Номер справи137/997/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, суд,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 22.01.2015 засуджений Літинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт та 27.02.2015р поставлений на облік Літинського РП КВІ.
З метою виконання вироку Літинського районного суду, 06.03.2015р засуджений ОСОБА_6 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та направлений до Кожухівської сільської ради для відбуття покарання у виді громадських робіт.
ОСОБА_6 роз`яснено, шо він повинен приступити до відбування призначеного покарання з 06.03.2015р.
Розпорядженням голови Кожухівської сільської ради 06.03.2015р. засуджений ОСОБА_5 прийнятий для відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт та складено графік відбування покарання.
На весь період відбуття покарання ОСОБА_6 забезпечений роботою в Кожухівській сільській раді на території кладовища та в с. Кожухів Літинського району, а саме мав здійснювати прибирання, вирізку кущів та зобов`язаний виконувати громадські роботи в робочі дні з 9-00 години до 13-00 години.
За час відбуття покарання у виді громадських робіт засуджений ОСОБА_5 , умисно, без поважних на те причин, не з`явився для відбування громадських робіт, відповідно складеного графіку, до Кожухівської сільської ради 13.03.2015, 16.03.2015, 17.03.2015, 18.03.2015, 19.03.2015,20.03.2015.
До Літинського РП КВІ 23.03.2015 надійшов табель виходу на громадські роботи, відповідно до якого, засуджений ОСОБА_5 у період з 13 по 20 березня 2015 року жодного разу не з`явився на відпрацювання та допустив 6 прогулів .
Незважаючи на те, що ОСОБА_5 неодноразово попереджався про відповідальність за невиконання покарання у вигляді громадських робіт та порушення умов його відбування, не відбув без поважних на те причин, призначених йому судом 80 годин громадських робіт.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
29.05.2015р. між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав провину, та узгодили покарання , яке повинен понести ОСОБА_5 у виді арешту 2 місяці. Відповідно до ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Літинського районного суду від 22.01.2015 та призначити покарання у виді 2 місяці 10 днів арешту.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_7 та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене сторонами покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що провину визнає повністю, добровільно уклав угоду та просить її затвердити. Захисник ОСОБА_4 також просив суд затвердити укладену угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів .
Так, кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_5 оголошена підозра, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі право на судовий розгляд , під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того у судовому засіданні суд переконався, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена сторонами добровільно, вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті,що передбачені в угоді, дана угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Позиція Європейського суду з прав людини з даного приводу викладена у Постанові від 29 квітня 2014 року по справі «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії». Де зазначено, що порушення прав та свобод людини відсунє , якщо у справі про затвердження угоди про визнання винуватості судом перевірено дотриманя вимог визначених у нормах національного законодавства та встановлена добровільність укладення угоди.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 29.05.2015р. укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 474 - 475 КПК України, - суд,
П Р И С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
На підставі ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати невідбуте покарання у виді 80 год. громадських робіт за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 22.01.2015р і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту строком на 2 місяці 10 днів.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1