справа № 1-674/11
№ провадження 1/415/93/12
ВИРОК

Іменем України

24 липня 2012 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Савранського Т.А.,

при секретарі Луценко Л.О.,

з участю прокурора Попової О.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдовець, працює на посаді директора КП «Дніпродзержинське експлуатаційне управління мостів та шляхопроводів, мешкає: м. Дніпродзержинськ, проспект Перемоги, 41-95, раніше не судимий,

за ч. 2 ст. 172 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 є єдиним засновником та учасником приватного підприємства «Агро-Центр» відповідно до Статуту у новій редакції приватного підприємства «Arpo - Центр», зареєстрованого 14 квітня 2008 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області за № 6000830. Згідно п. 4.1. Статуту підприємства ОСОБА_3 зобов'язаний управляти підприємством особисто або через уповноважений ним орган; згідно п. 4.2 Статуту має право на виконання будь-яких дій щодо управління підприємством, які не заборонені законодавством.

Відповідно до п. 1.13 Статуту приватного підприємства «Arpo - Центр» Підприємство має право найму робочої сили на підставі трудового договору, інших форм, які регулюють трудові відносини найманого працівника з Підприємством.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій.

Статтею 2 Кодексу законів про працю України та ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, до робітники мають право на забезпечення в порядку соціального страхування в старості. Аналогічні положення передбачені в ст. 256 Кодексу законів про працю України.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою

сторін, а згідно ч.ч. 3, 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Ст.48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів.

На кожному підприємстві, в установі, організації має вестися спеціальний облік працівників, які не досягли вісімнадцяти років, із зазначенням дати їх народження, про що визначено ст. 189 Кодексу законів про працю України.

П. 5 ст. ч. 2 ст. 24 Кодексу законів про працю України передбачено, що укладення письмової форми трудового договору є обов'язково при укладенні трудового договору з неповнолітнім.

Ст. 254 Кодексу законів про працю України передбачено, що основними джерелами коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування є внески власників підприємств, установ, організацій або уповноважених ними органів чи фізичної особи, працівників. Бюджетні та інші джерела коштів, необхідні для здійснення загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачаються відповідними законами з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1V від 09.07.2003 року громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру підлягають загальнообовязковому пенсійному страхуванню.

Страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до вказаного Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року передбачено, що страхувальниками є роботодавці.

Ст. 8 вказаного Закону передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Однак, засновник приватного підприємства «Arpo - Центр» ОСОБА_2, в порушення вказаних вимог трудового законодавства, фактично використовуючи найману працю, будучи внаслідок цього особою уповноваженою на прийняття на роботу та зобов'язаний здійснювати нарахування та виплату, найманим працівникам заробітної плати та відчислення з повного об'єму виплачених сум заробітної плати страхових внесків у фонд загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та інші державні цільові фонди соціального страхування, допустив до фактичного виконання робіт з благоустрою м. Дніпродзержинська, з 21.07.2010 року по 03.08.2010 року ОСОБА_4, з 02.07.2010 року по 02.08.2010 року ОСОБА_5, з 19.06.2010 року по серпень місяць 2010 року ОСОБА_6 та неповнолітніх з 26.07.2010 року по 15.08.2010 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 25.07.2010 року по 15.08.2010 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 01.07.2010 року по 20.07.2010 року ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 20.07.2010 року по 15.08.2010 року ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, з 30.06.2010 року по 27.07.2010 року ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, діючи умисно, з метою акумулювання невиплачених у фонди державного пенсійного та соціального страхування грошових коштів, з метою забезпечення фінансово-господарської діяльності свого підприємства та отримання прибутку, трудові угоди у письмовій формі не уклав та укладення трудового договору не оформлював наказом чи розпорядженням про зарахування працівника на роботу, у вищезазначений період часу, не нараховував та не перераховував з неї внески в органи державного пенсійного та соціального страхування, тим самим порушивши їх конституційні права на пенсійне забезпечення та вчинив грубе порушення законодавства про працю відносно вказаних осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_12 пояснив суду, що він дійсно є засновником ПП «Агро-Центр». З 2008 року по серпень 2010 року директором підприємства була ОСОБА_13, його цивільна дружина. Він не є посадовою особою цього підприємства. Він є членом Партії Регіонів. У звязку з підготовкою країни до Евро-2012, йому було дано партійне завдання навести порядок на Лівому березі м. Дніпродзержинська, з яким він впорався. Безпосередньо це завдання виконувалось ПП «Агро-Центр», посадові особи якого набирали робітників. Він людей на роботу не приймав. Безпосередньо завдання на роботу не ставив. Цим займались директор підприємства та майстер ОСОБА_14. Майстер, якщо він винен, і повинен нести кримінальну відповідальність. Просить його виправдати.

