А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.08.2014 м. Ужгород

ОСОБА_6 звернувся до Свалявського районного суду з вищевказаною скаргою, оскільки вважає, що повторно винесена слідчим за наслідками розгляду його заяви про вчинене стосовно нього кримінальне правопорушення постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, а пов`язані у зв`язку із цим дії слідчого є неправомірні.
Так, 10.07.2013 ОСОБА_6 звернувся до правоохоронного органу із заявою, в якій йдеться про те, що службовими особами Воловецької районної ради Закарпатської області (далі рада) умисно не виконується рішення суду постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.12.2009, якою раду зобов`язано нарахувати та оплатити ОСОБА_6 грошові кошти, пов`язані з його непрацездатністю, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2014 № 1533-III (а.к.п. 3, 15-16).
13.02.2014 слідчим ОСОБА_7 винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження, яка оскаржена ОСОБА_6 та ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду від 04.03.2014 скасована (а.к.п. 86-88, 92).
Підставою прийняття слідчим суддею такого рішення стало те, що слідчим ОСОБА_7 не досліджено всіх обставин кримінального провадження, зокрема в процесі досудового розслідування не допитано голову ради, який очолює її виконком.
На виконання рішення слідчого судді 17.03.2014 слідчим допитано колишнього голову ради ОСОБА_8 (а.к.п. 94-98).
28.05.2014 ухвалою слідчого судді того ж суду частково задоволено скаргу ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_7 щодо зволікань під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження та зобов`язано останнього провести слідчі дії в найкоротший строк (а.к.п. 103-104).
Після цього, 30.05.2014 слідчим ОСОБА_7 повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження, яку ОСОБА_6 оскаржив до Свалявського районного суду.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий ОСОБА_7 зазначив, що відповідальність за ст.382 КК України настає лише за умисне невиконання судового рішення, а голова Воловецької районної ради Закарпатської області вчиняв дії, спрямовані на виконання зазначеного вище рішення суду від 15.12.2009 прийняв розпорядження про включення до державного бюджету ради на 2014 рік видатків на виплату ОСОБА_6 коштів по 8 листках непрацездатності. Однак, як голова ради, так і її головний бухгалтер без рішення цієї ради не уповноважені провести оплату відповідних коштів.
Не погодившись з таким рішенням слідчого, 16.06.2014 ОСОБА_6 звернувся до Свалявського районного суду з відповідною скаргою, в якій просив: скасувати постанову слідчого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 30.05.2014, оскільки посадові особи ради протягом майже п`яти років не виконують рішення суду, а слідчим повторно винесено незаконну постанову про закриття кримінального провадження.
В скарзі ОСОБА_6 просив: 1) визнати неправомірними дії слідчого Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області стосовно повторного закриття кримінального провадження за ч.2 ст.382 КК України; 2) скасувати зазначену постанову про закриття кримінального провадження від 30.05.2014; 3) зобов`язати слідчого завершити досудове розслідування щодо посадових осіб вказаного органу місцевого самоврядування: голови (колишнього) ОСОБА_8 та головного бухгалтера ОСОБА_9 ; 4) виконати вимоги ст.14 ЦПК України забезпечити повне виконання вказаного рішення суду від 15.12.2009.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначила, що оскаржена ОСОБА_6 постанова слідчого від 30.05.2014 вже «скасована постановою», а вимоги заявника про визнання неправомірними дій слідчого щодо закриття кримінального провадження «підтверджуються висновками першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_10 у постанові від 08.07.2014 про скасування постанови про закриття кримінального провадження».
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає вищезазначену ухвалу слідчого судді незаконною, постановленою з грубими порушеннями норм процесуального права, посилаючись на наступне.
Так, слідчий суддя після розгляду скарги ОСОБА_6 , о 16 год. 08.07.2014 видалилася в нарадчу кімнату, а «ухвалу суду проголошено нібито о 8 год. 30 хв. 09.07.2014»; «порушено вимоги ст.ст. 294-296 КПК України стосовно порушення слідчим строків, передбачених для розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не застосувала вимоги ст.ст. 380-383 КПК України письмове повідомлення про підозру місцевому депутату (голові районної ради) повинен особисто підписувати прокурор Закарпатської області, судом порушено вимоги ст.ст. 36-40 КПК і не вжито заходів щодо заміни слідчого та процесуального прокурора, і зовсім нічого не зазначено стосовно виконання вимог ст.14 ЦПК України».
Посилаючись, крім іншого, на наведене, апелянт просить апеляційний суд: а) скасувати ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду від 09.07.2014, б) визнати неправомірними дії та бездіяльність слідчого Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області стосовно досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та замінити слідчого, в) визнати неефективним здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час досудового розслідування та замінити процесуального прокурора, а також керівника органу досудового розслідування, г) зобов`язати слідчого та прокурора Закарпатської області «у відповідності до вимог ст.382, КК України, ст.481 КПК України» письмово повідомити про підозру голову ради ОСОБА_8 та головного бухгалтера ОСОБА_9 , в найкоротший строк, але не пізніше 25 днів, оформити процесуальні документи і скерувати матеріали кримінального провадження для розгляду та притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання рішення суду, ґ) виконати вимоги ст.14 ЦПК України та ст.21 КПК України забезпечити повне виконання рішення суду, яке набрало законної сили стосовно оплати заявнику листків непрацездатності боржником Воловецькою районною радою Закарпатської області.
Заслухавши доповідача, пояснення апелянта на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про обґрунтованість рішення в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, однак необґрунтованості стосовно визнання протиправними дії слідчого, пов`язаних з таким закриттям, перевіривши матеріали проваджень та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд визнає, що апеляція підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як правильно зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , слідчий суддя залишила поза увагою і не розглянула заявлені першим у своїй скарзі від 10.06.2014 вимоги (зазначені вище під пунктами 3,4): зобов`язати слідчого завершити досудове розслідування щодо посадових осіб вказаного органу місцевого самоврядування: голови (колишнього) ОСОБА_8 та головного бухгалтера ОСОБА_9 ; виконати вимоги ст.14 ЦПК України забезпечити повне виконання вказаного рішення суду від 15.12.2009.
Такі вимоги заявника не можуть бути задоволенні, оскільки кримінальним процесуальним законом для слідчого судді не передбачено компетенції для покладення на слідчого таких обов`язків.
Виходячи з наведеного, в задоволенні заявлених в апеляційній скарзі зазначених вище додаткових вимог, які взагалі не були предметом розгляду в суді першої інстанції, також слід відмовити.
Також колегія апеляційного суду визнає, що слідчим суддею помилково задоволено вимогу заявника про визнання неправомірними дії слідчого, пов`язані із закриттям кримінального провадження, оскільки ст.303 КПК України передбачено виключний перелік дій слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування і такі вказані в скарзі ОСОБА_6 дії в цей перелік не входять.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Також апеляційним судом встановлено обставину відсторонення слідчого СВ Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження в порядку п.2 ч.2 ст.39 КПК України (через неефективність досудового розслідування) та призначення іншого слідчого ( ОСОБА_11 ) згідно постанови заступника начальника вказаного СВ від 28.07.2014 (а.к.п. 122-123)
З цих підстав постанова слідчого судді підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали, якою в задоволенні скарги ОСОБА_6 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.07.2014 скасувати.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: