Справа № 1-4/2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня 2008
року Мурованокуриловецький районний
суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді
Цибульського О.Є.

при секретарі Пилипчук В.П.

з участю
прокурора Арнаута Я.М.

та адвоката ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Муровані Курилівці справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Мартиновка Вознесенського району
Миколаївської області та жителя смт. Муровані Курилівці Вінницької області, працюючого менеджером в Вінницькій філії ТОВ «Правова корпорація нова хвиля», освіта середня, не одруженого, українця, громадянина України, несудимого,-

за ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, 16 вересня 2007 року
приблизно о 24 годині 15 хвилин, на перехресті вулиць Тімірязєва та Жовтневої в
смт. Муровані Курилівці Вінницької області, маючи умисел на відкрите викрадення
чужого майна, застосовуючи фізичне насильство, що
виявилось в штовханні потерпілої ОСОБА_3
та нанесенні їй удару рукою в область обличчя, внаслідок чого потерпіла падала та отримала
тілесні ушкодження, незаконно заволодів її мобільним телефоном марки «Сіменс А-70» з сім картою «Діджус» НОМЕР_1.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винну свою у
вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України
не визнав та показав, що 15.09.2007 року приблизно о 20 годині 20 хвилин
він разом зі своїми знайомими ОСОБА_4 та
його дружиною ОСОБА_5 пішли відпочивати в кафе-бар «Лагуна», який розташований
в смт. Муровані Курилівці по вул.Тімірязєва де на них чекали ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, яку він до цього не знав, для того, щоб відпочити. Прийшовши до кафе вони
одразу присіли за столик на якому вже знаходились продукти харчування та
спиртні напої, які наперед замовив ОСОБА_4. Вони відпочивали, він
практично за столом не сидів та випив за
весь вечір 200 грам горілки. Він разом з ОСОБА_4 часто виходили на вулицю, де
він курив та розмовляли. Приблизно о 22 годині ОСОБА_4 зі своєю дружиною пішли
додому, а в кафе за столиком залишились він, ОСОБА_6 та ОСОБА_3. В подальшому
приблизно о 24 годині він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 вийшли з кафе. ОСОБА_6
пішла додому, а ОСОБА_3 попросила його, щоб він провів її додому, оскільки вона
сама боялася йти, нащо він погодився. Коли він з ОСОБА_3 відійшли від кафе на
відстань приблизно 200-300 метрів, то вона раптом впала і після цього він
допоміг їй піднятися. В подальшому він з ОСОБА_3 пішли далі. Коли вони майже
дійшли до перехрестя вул. Тімірязєва та Жовтневої ОСОБА_6 подзвонила до ОСОБА_3
і вони почали розмовляти. Після цього він сказав ОСОБА_3, щоб дала йому телефон, бо він хотів погорити з ОСОБА_6, на
його прохання вона дала йому телефон. Під час того, як він говорив з
ОСОБА_6.ОСОБА_3 вдарила його по руці при цьому вибила телефон.Він разом з
ОСОБА_3 почали його шукати, знайшовши телефон він запропонував віддати його
йому з умовою, що він його їй поверне на слідуючий день, оскількиОСОБА_3 була в
стані алкогольного сп”яніння та могла телефон загубити. На щоОСОБА_3
промовчала. Він поклав телефон в карман та пішов в напрямку свого будинку, а
ОСОБА_3 залишилась на тому самому місці. По дорозі він зателефонував ОСОБА_4,
оскільки хотів взнати телефон своєї дівчини ОСОБА_7, яка навчається у Москві..
Прийшовши додому він ліг спати. Наступного дня 16.09.2007 року до нього додому
прийшли працівники міліції, які в присутності понятих виявили та вилучили
мобільний телефон марки “Сіменс А-70”, який належить ОСОБА_3. Він разом з
працівниками міліції пішов у Мурованокуриловецький РВУМВС. Також він не
пропонував ОСОБА_3 вступати з ним в статеві стосунки та ударів їй не наносив. В
зв»язку з тим, що до нього було застосовано фізичне насилля з боку працівників
міліції, він того вечора написав пояснення під диктовку працівника міліції
ОСОБА_8.