Хоча підсудний і не визнав своєї вини, його провина в скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду кримінальної справи.

- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 який пояснив суду, що терміном 2010 року він навчався у Дніпродзержинському ліцеї. Влітку цього року вирішив підробити грошей. Його знайомий розповів йому, що є можливість влаштуватись різноробочим на підприємство, яке розташовано на лівому березу міста. 20.07.2010 року він приїхав на 9-й мікрорайон лівобережної частини міста, де знайшов місце розташування підприємства «Агроцентр» - на першому поверху багатоквартирного будинку. Адресу він не памятає. Біля будинку знаходились інші чоловіки. Йому розповіли, що якщо він прийшов працевлаштовуватись, то йому потрібно дочекатись керівника підприємства ОСОБА_2, який приймає такі рішення. Коли ОСОБА_12 приїхав, він підійшов до нього та попросився на роботу. ОСОБА_2 направив його до майстра ОСОБА_14, який записав його прізвище у зошит та розповів, що він буде працювати підсобним робітником прибирати, копати, збирати сміття та інше. Ніяких документів в нього не вимагали, трудову книжку не оформлювали. Робітників було багато, в тому числі й неповнолітні хлопці. ОСОБА_2 обіцяв платити кожні 10 днів, приблизно по 100 гривень за день. Він відпрацював 20 днів збирав та грузив сміття, прибирав територію, взагалі робив все, що йому казали, але йому нічого не виплатили. Працювали вони з 08 до 18 годин, але було й таке, коли їх затримували на роботі до 21 години. Він неодноразово підходив до ОСОБА_12 та просив з ним розрахуватись, але той казав тільки «Завтра, завтра…» Йому відомо, що багатьом працівникам також гроші не виплатили, а кому й платили то як аванс у розмірі 100-200 гривень.

Просить задовольнити позов, стягнути з ОСОБА_12 2 000 гривень заробітної плати, наказати підсудного відповідно до закону.

- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 який пояснив суду, що знайомий його матері ОСОБА_16 дізнавшись, що він вирішив в період канікул, влітку підзаробити грошей, привів його та його товариша ОСОБА_11 на 9-й мікрорайон лівобережної частини міста Дніпродзержинська, де знаходиться місце розташування підприємства «Агроцентр» Вони дочекались коли приїхав ОСОБА_12, після чого ОСОБА_17 підвів їх до підсудного та сказав, що ми маємо бажання попрацювати. ОСОБА_2 сказав, що треба відпрацювати день, а далі він подивиться. Їх відправили до майстра ОСОБА_14, який записав їхні прізвища у зошит, особисто у нього взяв копію паспорта та ідентифікаційного коду. Трудова книжка не заповнювалась. Той же ОСОБА_14 вів журнал приходу та уходу з роботи. В перший день його, ОСОБА_11, ще одного хлопця та чоловіка у віці, направили розвантажувати цеглу. За цей день ОСОБА_12 заплатив їм по 50 гривень. Всього він відпрацював 14 днів. ОСОБА_2 особисто видав йому 500 гривень, за що він розписався у зошиті де було його прізвище. Хто вів цей зошит, зараз не памятає.

Просить задовольнити позов, стягнути з ОСОБА_12 900 гривень заробітної плати, наказати підсудного відповідно до закону. Також пояснив суду, що він боїться підсудного. Коли він та інші потерпілі ходили та просили сплатити їм гроші, той казав, що грошей немає, треба чекати, та взагалі вони нічого з цього приводу не доведуть.

- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 який пояснив суду, що влітку 2010 року він на канікулах, разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 шукали тимчасову роботу. Знайомий матері ОСОБА_17, розповів їм що є робота різноробочих та вони дали на це свою згоду. 30.06.2010 року, разом вони прийшли на 9-й мікрорайон лівобережної частини міста Дніпродзержинська, де знаходиться місце розташування підприємства «Агроцентр» Робітники переодягались у робочий одяг. ОСОБА_16 сказав, що треба дочекатись ОСОБА_2. Дочекавшись коли приїде ОСОБА_12, ОСОБА_17 підійшов до нього та сказав, що є два хлопця на роботу. ОСОБА_2 сказав, щоб вони відпрацювали день, а там він подивиться. Їх направили до майстра ОСОБА_14, де він віддав копію свого паспорту. Цей же чоловік у подальшому відмічав у зошиті приходи та уходи з роботи. Потім ОСОБА_12 зазначив трьом майстрам яка робота є на цей день, дав їм з цього приводу вказівки. Він, ОСОБА_17, ще один хлопець та літній чоловік, у цей день розвантажували цеглу. Наступного дня ОСОБА_12 заплатив їм за цю роботу по 50 гривень. Наступні два дні він косив траву, після чого його перевели на земляні роботи. За відпрацьований день обіцяли платити по 100 гривень. Працювали з 08 до 18 години, але було що працювали до 21 години. Взагалі він відпрацював 21 день. Окрім зазначених 50 гривень, йому разово заплатили 200 гривень. Не отримуючи зарплатню він пішов з роботи. На його питання щодо сплату боргу, ОСОБА_12 відповідав, що треба почекати до 15 числа. Потім він неодноразово приходив до ОСОБА_2 та вимагав сплати грошей, але він тільки обіцяв. Заборгованість складає 1 800 гривень, які просить стягнути з підсудного. ОСОБА_12 відповідно до закону.

- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 який пояснив суду, що влітку 2010 року його знайомий ОСОБА_4 розповів, що можна підзаробити грошей на підсобних роботах, та розповів куди їхати. Сказав, що треба дочекатися керівника на прізвище ОСОБА_12 та спитати його за роботу. На той час йому було 15 років. Приблизно 25.07.2010 року, разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 він приїхав на 9-й мікрорайон лівобережної частини міста Дніпродзержинська, де знаходиться місце розташування підприємства «Агроцентр» Через деякий час приїхав підсудний. Вони підійшли до нього та запитали, чи є для них робота. ОСОБА_2 сказав, що прийме їх на роботу. Розповів, що графік роботи з 08 до 18 години. Працювати треба різноробочим. Оплата 80-90 гривень на день. Вони погодились, після чого ОСОБА_12 послав їх до майстра ОСОБА_14, який у подальшому відмічав у зошиті час приходу та уходу з роботи. Станіслав, розповів що вони будуть збирати на вулиці сміття та грузити його до автомобіля. Він працював з 27.07.2010 року по 18.08.2010 року. За цей час йому сплатили 200 гривень. Гроші видавав майстер ОСОБА_14. За них він розписався у якійсь книжці напроти свого прізвища. Він сприймав підсудного як керівника, директора підприємства. Зранку він завжди приїздив та давав вказівки майстрам. Що стосується безпосередньо роботи, то їм завдання ставив ОСОБА_14. Гроші йому так і не виплатили. Просить стягнути з підсудного 1 500 гривень, наказати відповідно до закону.

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 який пояснив суду, що в нього є товариш ОСОБА_18, який влітку 2010 року запропонував йому роботу різноробочим. Роман зазначив, що він працює на цьому підприємстві з початку літа та йому платять заробітну плату 100 гривень на день. Він погодився і ОСОБА_18 привів його на 9-й мікрорайон лівобережної частини міста Дніпродзержинська, де знаходиться місце розташування підприємства «Агроцентр» ОСОБА_19 підвів його до бригадира, який записав його данні у зошит. Документів у нього не вимагали. Він переодягся у невеличкій кімнаті, де також знаходився інвентар і вислухав завдання від бригадира пішов працювати. Працювали з 08 до 17 годині з перервою на обід. Робітники які працювали на «косі» заробляли по 100 гривень на день. Різноробочі повинні були отримувати по 50-80 гривень на день. Він відпрацював декілька тижнів. ОСОБА_2 він знав в обличчя, але до нього не підходив. Кожного ранку ОСОБА_12 приїздив та ставив завдання бригадирам, а ті в свою чергу розподіляли роботу по ним. Зарплату не платили і він пішов з роботи. Питання по виплаті зарплати ставилось робітниками неодноразово. Обіцяли сплатити пізніше. Обіцяли як бригадири так і особисто ОСОБА_12.

