Справа
№ 1-75/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня
2007 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області

у складі:
головуючого - судді Жовток Є.А. при секретарі Нерус Н.І. з участю прокурора
Криворучко A.M. потерпілого
ОСОБА_1.

законного
представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 представника цивільного
позивача ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу про обвинувачення

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця смт.Ріпки Чернігівської області, українця,
громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не
працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, не військовозобов»язаного, раніше не
судимого,

у
скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України;

ВСТАНОВИВ :

30.03.2007
року близько 24 години в смт.Ріпки Чернігівської області ОСОБА_4., перебуваючи у
стані алкогольного сп»яніння, поблизу пивного бару, розташованого по
вул.Святомиколаївська, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно
наніс удар коліном в область грудної клітки неповнолітньому ОСОБА_1, повалив
потерпілого на асфальтне покриття і наніс три удари ногою в область живота та
тулуба. Після того як ОСОБА_1. підвівся, ОСОБА_4. штовхнув його в груди, від
чого потерпілий впав на асфальтне покриття, вдарившись головою об бордюр. Таким
чином, ОСОБА_4. заподіяв ОСОБА_1. тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки
для життя в момент спричинення.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4.
свою вину у заподіянні ОСОБА_1. тяжких тілесних ушкоджень визнав та показав,
що 30.03.2007

року, приблизно
з 19 до 24 години він вживав алкогольні напої у барі, розташованому по
вул.Святомиколаївська в смт.Ріпки. В той вечір ОСОБА_4. бачив
ОСОБА_1., в тому числі і тоді, коли останній сидів на асфальті поблизу огорожі
пивного бару. ОСОБА_4. припускає, що міг заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_1.
У скоєному щиро кається. Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах
Ріпкинської центральної районної лікарні визнає. В той же час ОСОБА_4. своєї вини у
вчиненні хуліганства не визнає, вказуючи що 30.03.2007 року в барі «Молодіжний»
та поблизу нього, він громадський порядок не порушував і наміру такого не мав.

Крім
визнання ОСОБА_4. своєї
вини в заподіянні ОСОБА_1. тяжких тілесних ушкоджень, винність підсудного у
скоєнні цього злочину підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в
судовому засіданні.

Так,
допитаний по справі потерпілий ОСОБА_1. показав, що ввечері 30.03.2007 року він
святкував день народження ОСОБА_5.
вдома у останнього, вживав там алкогольні напої. В той же вечір ОСОБА_1.
заходив у бар, розташований по вул.Святомиколаївська в смт.Ріпки. Виходячи з
приміщення бару ОСОБА_1. впав з ґанку, оскільки за щось зачепився або хтось
зробив йому підсічку. Коли ОСОБА_1. опинився поблизу огородження пивного бару, у
нього з голови йшла кров і знайомі хлопці відвели його до лікарні, Конфлікта
поблизу бару з ОСОБА_4. ОСОБА_1. не пам»ятає, грубих порушень громадського
порядку не бачив. Претензій майнового характеру потерпілий до підсудного не
має, вважає що ОСОБА_4. не потрібно
позбавляти волі.

Законний
представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 показала, що потерпілий є її
сином. З 30.03.2007 року, після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий
перебував на стаціонарному лікуванні. Про обставини отримання сином тілесних
ушкоджень ОСОБА_2 нічого невідомо. Претензій майнового характеру представник
неповнолітнього потерпілого до підсудного не має, вважає що відносно ОСОБА_4. непотрібно
визначати покарання, пов»язане з позбавленням волі.

Представник
цивільного позивача в судовому засіданні пояснив, що Ріпкинською цетральною
районною лікарнею на лікування ОСОБА_1. було витрачено 1197 грн. 18 коп., які
він просить стягнути з підсудного.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6. показав, що ввечері 30.03.2007 року
він разом з ОСОБА_1. святкували день народження ОСОБА_5. вдома у останнього, де розпивали алкогольні напої. В той
вечір ОСОБА_1. пішов до бару, розташованого по вул.Святомиколаївська в
смт.Ріпки, звідки телефонував ОСОБА_5.
з проханням прийти. ОСОБА_6. також ввечері приходив до бару, був там деякий
час, а коли вийшов на вулицю, бачив що ОСОБА_1. сидів на бордюрі і у нього з
тім»яної частини голови йшла кров. Яким чином ОСОБА_1. отримав тілесні
ушкодження, ОСОБА_6. не знає. Конфліктів, бійок, інших порушень громадського
порядку поблизу бару ОСОБА_6 не бачив, робота бара не припинялась.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5.
показав, що 30.03.2007 року він разом з ОСОБА_7. та ОСОБА_1. вживали
алкогольні напої, а через деякий час ОСОБА_1. пішов у бар, розташований по
вул.Святомиколаївська в смт.Ріпки. Пізніше, коли ОСОБА_5. в свою чергу прийшов до бару, він бачив, як ОСОБА_4. та ОСОБА_1.
виясняли стосунки, при цьому висловлювали нецензурні слова на адресу один
одного. Потім ОСОБА_4. наніс ОСОБА_1.
один удар коліном в область грудей і штовхнув, а коли останній впав, ОСОБА_4
також наносив йому удари. Бійка припинилася сама по собі. Під час і після
конфлікту

робота бару не припинялась, люди які знаходилися
на вулиці, продовжували займатися звичними справами.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_8. показав, що ввечорі 30.03.2007 року в
приміщенні бару, розташованого по вул.Святомиколаївська, він бачив ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, а коли близько 23 години ОСОБА_8виходив з бару, то на вулиці побачив ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_6. Скандалів, криків та нецензурної лайки ОСОБА_8. не чув, однак
бачив як ОСОБА_1 упав та розбив голову.

