Справа № 1la- 1073 /2007 p. Головуючий
у 1 інстанції: Корнєєва І.В.
Категорія ч. 1 ст.263 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
квітня 2007 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
: Галатіна О.М. суддів : Єстєніної В.В., Кулагіної В.Г. з участю :

прокурора Єроклінцевої Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку справу за
апеляцією захисника

ОСОБА_2 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області
від 18

січня 2007 року, яким ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року

народження,
раніше не судимого на підставі ст..89 КК
України, засуджено за ч. 1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 147
грн.10коп. на користь НДЕКІД при УМВС України в Донецькій області.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він в
червні 2006 року, діючи в порушення „ Положення про дозволительну
систему", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12
жовтня 1992 року, „ Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання,
обліку, перевози та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї,
а також бойових набоїв до зброї та вибухових речовин", затвердженої
Наказом Міністерством внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року, не маючи
дозволу на право придбання, зберігання та носіння зброї, знайшов на смітнику в
районі с Запоріжжя Красноармійського району нестандартну, гладкоствольну,
одноствольну вогнепальну зброю - обріз 16 калібру , центрального бою,
перероблений в такий саморобним чином із гладкоствольної мисливської рушниці
моделі „ ІжК", який приніс до свого місця проживання : вул.. АДРЕСА_1, де
незаконно зберігав.

8 вересня 2006 року наведена вогнепальна зброя у ОСОБА_1
була вилучена працівниками міліції.

В апеляції захисник ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_1 просив вирок суду змінити в
частині призначеного тому покарання, обравши таке, що не пов'язано з
позбавленням волі, взявши до уваги ті обставини, що вчинений ним злочин ні є
тяжким, у його вчиненні засуджений розкаявся щиросердно, свою винуватість
визнав повністю та давав послідовні показання.

Крім toYo,
в порядку ст..93 КПК України просив
стягнути з засудженого 300 грн. за надання юридичної допомоги.

Заслухавши доповідача, прокурора, який не погодився з
принесеною апеляцією, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів
вважає, що апеляція захисника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає за таких підстав.

2

Відповідно до
вимог ст..65 КК
України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику призначення
судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року суди при
призначенні покарання мають дотримуватися загальних засад призначення
покарання, при цьому, зобов'язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини справи, що обтяжують чи пом'якшують покарання, дані про
особу винного. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з
вироку, суд першої інстанції, вирішуючи питання про вид та розмір покарання, що
має бути призначено засудженому ОСОБА_1., керувався саме наведеними вище
вимогами чинного законодавства, взявши до уваги вчинення останнім злочину
середньої тяжкості, на момент вчинення злочину останній не працював, за місцем
проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку з приводу синдрому
залежності від алкоголю, раніше не судимий на підставі ст.. 89 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано призначив засудженому покарання,
передбачене санкцією закону, відповідно до якого того визнано винним, у
мінімальних його межах. Підстав для пом'якшення призначеного покарання колегія
суддів не вбачає.

Питання про
стягнення судових витрат суду належить вирішити в порядку ст..ст.409,411 КПК
України.

Керуючись ст..ст.365-366 КПК
України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_2 відхилити; вирок
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 січня 2007 року
щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.