Підсудного просить наказати відповідно до закону.

- показаннями потерпілого ОСОБА_6, оголошеними в судовому засіданні (т.1 а.с.203-205), пояснив, що він 19.06.2010 року звернувся до директора Приватного підприємства «Arpo - Центр», який представився йому ОСОБА_2 з проханням працевлаштувати його різноробочим в зазначене підприємство, на що ОСОБА_3 погодився. Крім цього, ОСОБА_3 пояснив йому всі умови праці, які він повинен виконувати, а саме його робочий день повинен розпочинатися о 08.00 годині та закінчуватися о 17.30 години, з обіднею перервою з 12.00 години до 13.00 години та він зобов'язаний косити траву мотокосою на території м. Дніпродзержинська, за що ОСОБА_3 обіцяв йому виплачувати заробітну плату в розмірі від 100 гривень за відпрацьований день. На вказані умови він погодився та 19.06.2010 року приступив до виконання своїх обов'язків. Під час виконання зазначеної роботи ОСОБА_3 будь-якого трудового договору з ним не укладав та відповідних документів для оформлення договору не вимагав. За відпрацьований період ОСОБА_3 особисто виплатив йому заробітну лише за червень та липень місяці 2010 року, лише не виплатив за серпень 2010 року пояснюючи тим, що у нього в підприємстві відсутні грошові кошти. Заборгованість у ОСОБА_3 з виплати заробітної плати перед ним ставновить приблизно 2500 гривень. Крім нього в зазначеному підприємстві працювали ОСОБА_18, ОСОБА_20, та інші хлопці, прізвищ яких він не пам"ятає. Крім зазначених осіб в ПП «Arpo - Центр» працювали різноробочими неповнолітні хлопці, прізвищ та імен яких він не пам»ятає. ОСОБА_13 в червні місяці 2010 року ОСОБА_3 представив як бухгалтера зазначеного підприємства.

- показаннями потерпілого ОСОБА_4, оголошеними в судовому засіданні (т.1 а.с. 192-193) який пояснив, що в літку 2010 року він звернувся до керівника приватного підприємства «Агро-Центр» ОСОБА_2 з проханням працевлаштувати його в зазначене підприємство, на що ОСОБА_3 погодився. ОСОБА_3 пояснив, що за один відпрацьований день буде нараховуватись 90 гривень. Видача зарплати буде проводитись 15 числа кожного місяця. Офіційно його не працевлаштували. Ніяких заяв він не писав, договорів не підписував. Після співбесіди з ОСОБА_12, той направив його до свого замісника, прізвища якого він не памятає, який сказав, що йому необхідно надати копію паспорту та коду. В зазначеному підприємстві він працював з 21.07.2010 року по 03.08.2010 року різноробочим. До його обов'язків входило прибирання сміття з вулиць м. Дніпродзержинська, завантажувати сміття в сміттєвоз. Крім нього в зазначеному підприємстві працювали ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_15, які були неповнолітніми та працювали без укладених трудових угод. Працювали вони з 08 до 18 години, але було що їх затримували на роботі до 21 години. 03.08.2010 року ОСОБА_12 зібрав його, ОСОБА_15 та ще декілька хлопців та сказав, що нас звільнено. Мотивував це тим, що вони не справляються з роботою. Заробітну плату йому так і не виплатили. Сума збитку складає 900 гривень

- показаннями свідка ОСОБА_18 який пояснив суду, що на ЧП «Агро-Центр» він працював близько півтори роки. При прийомі на роботу, він підходив особисто до ОСОБА_3. Той пояснив що треба косити траву. Зарплата 100 гривень на день. Заяву про прийом на роботу він писав на директора підприємства ОСОБА_13 ОСОБА_12 приїжджав кожний день зранку та ставив завдання по роботі. Зарплату виплачував ОСОБА_12. Спочатку платили вчасно, потім почали затримувати. ОСОБА_21 так і ОСОБА_13, казали, що треба почекати, немає грошей. Зі слів бухгалтера йому відомо, що борг перед ним становить 3 500 гривень. ОСОБА_3 бух власником фірми. Він сам їм казав про це.

- показаннями свідка ОСОБА_19, який в судовому засіданні пояснив, що з підсудним ОСОБА_3 він знайомий з 2007 року. Працював в нього водієм на ПП «Вест-Мест» Потім працював водієм вантажного автомобіля на ПП «Агро-Центр» Вивозив сміття яке грузили робітники, у тому числі й неповнолітні хлопці. Завдання на роботу ставив ОСОБА_21. Йому відомо, що повнолітніх хлопців працевлаштовували офіційно, а неповнолітніх офіційно на роботу не оформлювали. За серпень 2010 року заробітну плату йому не сплатили. Заборгованість становить 3 000 гривень.

- показаннями свідка ОСОБА_20 який пояснив суду, що 08.06.2010 року він працевлаштувався на ПП «Агро-Центр» косити траву. На роботу його приймав ОСОБА_21, але заяву він писав на імя ОСОБА_13. Був офіційно працевлаштований. Це відбувалось на 9-й мікрорайоні лівобережної частини міста Дніпродзержинська, де знаходиться місце розташування підприємства «Агроцентр» Заробітну плату обіцяли сплачувати від виработки. Про зарплату домовлявся і з ОСОБА_21 і з ОСОБА_13. Спочатку платили постійно, потім гроші почали затримувати. За серпень 2010 року зарплату йому не сплатили. У ОСОБА_21 також працював його неповнолітній син ОСОБА_22. Заробітну плату йому так і не сплатили.

- показаннями свідка ОСОБА_23, оголошеними в судовому засіданні (т.1 а.с.206-208), який пояснив, що приблизно 23 серпня 2010 року йому на мобільний телефон зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_2 та запропонував йому працевлаштування в Приватне підприємство «Агро-Центр» на посаду директора, тому як йому необхідно балатуватися в депутати міської ради, а директор який зараз працює в підприємстві буде його помічником і вони не взмозі керувати зазначеним підприємством. В зв»язку з тим, що на той час він ніде не працював він погодився на зазначену пропозицію. Того ж дня він та ОСОБА_3 зустрілись в кафе, в якому обговорили всі умови його перебування на посаді, а саме його заробітна плата буде складати 2500 гривень за відпрацьований місяць, робочий день повинен розпочинатися з 08.00 години та по 17.00 годину. Про те, що в зазначеному підприємстві працювали неповнолітні діти, з якими не укладені трудові договори він дізнався лише 25.08.2010 року під час того як вони пікетували під адміністративною будівлею вказаного підприємства з проводу невиплати їм заробітної плати. В зазначеному підприємстві він відпрацював з 25.08.2010 року по 30.11.2010 року, але ОСОБА_3 не виплатив йому заробітну за відпрацьований період на загальну суму 12 000 гривень. Трудовий договір ОСОБА_3 з ним уклав та вніс відповідний запис до трудової книжки.

Окрім показань вищезазначених осіб, вина підсудного також доведена у судовому засіданні наступними матеріалами справи:

- актом № 1 щодо перевірки КП «ДАУ Зеленбуд» від 30.09.2010 року, проведеною начальником управління комунального господарства міської ради, згідно якого з ПП «Агро-Центр» укладено договори на виконання послуг з благоустрію (упорядкування живих огорож) від 01.06.2010 року та від тієї ж дати з послуг по благоустрію травяних газонів. Ці договори не містять технічних завдань, калькуляцій, та не могли укладатись без застосування процедури закупівлі. По зазначеним договорам сплачено ПП «Агро-Центр» 131 935 гривень 36 копійок (т.1 а.с. 35-37)