З
оголошеного в судовому засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_9., вбачається,
що близько 21 години 30.03.2007 року в приміщенні бару «Молодіжний» він бачив
ОСОБА_4. та
ОСОБА_2., котрі сиділи за одним столом та розпивали алкогольні напої. В той же
вечір, близько 23 години, вийшовши з бару ОСОБА_9. бачив, як ОСОБА_4 та ОСОБА_1
штовхали один одного, висловлюючись нецензурними словами. Повернувшись до
приміщення бару ОСОБА_9бачив, як ОСОБА_1 і ОСОБА_4 також зайшли у бар і
продовжували розпивати спиртні напої. Через деякий час знову вийшовши з бару
ОСОБА_9бачив, як ОСОБА_4 та ОСОБА_1 сперечались і говорили грубі нецензурні слова
один одному. Потім ОСОБА_1 став штовхати ОСОБА_4, який намагався заспокоїти
ОСОБА_1. ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_1 коліном в область грудей, повалив на землю та
наніс три удари ногою в область живота. Після того, як ОСОБА_4 та ОСОБА_1
розборонили, останній продовжував ображати ОСОБА_4, котрий не втримавя і
штовхнув ОСОБА_1 руками в груди, внаслідок чого ОСОБА_1 упав та вдарився
головою об бордюр (а/с 51).

Аналогічні
покази містяться в протоколі допиту свідка ОСОБА_10., оголошеному в судовому
засіданні (а/с 52).

Свої
покази про обставини вчинення злочину ОСОБА_5.
та ОСОБА_10. підтвердили на очних ставках, протоколи яких оголошені в
судовому засіданні (а/с 34-35, 81-82).

З
висновку судово-медичної експертизи № 851 від 12.04.2007 року, вбачається, що у
ОСОБА_1. мали місце тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з розривом
шлунково-сальникової артерії, надривом ніжки селезінки, розривом капсули
Глісона, правої долі печінки, внутрішньочеревної кровотечі, закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в ділянці
голови, лінійного перелому тім»яної кістки справа, котрі найбільш вірогідно
утворились від дії твердих тупих предметів, якими можуть бути руки та ноги, не
менше ніж від чотирьох травматичних дій та відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Весь
комплекс тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту утворитись не
міг (а/с 43-45).

Оцінюючи
досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4. в умисному
нанесенні ОСОБА_1. тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент
заподіяння, а дії підсудного органом досудового слідства правильно
кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

В той же
час, органом досудового слідства не здобуто доказів умисних винних дій ОСОБА_4,
направлених на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю чи вийнятковим цинізмом.

З
показів свідків ОСОБА_5.,
ОСОБА_9. та ОСОБА_10. вбачається, що дії ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1
були зумовлені особистими неприязними стосунками, спрямовувались на заподіяння
тілесних ушкоджень ОСОБА_1. та не мали характеру грубого порушення громадського
порядку.

В судовому засіданні не
встановлено, що 30.03.2007 року близько 24 години, поблизу бару «Молодіжний»,
розташованому по вул.Святомиколаївська в смт.Ріпки, внаслідок дій підсудного
або інших осіб було грубо порушено громадський порядок, відповідальність за що
передбачена ч.1 ст.296 КК України.

Таким
чином, ОСОБА_4. підлягає
виправданню за ч.1 ст.296 КК України у зв»язку з відсутністю події злочину.

Вирішуючи
питання про вид та розмір покарання, суд враховує обставини та наслідки
скоєного злочину, відомості про особу винного, пом»якшуючі та обтяжуючі покарання
обставини.

Обставиною,
пом»якшуючою покарання ОСОБА_4, суд вважає щире каяття у скоєному.

До
обставин, обтяжуючих покарання підсудного, суд відносить вчинення злочину у
стані алкогольного сп»яніння.

З
матеріалів справи вбачається, що підсудний посередньо характеризується за
місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З
урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання підсудному
необхідно визначити у вигляді позбавлення волі.

В той же
час, у відповідності до ст.75 КК України, суд вважає доцільним звільнити
ОСОБА_4. від
відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку та
покладенням обов»язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки виправлення та
перевиховання підсудного можливе без відбування покарання.

Цивільний
позов, заявлений прокурором в інтересах Ріпкинської ЦРЛ необхідно задовольнити,
стягнувши з ОСОБА_4. на
користь Ріпкинської ЦРЛ 1197 грн. 18 коп.
в якості відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого.

Речові
докази: черевики «берці», необхідно залишити в розпорядженні підсудного ОСОБА_4.

Арешт
накладений на мобільний телефон «SONY
ERIKSON» W 810 І,
необхідно залишити до виконання вироку суду в частині цивільно-правових вимог.

Судові витрати
по справі відсутні.

Керуючись
СТ.СТ.321- 335 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4
виправдати у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України, за
відсутністю події злочину.

ОСОБА_4
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та
призначити покарання у вигляді п»яти років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4. від відбування призначеного покарання, якщо він протягом
двох років не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього, у
відповідності до ст.76 КК України, обов»язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання;

·
періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_4., до
набрання вироком чинності, залишити попереднім - підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь Ршкинської центральної районної лікарні 1197 грн. 18 коп.

Речові
докази: черевики «берці», необхідно залишити в розпорядженні ОСОБА_4. (а/с 77).

Арешт,
накладений на мобільний телефон «SONY
ERIKSON» W 810 І,
залишити до виконання вироку в частині цивільно-правових вимог (а/с 78-79).

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.