Справа № 1-171/11
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року м. Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд, Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Лисюка А.І.

з участю секретаря Сопрун С.В.

прокурора - Готри В.В., Чорноморця В.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2; жителя ІНФОРМАЦІЯ_3; з середньою освітою, не працюючого; судимого:

- 07.12.2004 року Камянець-Подільським міськрайонним судом за ч.4 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Звільненого за відбуттям покарання 29.05.2007 року. Звільненого умовно-достроково, не відбутий строк - 1 рік 3 місяці 7 днів;

- 28 квітня 2010 року Віньковецьким районним судом за ст.395 КК України до 1 (одного) місяця арешту. Звільненого за відбуттям покарання 25.06.2010 року,

-

за ч.3 ст. 357; ч.3 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, будучи судимим за майнові злочини, після відбування покарання на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин.

Так, досудовим слідством ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 11 грудня 2010 року біля 14 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходившись за місцем свого тимчасового проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, з метою викрадення грошей з банківського рахунку ОСОБА_1, проник в підсобне приміщення (кладовку), звідки викрав банківську кредитну картку «ПриватБанку», видану на імя ОСОБА_1, яка згідно із Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»від 22.05.2003 року є електронним персоніфікованим платіжним інструментом особи.

Того ж дня, 11.12.2010 року о 14 год.23 хв. ОСОБА_2 з банкомату «ПриватБанку», розміщеного в приміщенні торгового центру «Піраміда»по вул.Соборній,27 за допомогою кредитної картки «ПриватБанку»№075, виданої на імя ОСОБА_1, повторно, умисно, таємно викрав кошти в сумі 475 грн..

12 грудня 2010 року ОСОБА_2 з банкомату «ПриватБанку», розміщеного в приміщенні торгового центру «Піраміда»по вул.Соборній,27 за допомогою кредитної картки «ПриватБанку»№075, виданої на імя ОСОБА_1, повторно, умисно, таємно викрав кошти в сумі 5 грн..

23 грудня 2010 року ОСОБА_2, побоюючись бути викритим у незаконному заволодінні кредитною банківською карткою ОСОБА_1, у відділенні «ПриватБанку» по вул.Соборній,4, м.Камянець-Подільського, вніс на депозит рахунку банківської картки «ПриватБанку»№075, виданої на імя ОСОБА_1 кошти в сумі 40 грн..

Того ж дня, ОСОБА_2 з банкомату «ПриватБанку», розміщеного по вул.Князів Коріатовичів,9, м.Камянець-Подільського за допомогою кредитної картки «ПриватБанку»№075, виданої на імя ОСОБА_1, повторно, умисно, таємно викрав кошти в сумі 30 грн..

24 грудня 2010 року ОСОБА_2 з банкомату «ПриватБанку», розміщеного в приміщенні виставочного залу по вул.Соборній,29 за допомогою кредитної картки «ПриватБанку»№075, виданої на імя ОСОБА_1, повторно, умисно, таємно викрав кошти в сумі 5 грн..

Всього ОСОБА_2 таємно викрав з рахунку кредитної банківської картки «ПриватБанку»№075, виданої на імя ОСОБА_1 кошти в сумі 475 грн., що складає 1,1 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні підсудний вину свою за ч.3 ст.185 КК України у таємному викраденні чужого майна, шляхом проникнення в приміщення категорично заперечив, визнав свою винуватість за ч.2 ст.185 КК України. Також визнав свою вину в заволодінні важливим особистим документом і суду показав.

Що дійсно 11 грудня 2010 року після розпиття з ОСОБА_1 спиртних напоїв біля підсобного приміщення кладовки, розташованої в квартирі АДРЕСА_1 О.Л. побачив на підлозі банківську кредитну картку «ПриватБанку», видану на імя ОСОБА_1, що знаходилась в конверті разом з пін-кодом, яку таємно викрав. Будь-якого проникнення в приміщення (кладовку), де знаходились документи та цінності потерпілого він не вчиняв. А таємно, повторно викрав чуже майно, а саме кредитну картку. В банкоматі, розташованому біля торгового центру «Піраміда»по вул.Соборній,27, м.Камянець-Подільського він перевірив рахунок картки, на якій було 500 грн. З рахунку цієї картки він декілька разів знімав гроші на суму 475 грн., які витратив на спиртні напої.

Крім повного визнання підсудним своєї вини у повторній крадіжці чужого майна та незаконному заволодінні важливим особистим документом, вина ОСОБА_2 повністю доведена в суді показами самого підсудного, потерпілого та свідка, так і зібраними документами у справі.

Потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що 25 листопада 2010 року взяв до себе на квартиру ОСОБА_2 із співмешканкою ОСОБА_3. В грудні, маючи намір скористатися кредиткою «ПриватБанку», виявив крадіжку його кредитної картки. Звернувшись в відділення «ПриватБанку», менеджер йому повідомив, що в грудні 2010 року з його кредитної картки було знято 475 грн.. На фотознімку банку було видно, що гроші з картки знімав ОСОБА_2. Коли він став перевіряти і поспілкувався з ОСОБА_2, то виявив, що будь-якого проникнення в підсобне приміщення кладовку не було. ОСОБА_2 нагадав, що коли вони розпивали спиртні напої, він скориставшись тим, що у нього випала картка, таємно викрав її. Претензій морального та матеріального характеру до підсудної не має. Цивільний позов заявляти не буде. Відносно міри покарання покладається на думку суду.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що тимчасово знімала з своїм співмешканцем ОСОБА_2 квартиру в ОСОБА_1 за №10 по вул.Князів Коріатовичів,7, м.Камянець-Подільського. Про те, що ОСОБА_2 викрав кредитну картку в ОСОБА_1 вона дізналась від працівників міліції. Їй достовірно відомо, що ОСОБА_2 в кладовку не проникав.

Як видно з протоколу усної заяви від 27.12.2010 року, ОСОБА_1 заявив про крадіжку його кредитної картки «ПриватБанку»за місцем його проживання в квартирі АДРЕСА_2(а.с.6).

Як видно з протоколу огляду місця події від 27.12.2010 року, місцем вчинення крадіжки кредитної картки «ПриватБанк», виданої на імя ОСОБА_1Л є квартира ОСОБА_1 за №10 по вул.Князів Коріатовичів,7, м.Камянець-Подільського, кладовка - закрита (а.с.8-10).

Як видно з протоколу добровільної видачі від 12.12.2010 року ОСОБА_1 отримав фотокопію із зображенням ОСОБА_2 біля банкомату «ПриватБанку»по вул.Соборній біля приміщення «Піраміда»(а.с.14).

Як видно з протоколу явки зізнання від 27.12.2010 року, ОСОБА_2 добровільно зізнався у вчиненні крадіжки кредитної картки «ПриватБанку»на імя ОСОБА_1 з квартири ОСОБА_1 №10 по вул.Князів Коріатовичів,7, м.Камянець-Подільського, де вони проживають, з якої згодом зняв 450 грн.(а.с.16).

Як видно з протоколу виїмки від 18.01.2011 року, бланку руху коштів ОСОБА_1 за період з 11.12.2010 року по 24.12.2010 року з кредитної картки знято грошові кошти в сумі 535 грн.(а.с.24,25).

Таким чином, вина ОСОБА_2 в суді доказана повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України, оскільки він незаконно заволодів важливим особистим документом. Що стосується дій ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині за ч.3 ст.185 КК України, то на думку суду, його дії за цією статтею, слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно. Оскільки він являється судимим за крадіжку чужого майна і судимість його не погашена та не знята.

Суд вважає не доведеним причетність ОСОБА_2 до вчинення крадіжки, шляхом проникнення в приміщення за ч.3 ст.185 КК України, оскільки сам ОСОБА_2 заперечує свою причетність до вчинення цього злочину, а його такі покази підтвердили в суді потерпілий ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4. Часткове визнання підсудним своєї вини за ч.3 ст.185 КК України в ході досудового слідства були отримані в період, коли він не був забезпечений у встановленому порядку захистом, а тому не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_2.

Суд вірить показам потерпілого ОСОБА_1, які він давав в суді про непричетність підсудного до вчинення крадіжки, шляхом проникнення його в кладовку, яка знаходиться в його квартирі, що йому належить.

Таким чином дії ОСОБА_2 у повторній крадіжці чужого майна слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

Судом обєктивно встановлено, що 11 грудня 2010 року біля 14 години ОСОБА_2 під час розпиття спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_1, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 виявив на підлозі банківську кредитну картку «ПриватБанк»на імя ОСОБА_1, що знаходилась в конверті разом з пін-кодом, яку таємно викрав та з 11.12. 24.12.2010 року таємно викрав з цієї картки 475 грн., що належали ОСОБА_1.

При обранні підсудному міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику особи підсудного.

Як обставини, що помякшують покарання підсудного, суд враховує повне визнання ним своєї вини, відшкодування потерпілому заподіяної шкоди, який до нього будь-яких претензій не має, цивільний позов заявляти не буде, просить його строго не карати та не позбавляти реально волі.

Характеризується ОСОБА_2 - задовільно.

Як обставини, що обтяжують покарання підсудного, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

Тому з урахуванням обставин справи, особи підсудного, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання в межах санкції за ч.3 ст.357 КК України, ч.2 ст.185 КК України у виді арешту.

Через підвищену суспільну небезпечність, рецидив злочинів та обтяжуючі обставини скоєного у суду не має будь-яких вагомих підстав призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.3 ст.357 КК України.

Цивільний позов в суді не заявлено.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України , суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2, визнати винуватим за ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за:

ч.3 ст.357 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту;

ч.2 ст.185 КК України у виді4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - залишити підписку про невиїзд.

Строк покарання ОСОБА_2 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Цивільний позов в суді не заявлено.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженому в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду А. І. Лисюк