Доказів про те, що таке насилля застосовувалось, не було здобуто ні в ході
прокурорської перевірки по заяві підсудного, ні в судовому засіданні. Покази
підсудного в частині того, що він потерпілій ударів не наносив, а мобільний телефон ОСОБА_3 надала йому
добровільно, а також його показів що до нього було застосоване фізичне насилля
зі сторони працівників міліції Мурованокуриловецького РВ УМВС України у
Вінницькій області ОСОБА_9 та ОСОБА_8. суд відноситься критично і як спосіб
уникнути відповідальності.

Незважаючи на невизнання вини підсуднім в інкримінованому йому злочині,
його вина доведена показами потерпілої, свідків, матеріалами справи.

Так потерпілаОСОБА_3
показала в суді, що 15.09. 2007 року приблизно о 20 годині 30 хвилин вона разом з ОСОБА_6. прийшла в кафе-бар «Лагуна», який розташований в смт.Муровані
Курилівці по вул. Тімірязєва для того, щоб відпочити. В кафе на той час вже були ОСОБА_4 та його
дружина ОСОБА_5. Прийшовши до кафе вони одразу присіли за столик на якому вже
знаходились продукти харчування та спиртні напої, які наперед замовив ОСОБА_4. За столиком в основному їх сиділо
п»ятеро чоловік, вона з ОСОБА_6,ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Періодично до них за столик
сідали знайомі ОСОБА_4.О 23 годині 40 вилин ОСОБА_4 зі своєю дружиною пішли
додому, а в кафе за столиком залишились вона, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Біля 24 годині
кафе закривалось, вона разом з ОСОБА_6. та ОСОБА_2 вийшли з кафе. ОСОБА_6 пішла
одна додому, а ОСОБА_2 сказав, що проведе її додому, оскільки вона сама боялася
йти. Коли вона з ОСОБА_2 відійшли від кафе на відстань приблизно 150 метрів він
запропонував їй вступити з ним в статеві стосунки, при цьому запросив до себе додому, нащо вона
категорично відмовилась. В подальшому ОСОБА_2 почав хватати її за одяг та змушував йти зним, при цьому він
штовхнув її і вона впала на асфальтоване покриття дороги та вдарилася головою.
Після цього він допоміг їй піднятися і продовжував змушувати її йти з ним до
нього додому. Бачучи, що він агресивно налаштований вона почала тікати від
нього по вул. Тімірязєва в напрямку вул.Жовтневої. На перехресті вул.Тімірязєва
та Жовтневої ОСОБА_2 наздогнав її, в той час вона дзвонила до свого знайомого ОСОБА_10
та просила допомоги. ОСОБА_2 вихопив в неї телефон і вдарив її рукою в область
обличчя, від удару вона впала на землю та втратила свідомість. Коли вона
прийшла до свідомості ОСОБА_2 стояв біля неї, на її прохання
віддати телефон він відповів, що викинув його. Після цього вона одразу
пішла в Мурованокуриловецький РВ УМВС, а ОСОБА_2
пішов у невідомому їй напрямку. У неї був телефон марки «Сіменс А-70» з сім
картою «Діджус»НОМЕР_1 на рахунку даної
картки було приблизно 70-100 гривень. Вартість вище вказаного телефону вона оцінила приблизно в 200 гривень. Цивільний позов вона заявила на досудовому
слідстві в сумі 3000 грн. і підтримує його. Дана сума складається з
матеріальних збитків: вартість телефону 200 грн. і на рахунку було 100 грн.,
решта заявленої нею суми - моральні збитки.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що
15.09.2007 року приблизно о 20 годині він разом
зі своєю дружиною ОСОБА_5 та знайомим ОСОБА_2 знаходились в кафе-барі
«Лагуна», що розташований в смт. Муровані Курилівці по вул. Тімірязєва,17.
Близько 20 години 20 хвилин в кафе прийшли його знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з
якими вони домовлялися зустрітися та відпочити. Після цього вони одразу присіли
за столик, на якому вже знаходились продукти харчування та спиртні напої, які
він замовив наперед. Вони відпочивали. Він практично за столом не сидів, а з
ОСОБА_2 часто виходили на вулицю, де останій курив та розмовляли. Приблизно о
23 годині він зі своєю дружиною ОСОБА_5 пішли додому, а в кафе за столиком
залишились ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3.
Прийшовши додому приблизно о 2 годині
16.09.2007 року до нього подзвонив ОСОБА_2 з мобільного телефону з чийого телефону він дзвонив йому не відомо ,
хоча відпочиваючи в кафе в нього з собою мобільного телефону не було. При
цьому в телефон він вставив свою сім карту НОМЕР_2, це він зрозумів з номеру. Він попросив вийти
його на вулицю та надати йому номер телефону ОСОБА_7, сестри його дружини, нащо
він йому надав номер телефону. Після
цього як він надав йому номер телефону він зайшов в будинок і ліг спати. Під час
розмови з ОСОБА_2, останній був у нормальному стані. ОСОБА_2 за столом випив приблизно 200
грам горілки і не був у сильному алкогольному сп»янінні.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що
15.09.2007 року приблизно о 20 годині вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та знайомим
ОСОБА_2 знаходились в кафе-барі «Лагуна», що розташований в смт Муровані
Курилівці по вул. Тімірязєва, 17. Близько 20 год.20 хв. в кафе прийшли її знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з якими вони
домовлялися зустрітися та відпочити. Після цього вони одразу присіли за столик
на якому вже знаходились продукти
харчуваня та спиртні напої, які замовив її чоловік наперед. Вони відпочивали.
Її чоловік практично за столом не сидів, а з ОСОБА_2 часто виходили на вулицю,
де останій курив та розмовляли. Приблизно о 23 годині вона
зі своїм чоловіком ОСОБА_4 пішли
додому, а в кафе за столиком залишились
ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Прийшовши додому вона лягла спати.

Свідок ОСОБА_6
показала в суді, що 15 .09. 2007 року
приблизно о 20 годині 20 хвилин вона разом зі своєю знайомою ОСОБА_3 прийшли в
кафе - бар «Лагуна», який розташований в смт Муровані Курилівці по вул.
Тімірязєва для того, щоб відпочити. Прийшовши до кафе вони одразу присіли за
столик, на якому вже знаходились продукти харчування та спиртні напої, які
наперед замовив ОСОБА_4. Через деякий час до них за столик присіли ОСОБА_4 з
дружиною ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Вони відпочивали. Приблизно о 23 годині 40 хвилин
ОСОБА_4 зі своєю дружиною пішли додому, а в кафе за столиком залишились вона,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2. В подальшому
приблизно о 24 годині вона разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вийшли з кафе. Вона пішла
одна додому, оскільки живе неподалік, а ОСОБА_2 з ОСОБА_5 пішли у напрямку
перехрестя вулиць Жовтневої та Тімірязєва. Після того , як ОСОБА_2 пішов
проводити ОСОБА_3 , вона подзвонила до ОСОБА_3 і попросила дати телефон
ОСОБА_2, нащо ОСОБА_3 погодилась. Розмовляючи з ОСОБА_2 вона попросила дати
його, щоб коли він проведе ОСОБА_3 повернувся до неї, оскільки вона давно з ним
знайома та хотіла поспілкуватися. Після цього вона зачекала ОСОБА_2 10 хвилин, його не було і
вона пішла додому та лягла спати.

Свідок ОСОБА_9 показав в суді, що він працює дільничним
інспектором Мурованокуриловецького РВ УМВС Ураїни у Вінницькій області. 16
вересня 2007 року він був на роботі. В той день він з ОСОБА_8 був в дома у
ОСОБА_2, де з участю понятих вилучили мобільний телефон потерпілої у ОСОБА_2,
який сам на їх пропозицію віддав. Після цього ОСОБА_2 було доставлено в
Мурованокуриловецький райвідділ міліції. Незаконних методів розслідування він
до ОСОБА_2 не застосовував.

Свідок ОСОБА_10
показав в суді, що восени 2007 року, коли це було точно я вже не
пам'ятаю, я прийшов в кафе-бар «Лагуна» біля 21 години. Там він побачив ОСОБА_3 з ОСОБА_6., він сів за їх столикі з
ними просидів весь вечір. В кафе вони вживали спиртні напої. Після того як всівони пішли з кафе, яке вже закривалось,
йому хвилин через 15 подзвонила на його мобільний телефонОСОБА_3 і схвильованим
голосом сказала, щоб він прийшов на перехрестя. Після цього зв'язок перервався,
а в нього не було коштів на рахунку, щоб їй передзвонити. З голосу ОСОБА_3 він
почув, що щось трапилось, але він з неї посварився, через що він її не
проводжав додому, і йому було все одно. Через деякий час він
пішов додому і ліг спати. ОСОБА_3 більше до нього не дзвонила. Коли ОСОБА_3 йшла з кафе, вона була весела, була випивша, але не п»яна.

