У Х В А Л А
14.07.2015 Справа №607/9783/15-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 , начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_3 , який був накладений у кримінальному провадженні №0000082, у зв`язку з необхідністю його продажу для оплати лікування останнього.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, суду пояснив, що на даний час ОСОБА_3 , важко хворіє, у зв`язку з чим перебуває на стаціонарному лікуванні в Державній установі «Інститут серця МОЗ України». На даний час витрати на лікування становлять понад 700000 грн., проте ОСОБА_3 продовжує хворіти. Враховуючи вищенаведене, та у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не був присутнім під час розгляду клопотання про арешти майна, просить скасувати накладений арешт. У випадку, ж якщо слідчий суддя прийде до висновку про неможливість скасування арешту майна, просить дозволити право користування автомобілем ВАЗ 2105 1995 р.в.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна заперечив, вважає, що ОСОБА_4 не подано жодних доказів, що арешт накладено необґрунтовано, чи необхідність в арешті майна відпала. Також зазначив, що згідно листа лікарні ім. Роберта Боша, Штутгарт (Німеччина), витрати на лікування ОСОБА_3 згідна взяти на себе його дочка, а також відповідно до листа-відповіді державної установи «Інститут серця міністерства охорони здоров`я» його лікування у вказаній лікарні проведено в межах бюджетного фінансування.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , вивчивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням УМВС України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №000082 від 11 лютого 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за фактом того, що 17 квітня 2015 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , в приміщенні відділення №2 АТ «Сбербанк Росси», що за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 37-А, одержав через свою знайому, фахівця з обслуговування масових роздрібних клієнтів касира ОСОБА_6 неправомірну вигоду від ОСОБА_7 в розмірі 200 000 грн.

18 квітня 2015 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року у справі №607/7734/15-к накладено арешт на земельні ділянки, площею 0,189 га, 0,56 га, та 0,25 га, які знаходяться на території Підогороднянської сільської ради та належать ОСОБА_3 .

Відповідно до акту огляду та вилучення транспортного засобу від 19.06.2015 року, цього дня був проведений огляд та тимчасове затримання транспортного засобу ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 ті шляхом його блокування та доставляння для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку в селі Байківці на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладаючи арешт ухвалою від 21 квітня 2015 року по справі №607/6853/15-к, , слідчий суддя виходив з того, що санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, та у зв`язку з дієвістю кримінального провадження та забезпечення конфіскації майна необхідно накласти арешт на майно підозрюваного.

Вважаю, що такий висновок є обґрунтованим та відповідає ст.ст. 170-173 КПК України, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, та у випадку визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді конфіскації майна.

У зв`язку з тим, що на даний час продовжується досудове розслідування по даному кримінальному провадженню за ч.3 ст. 368 КК України, необхідність у арешті майна не відпала.

Доводи захисника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна у зв`язку із необхідністю коштів для лікування його підзахисного не ґрунтуються на законі, оскільки така підстава для скасування арешту майна не передбачена процесуальним законодавством.

Крім того, слідчий суддя при прийнятті рішення бере до уваги доводи прокурора про те, що згідно листа лікарні ім. Роберта Боша, Штутгарт (Німеччина) від 05.05.2015 року, витрати на лікування ОСОБА_3 згідна взяти на себе його дочка , а також листом від 18.07.2015 року ДУ «Інститут серця МОЗ України» повідомив, що лікування ОСОБА_3 в даному закладі відбувалося в межах бюджетного фінансування.

Щодо доводів захисника, про надання можливості права користування автомобілем ВАЗ 2105, 1994 р.в. синові підозрюваного у зв`язку із здійснення ним догляду за бабусею, слідчий суддя приходить до переконання, що захисник не довів, що син має право користуватися вказаним транспортним засобом, а також не надав суду ухвали суду, якою накладено арешт на вказане майно.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000082 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 -174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна ОСОБА_3 , який був накладений у кримінальному провадженні №0000082 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1