У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів за участю прокурора захисників та засуджених

Кривенди О.В., Канигіної Г.В.,
Саленка І.В., ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_6., ОСОБА_1., ОСОБА_3 та ОСОБА_5.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 13 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1., захисників ОСОБА_2в інтересах
засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4. в інтересах засудженого
ОСОБА_5. та захисника ОСОБА_6. в інтересах засудженої ОСОБА_3,

в с т а н о
в и л а:

Вироком Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від 7 березня 2006 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

раніше не судимого,

-за ч.2
ст.364 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 4 роки позбавлення волі
з позбавленням права займати керівні посади строком на 1 рік;

-за ч.3
ст.365 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі
з позбавленням права займати керівні посади строком на 1 рік;

-за ч.2
ст.366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
керівні посади строком на 1 рік, на
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно на 5 років
позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади строком на 1 рік,
а на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження,

раніше
не судиму,

-за ч.3
ст.365 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі
з позбавленням права займати посади, пов”язані із матеріальною
відповідальністю, строком на 1 рік;

-за ч.2
ст.366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
посади, пов”язані із матеріальною відповідальністю, строком на 1 рік, на
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно на 5 років
позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов”язані із матеріальною
відповідальністю, строком на 1 рік, а на підставі ст.75 КК України звільнено
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3року
народження,

раніше
не судимого,

-за ч.2
ст.364 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі
з позбавленням права займати керівні посади строком на 1 рік, а на підставі
ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки;

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_4року
народження,

раніше
не судимого,

-за ч.2
ст.364 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі
з позбавленням права займати керівні посади строком на 1 рік;

-за ч.2
ст.366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
керівні посади строком на 1 рік, на підставі ст.70 КК України за сукупністю
злочинів на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні
посади строком на 1 рік, а на підставі ст.75 КК України звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Постановлено стягнути солідарно з
ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_5. і ОСОБА_7. на користь ТОВ “Медиком” 658.236,73 грн.
та 550,80 грн. судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 листопада 2006 року вирок залишено без зміни.

За наведених у вироку обставин в період часу з 9 лютого 1996 року по 22
листопада 1996 року ОСОБА_1. зловживаючи
своїм службовим становищем директора Дніпропетровської філії АТ “Укрінбанк” за
домовленістю із ОСОБА_3., ОСОБА_5 та ОСОБА_7. вчинив дії, які явно виходили за
межі наданих йому прав і повноважень, вніс до офіційних документів завідомо
неправдиві відомості, чим спричинив ТОВ “Медиком” матеріальну шкоду на загальну
суму 658.236,73 грн.; ОСОБА_3., будучи головним бухгалтером Дніпропетровської
філії АТ “Укрінбанк” вчинила дії, які явно виходили за межі наданих їй прав і
повноважень, за домовленістю з іншими засудженими внісла до офіційних
документів завідомо неправдиві відомості, які спричинили тяжкі наслідки у виді
матеріальних збитків ТОВ “Медиком”; ОСОБА_5., будучи начальником
кредитно-економічного відділу зазначеної філії, використав своє службове
становище в інтересах третіх осіб, що спричинило тяжкі наслідки, а ОСОБА_7.,
будучи службовою особою, вчинив дії аналогічні ОСОБА_5, а також вніс до
офіційних документів неправдиві відомості, що потягло тяжкі наслідки.

У касаційних скаргах:

засуджений ОСОБА_1. посилається
на висновок науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при
інституті держави і права ім.В.М.Корецького НАН України, згідно з яким директор
Дніпропетровської філії “Укрінбанку”, тобто він, на підставі діючих у той час
законодавчих та інших нормативно-правових актів, а також Положення про філію,
довіреності № 54 від 1 грудня 1994 року і Статуту “Укрінбанку” мав повноваження
на укладення договору між Дніпропетровським обласним відділенням Державного
інноваційного фонду України та акціонерним товариством “Український
інноваційний банк” і на підписання (разом із головним бухгалтером філії)
гарантийного листа на ім”я голови Дніпропетровського відділення Державного
інноваційного фонду України. За змістом скарги просить скасувати постановлені
щодо нього судові рішення, закрити справу за відсутністю в його діях складу
злочину і відмовити у задоволенні цивільних позовів;

захисник ОСОБА_4. просить
скасувати вирок і ухвалу апеляційного суду щодо засудженого ОСОБА_5. і закрити
справу;

захисники ОСОБА_6. і ОСОБА_2. в
інтересах засуджених відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_1. теж просять, за наведених у
їх скаргах підстав, скасувати постановлені щодо останніх судові рішення і
закрити справу за відсутністю в їх діях складу злочину та відмовити у
задоволенні цивільного позову.

Заслухавши доповідача, засуджених
ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_5., захисників ОСОБА_2., ОСОБА_6. та ОСОБА_4., які
підтримали свої касаційній скарги, прокурора, який частково підтримав касаційні
скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а
справа закриттю у зв”язку із закінченням строків давності притягнення
засуджених до кримінальної відповідальності з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.49 КК України
особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею
злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п”ять років у разі
вчинення злочину середньої тяжкості та десять років у разі вчинення тяжкого
злочину.

Відповідно до ст.12 КК України
злочини, передбачені ч.2 ст.364, ч.3 ст.365 КК України відносяться до категорії
тяжких, а злочин, передбачений ч.2 ст.366 КК України до злочину середньої
тяжкості.

З матеріалів справи вбачається, що
злочини ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_5 та ОСОБА_7. вчинені в період з 9 лютого по
22 листопада 1996 року, тобто 22 листопада 2006 року закінчився строк
притягнення всіх засуджених до кримінальної відповідальності і апеляційний суд
повинен був закрити кримінальну справу щодо них, але не зробив цього.

З урахуванням того, що засуджений
ОСОБА_7. не оскаржує постановлені щодо нього судові рішення у касаційному
порядку, але відповідно до ст.395 КПК України якщо задоволення скарг дає
підстави для прийняття рішення на користь інших засуджених, касаційний суд
зобов”язаний прийняти таке рішення, тому
судові рішення щодо ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_5. та в порядку ст.395 КПК
України щодо ОСОБА_7. підлягають скасуванню, вони - звільненю від кримінальної
відповідальності на підставі ст.49 КК України, а справа - закриттю.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засуджених
ОСОБА_1., захисників ОСОБА_2., ОСОБА_4. та ОСОБА_6. задовольнити частково.

Вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 7 березня 2006
року та хвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006
року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та в порядку ст.395 КПК України щодо
ОСОБА_7 скасувати, на підставі ст.49 КК України звільнити їх від
кримінальної відповідальності і закрити справу.

Судді:

Скотарь А.М.
Кривенда О.В.
Канигіна Г.В.