Свідок
ОСОБА_11 показав в суді, що він як слідчий проводив
досудове слідство по даній кримінальній справі. Про те, що на ОСОБА_2 чинився
моральний та фізичний тиск з боку працівників міліції йому нічого не відомо,
про це також не говорив і сам ОСОБА_2 в
ході розслідування справи. Заяв та клопотань, скарг в ході розслідування справи
від ОСОБА_2 до нього не надходило. З його боку також не було тиску на ОСОБА_2,
що він і сам ствердив в суді.

Свідок
ОСОБА_8 показав в суді, що він працює
оперуповноваженим Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області.
15 чи 16 березня 2007 року він заступив в наряд по райвідділу. Поступило
повідомлення з лікарні, що в Мурованокуриловецьку ЦРЛ поступила громадянка
ОСОБА_3 з тілесними ушкодженнями. Він з дільничним інспектором ОСОБА_9 пішли до
ОСОБА_3 в лікарню, яка їм повідомила, що вона була в кафе «Лагуна». Біля 24
години її додому проводжав підсудний, який хотів вступити з нею в статевий
зв'язок. А коли вона відмовилась, то він відібрав у неї телефон. З лікарні він
з ОСОБА_9 пішли додому до ОСОБА_2 На їх вимогу він віддав їм мобільний телефон,
який з участю понятих було вилучено. Після цього ОСОБА_2 було доставлено в
Мурованокуриловецький РВ, де він власноручно
написав пояснення. До підсудного ні психологічного, ні фізичного тиску не
чинилося. Я думав може ОСОБА_2 розкаявся, тому написав, що вину свою визнає.

Свідок ОСОБА_12 показав в суді, що він працює слідчим
Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області. Коли вранці він
заступив на чергування по райвідділу, якого числа він не пам'ятає, чергова йому
повідомила, що надійшло повідомлення з лікарні, що до них поступила з тілесними
ушкодженнями ОСОБА_3 Того ж дня, вранці він пішов в лікарню, де відібрав заяву
у ОСОБА_3 і віддав її на реєстрацію в чергову частину. Коли він прийшов в
лікарню то побачив там, її сестру, а ОСОБА_3 в цей час вели під руки. Вона була
бліда, в неї було зашите ліве вухо і були злегка синці на обличчі. Пояснення в
той деньОСОБА_3 не давала, так як вона не могла за станом свого здоров'я. Заяву
від імені ОСОБА_3 писала її сестра, вона лише тільки її підписала.

Свідок
ОСОБА_13 показала в суді, що ОСОБА_3 - її дочка.16
вересня 2007 року ОСОБА_5 прийшла додому біля 3 години ночі. Дочка була
випивша, але оцінювала свої дії. Весь одяг дочки та вона була в крові. В дочки
була розбита голова, ліве вухо, синець під оком і розбита губа. Дочка сказала,
що вона йшла з кафе з хлопцем, який її вдарив і забрав у неї телефон. Вона з дочкою вночі ходили на перехрестя вулиць
шукати телефон, але його там не знайшли. Наступного дня в лікарню ОСОБА_3
повела її рідна сестра, так як я о 6 годині ранку вона іде на роботу.

Свідок ОСОБА_14 показала в суді, що потерпіла по справі
являється її рідною сестрою. Тієї ночі її сетра прийшла додому, коли вона вже
спала. Проснувшись вранці вона побачила, що її сестра вся в крові і побита. При
цьому вона сказала, що в неї забрали мобільний телефон. Біля 7 години 30 хвилин
я пішла на перехрестя, де в ОСОБА_3 забрали телефон, щоб подивитись, чи не має
його там. Коли вона йшла, то набирала з свого мобільного телефону номер
телефону своєї сестри. Виклик йшов, але ніхто трубку не брав. Потім хтось взяв
трубку і вона попросила, щоб їй віддали телефон, але їй хтось хлопчачим голосом
відповів матом. Це було вранці ще до того, як вона з сестрою пішла в лікарню.
Повернувшись назад додому, вона з сестрою пішла в лікарню, де її сестрі забрали
в операційну і наклали шви на ліве вухо. В ранці в лікарню до сестри приходив
працівник міліції ОСОБА_12 і відібрав від сестри заяву.