- договорами укладеними між КП «Дніпродзержинське Агроуправління Зеленбуд» та ПП «Агро-Центр» №№ 02062010-1 та 02062010-2 від 01.06.2010 року про надання послуг з благоустрію по упорядкуванню живих огорож та травяних газонів. Технічними завданнями до них (т.1 а.с. 217-220, 224-226, 229)

- реєстром платіжних доручень розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 23.07.2010 року, згідно якого за виконання наведених вище договорів ПП «Агро-Центр» отримано загальну суму 131 935 гривень 34 копійки (т.1 а.с. 231)

- витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого ОСОБА_24 зазначено як єдиного засновника ПП «Агро-Центр» (т.1 а.с. 105-106)

- статутом ПП «Агро-Центр» згідно якого учасники підприємства забезпечують громадянам, які працюють в Підприємстві соціальні, економічні гарантії і права, передбачені чинним законодавством України. Учасник підприємства має право приймати участь в управлінні ділами Підприємства в порядку, затвердженому в установчих документах. Управління підприємством здійснюють учасники особисто або через уповноважені ними органи (т.1 а.с. 126-134)

Допитана в якості свідка ОСОБА_13, в судовому засіданні пояснила, що з підсудним ОСОБА_3 вона знайома. Це її цивільний чоловік. ОСОБА_3 є засновником ПП «Агро-Центр» Вона працювала директором цього підприємства з 2008 року по 31.08.2010 року. Підприємство уклавши договори з комунальним підприємством «Зеленбуд», здійснювало покоси трави, для чого набирали робітників. Виплату заробітної плати робітникам проводила вона, по відомості. ОСОБА_3 в роботу підприємства не вмішувався. Ніяких завдань робітникам не давав. Співбесіду з робітниками яких вони брали на роботу, спочатку проводив майстер ОСОБА_14. ОСОБА_21 людина їм підходила, він направлял його до неї, після чого офіційно проводилось оформлювання на роботу. Неповнолітні хлопці в них ніколи не працювали.

У звязку з тим, що влітку 2010 року «Зеленбуд» не перераховував підприємству грошей за виконані роботи, зявились проблеми з виплатою зарплати.

На той час ОСОБА_21 балотувався в депутати міської ради, тому вважає, що його оговорюють.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 272 КК України, як грубе порушення законодавства про працю вчинені щодо неповнолітніх.

Показання підсудного судом аналізуються разом з іншими зазначеними вище доказами, та до них суд відноситься критично як до спроби уникнути покарання.

До свідчень ОСОБА_13 суд також відноситься критично, як до показань близької до підсудного людини, яка таким чином намагається допомогти підсудному відокремитись від інкримінованого йому діяння.

Обєктивних даних не довіряти поясненням неповнолітніх потерпілих, яких вони давали у судовому засіданні у присутності підсудного та його адвоката, судом не вбачається.

Обставин, помякшуючих чи обтяжуючих покарання підсудного, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання підсудному ОСОБА_3, суд, враховує характер вчиненого злочину, особистість підсудного який вину не визнав, раніше не судимий, маючого позитивну характеристику за місцем мешкання, принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що подальше виправлення і перевиховання підсудного можливо без обмеження його волі або арешту, з призначенням покарання в вигляді штрафу.

Позов заявлений представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_25 суд залишає без розгляду у звязку з не підписанням останнім позовної заяви.

Розглядаючи інші заявлені представниками неповнолітніх потерпілих цивільні позови, суд вважає їх законними, обгрунтованими, та такими, які підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у здійсненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України і призначити йому покарання в вигляді штрафу 1 000 ( одну тисячу) гривень на користь держави.

Цивільні позиви потерпілих задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_15 2 000 гривень (законний представник ОСОБА_26 т.1 а.с. 150-15), ОСОБА_7 1 300 гривень (законний представник ОСОБА_27 т.1 а.с. 166-168), ОСОБА_11 1 800 гривень (законний представник ОСОБА_28 т.1 а.с. 176-178), ОСОБА_8 1 500 гривень (законний представник ОСОБА_29 т.1 а.с. 184-186), ОСОБА_4 900 гривень.

Розяснити представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_25 його право звернення до суду з позовом в цивільному порядку.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Савранський Т. А.