Справа №333/3067/15-к
провадження № 1-кп/333/326/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоне, Вільнянського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, студент 3 курсу КВНЗ «Запорізький медичний коледж», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28.04.2015 приблизно об 11 год 30 хв ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон моделі «НТС 210» в корпусі чорного кольору, вартістю 2150грн., в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 2 Гб, вартістю 100грн., а всього на загальну суму 2250грн., який належав потерпілій ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Описаними діями ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2250 грн.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, зазначивши, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок, та пояснив, що 28.04.2015 в денний час, він, знаходячись у приміщенні загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон моделі «НТС 210». В подальшому викрадений телефон він продав, а отримані кошти витратив на свої потреби. На даний час потерпілій ОСОБА_5 завдана матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, у скоєному щиросердечно розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження висновку експерта та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При встановлених обставинах, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, не одружений, не перебуває на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та Запорізькій психіатричній лікарні, визнав провину та розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодувала завдані збитки, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просить суворо не карати обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, даних про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, обставин, що пом`якшують покарання, та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд прийшов до висновку про те, що призначене покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення останнього.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.349,366-371,373-376,395,532 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання в виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до на досудовому розслідування не обрався.
Речові докази: мобільний телефон «НТС 210», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити у користуванні останньої.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1