Експерт Федорова О.А. показала в суді, що судово-медичну
експертизу по даній кримінальній справі, проводила вона по медичним документам,
а саму потерпілу вона не бачила. В поданій історії хвороби, погано описані
тілесні ушкодження. Від одного удару, даний комплекс тілесних ушкоджень не міг
утворитися в потерпілої. Тілесні ушкодження могли утворитись в потерпілої як за
її показами, так і за показами підсудного.

Свідок ОСОБА_15 показав в суді, що він працює лікарем
хОСОБА_3ргом в Мурованокуриловецькій центральній районній лікарні. 16 вересня
чи 17 вересня 2007 року, він точно не пам'ятає до нього звернуласьОСОБА_3 і
повідомила, що її побили, хто саме побив вона не повідомила.ОСОБА_3 скаржилась
на головну біль, тошноту, в неї була рвана рана вушної раковини і забійна рана
потилиці.ОСОБА_3 лежала в лікарні, скільки днів він не пам'ятає, він її
лікував. На вимогу працівників міліції він дав довідки, які є в справі. В одній
із довідок він зазначив, що тілесні ушкодження, які отрималаОСОБА_3 не могли
утворитись від падіння з висоти власного росту, що не мав права робити, але це
його особиста думка.

Свідок ОСОБА_16 показав в суді, що він навчається в
Мурованокуриловецькій середній школі №2 в шостому класі. ОСОБА_2 являється його
рідним братом. Декілька місяців тому назад, коли точно він не пам'ятає, він
прийшов зі школи і почав робити уроки, це було біля 2 чи 3 години дня. Його
брат ОСОБА_2 в цей час спав. На столі лежав мобільний телефон, якого він раніше
не бачив і хтось на нього декілька раз дзвонив. Він взяв трубку лише один раз,
та почув що хтось жіночим голосом кричав
віддати телефон та лаявся нецензурними словами. Коли він почув
нецензурну лайку, то вимкнув телефон, у відповідь він нічого не говорив. Пізніше прийшли працівники міліції і вилучили
у них телефон. Про дані дзвінки він не говорив
ні матері, ні брату, сказав лише після того, коли приходили працівники
міліції.

Вина підсудного також частково підтверджується показами наступних свідків.

Свідка ОСОБА_17 яка показала в суді, що підсудній є її
сином. 16 вересня 2007 року він прийшов додому п»яний біля 3 години ночі і ліг спати. Днем до неї додому прийшли
працівники міліції, син в цей час спав. На вимогу працівників міліції син їм
віддав мобільний телефон, і його забрали з собою працівники міліції в
райвідділ. В той день син повернувся додому біля 21 години вечора. В той день
він нічого їй не розказував. А по його руках та слідах на тілі вона зрозуміла,
що його били в міліції. Коли вона взнала, що сталося, то вона ходала в лікарню
до ОСОБА_3, але вона не хотіла з нею говорити.

Свідок ОСОБА_18 показала
в суді, що вона восени 2007 року з підсудним
обривала яблука в с. Петримани. Одного дня вона зайшла додому до
ОСОБА_2, щоб їхати з ним на яблука, він лежав на ліжку, коли я запитала, що
трапилось, то він почав плакати і
повідомив їй, що його побили в міліції, і сталось якесь непорозуміння з
ОСОБА_3, коли вони повертались з кафе.

До показів даних свідків в частині
того, що підсудного били працівники міліції в райвідділі суд відноситься
критично, так як ОСОБА_17 являється матір»ю підсудного, а свідок ОСОБА_18 було
викликано з ініціативи підсудного і перебуває в дружніх стосунках з сім»єю
ОСОБА_2.

