженні досудового
розслідування, під час проведення
огляду транспортного засобу 14.11.2013
автомобіля «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 тимчасово вилучено
мобільний телефон марки «Самсунг»
чорного кольору, судову повістку,
використану серветку, дві пластикові
пляшки ємністю 1,5 літра з прозорою
рідиною та поліетиленовий стакан.

Враховуючи, те що вищевказані речі є
вилученим майном, просить накласти
арешт на:

- мобільний телефон марки «Самсунг»
чорного кольору, судову повістку,
використану серветку, дві пластикові
пляшки ємністю 1,5 літра з прозорою
рідиною, поліетиленовий стакан, які
були тимчасово вилучені під час огляду
14.11.2013 автомобіля «Ауді А6», д.н.з.
НОМЕР_1, яким 13.11.2013 керував ОСОБА_2

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав своє клопотання з підстав у
ньому викладених. Просив клопотання
задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора,
дослідивши письмові матеріали
клопотання, приходжу до висновку про
задоволення клопотання з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у
кримінальному провадженні підлягають
доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення
(час, місце, спосіб та інші обставини
вчинення кримінального
правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у
вчиненні кримінального
правопорушення, форма вини, мотив і
мета вчинення кримінального
правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої
кримінальним правопорушенням, а також
розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, характеризують особу
обвинуваченого, обтяжують чи
пом'якшують покарання, які виключають
кримінальну відповідальність або є
підставою закриття кримінального
провадження;

5) обставини, що є підставою для
звільнення від кримінальної
відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України
обов'язок доказування обставин,
передбачених статтею 91 цього Кодексу,
за винятком випадків, передбачених
частиною другою цієї статті,
покладається на слідчого, прокурора та,
в установлених цим Кодексом випадках, -
на потерпілого. Обов'язок доказування
належності та допустимості доказів,
даних щодо розміру процесуальних
витрат та обставин, які характеризують
обвинуваченого, покладається на
сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України
слідчий суддя або суд під час судового
провадження накладає арешт на майно у
вигляді речей, якщо є достатні підстави
вважати, що вони відповідають
критеріям, зазначеним у частині другій
статті 167 цього Кодексу. Крім того, у
випадку задоволення цивільного позову
суд за клопотанням прокурора,
цивільного позивача може вирішити
питання про накладення арешту на майно
для забезпечення цивільного позову до
набрання судовим рішенням законної
сили, якщо таких заходів не було вжито
раніше.

При розгляді клопотання встановлено,
що в провадженні слідчого відділу
прокуратури Волинської області
перебуває кримінальне провадження, яке
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань 13.11.2013 року за №
000000132, за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365
КК України.

Також встановлено, що 14.11.2013 року
органом досудового розслідування при
провадженні досудового розслідування,
було оглянуто транспортний засіб -
автомобіль «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 Під час огляду було
виявлено та вилучено мобільний телефон
марки «Самсунг» чорного кольору,
судову повістку, використану серветку,
дві пластикові пляшки ємністю 1,5 літра
з прозорою рідиною та поліетиленовий
стакан. Таким чином речі, які виявлено
та вилучено під час огляду зберегли на
собі сліди кримінального
правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що вищеперераховані речі
були тимчасово вилучені 14.11.2013 під час
проведення огляду транспортного
засобу. При цьому стороною
кримінального провадження повністю
доведено обґрунтованість клопотання
та необхідність накладення арешту. А
тому за таких обставин, приходжу до
висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 168, 170,173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого прокурора
прокуратури Волинській області ОСОБА_1
про арешт майна - задовольнити
повністю.

Накласти арешт на:

- мобільний телефон марки «Самсунг»
чорного кольору, судову повістку,
використану серветку, дві пластикові
пляшки ємністю 1,5 літра з прозорою
рідиною, поліетиленовий стакан, які
були тимчасово вилучені під час огляду
14.11.2013 автомобіля «Ауді А6», д.н.з.
НОМЕР_1, яким 13.11.2013 керував ОСОБА_2

Ухвала підлягає до негайного
виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області протягом п'яти
днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя В.В.
Ковтуненко