Винність підсудного також
доведена матеріалами кримінальної справи:

- рапортом оперативного чергового Мурованокуриловецького РВ УМВС України у
Вінницькій області майора міліції Коваленко О.А. на ім'я начальника
Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області про те, що 16.09.2007 року по телефону
надійшло повідомлення від чергового лікаря Мурованокуриловецької ЦРЛ Дьордія
І.Г. про те, що в приймальне відділення звернуласьОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителька смт. Муровані Кирилівці з тілесними ушкодженнями - струс головного
мозку, рвана рана правої вушної раковини, ушиблена рана затилка. Даний рапорт зареєстровано 16.09.2007 року в
журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що скоєнні або готуються
Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області за №526 ( а.с. 2);

- поясненням, яке відібрав 16.09.2007 року ст. оперативний уповноважений
ДСБЕЗ Мурованокуриловецького РВ УМВС України капітан міліції ОСОБА_8 та яке
власноручно написав підсудний, в якому він зазначив, що 15.09.2007 року він
відпочивав в кафе «Лагуні» з ОСОБА_5 та її чоловіком, а також з ОСОБА_5
прізвище якої він не знає. Після того як ОСОБА_4 пішли додому, він разом з
ОСОБА_5 пішов в сторону перехрестя. Коли вони йшли він запропонував ОСОБА_3
вступити з ним в статеві стосунки, на що вона відмовилась. Після її відмови він
всіляко до неї чіплявся, також він вдарив її по обличчю, після чого вона впала,
внаслідок чого нанесла собі тілесні ушкодження. Після чого він незаконно
заволодів її мобільним телефоном «Simens А-70», хоча вона була проти і пішов додому, а кошти які були на рахунку
використав для власних потреб (а.с.3);

- протоколом огляду від 16.09.2007 року, відповідно до якого в підсудного в
присутності понятих оглянуто та вилучено мобільний телефон «Simens А-70»,НОМЕР_3 (а.с.6);

- протоколом огляду та постановою про приєднання до справи речового доказу
від 24.09.2007 року, а саме мобільного телефону марки «Simens А-70» (а.с.15-16);

- висновком судово-медичної експертизи за №590/221, відповідно до якої у
ОСОБА_3 мали місце такі тілесні ушкодження: забійні рани в дільниці лівої
вушної раковини та потилиці, пара орбітальна гематома навколо правого ока, які
виникли від дії тупих предметів або від ударів до таких, можливо, 16.09.2007
року та належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я;

- постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.12.2007
року, винесеною слідчим прокуратури Мурованокуриловецького району, відповідно
до якої в порушенні кримінальної справи по постанові Мурованоуриловецького
районного суду про застосування щодо ОСОБА_2 незаконних методів слідства
працівниками Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області
відносно працівників Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій
області ОСОБА_9 та ОСОБА_8. з-за відсутності в їх діях складу злочину.

Перевіривши зібрані докази та оцінивши їх в судовому засіданні, суд вважає,
що винність підсудного ОСОБА_2 доведена повністю у вчиненні злочину і його дії
підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186
КК України, як відкрите викрадення
чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є грабіж поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої.

Призначаючи покарання
ОСОБА_2, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, зокрема, що
злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином; особу винного,
який за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.28), до кримінальної
відповідальності притягується вперше (а.с.27), на даний час зайнятий
суспільно-корисною працею (а.с.107). Судод обставин, що пом'якшують та
обтяжують покарання підсудному суд в суді не встановленот.

Ту обставину, що ОСОБА_2 скоїв злочин в стані
алкогольного сп'яніння суд не може взяти до уваги як обтяжуючу обставину, так
як вона не вмінялась підсудному на досудовому слідстві та в суді.

Цивільний позов підлягає до задоволення частково, оскільки матеріальна
шкода не доведена ні на досудовому слідстві матеріалами справи, ні потерпілою в
суді. Розмір відшкодування моральної шкоди, визначається судом відповідно до
ст.ст.23,1167 ЦК України, залежно від характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала
моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне
значення. При визначені розмОСОБА_3 відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати
винним за ч. 2 ст. 186 КК України та
призначити йому покарання у вигляді чотирьох років
та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбуття покарання, якщо він протягом
дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі
обов'язки: не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме цей орган про зміну
місця проживання, навчання, роботи.

Цивільний позов
задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 1000 ( одна
тисяча) гривень.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Simens А-70 - повернути власнику ОСОБА_3,

До вступу вироку в законну силу мОСОБА_3 запобіжного ОСОБА_2 залишити без зміни
- підписку про невиїзд.

На вирок суду протягом п'ятнадцяти діб може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Вінницької області. .

Суддя: