Справа №345/80/13-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2014 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станькова, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, освіта середньо спеціальна, не працюючого, одруженого, згідно ст.89 КК України не судимого, громадянина України у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд-

підсудний ОСОБА_6 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого.
Злочин вчинено при наступних обставинах.
13 лютого 2012 року протягом дня ОСОБА_6 у власній квартирі АДРЕСА_3 вживав спиртні напої. Близько 19 год. цього ж дня до нього прийшов потерпілий де між потерпілим ОСОБА_7 та підсудним ОСОБА_6 виник конфлікт під час якого ОСОБА_6 наніс йому удар кулаком по голові. З метою припинення бійки, в неї втрутився племінник підсудного - ОСОБА_8 , який відтягнув в сторону ОСОБА_6 та наніс рукою удар по обличчі ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_6 , повторно умисно наніс ОСОБА_7 удар кулаком по голові, від якого потерпілий упав на підлогу та знову умисно наніс ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, ще декілька ударів ногами в область лівої частини голови. Після цього потерпілий зі своєю співмешканкою пішов додому, а 14.02.2012 р. ОСОБА_7 був доставлений в Калуську ЦРЛ, де 23.02.2012 р., від отриманих тілесних ушкоджень помер.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнав частково та пояснив, що наносив ОСОБА_9 удари руками та ногами в область голови, однак наміру позбавляти життя останнього у нього не було.
Крім часткового визнання своєї вини самим підсудним, суд вважає, що його вина у вчиненому доведена сукупністю таких доказів.
Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що її син ОСОБА_7 проживав у АДРЕСА_4 у своєї співмешканки ОСОБА_11 , яка привела сина до себе до дому, де він довго спав, а потім йому стало погано і йому викликали швидку медичну допомогу. Син знаходився у реанімаційному відділенні Калуській ЦРЛ з тілесними ушкодженнями голови. 14.02.2012 р. її сина прооперовано, а ІНФОРМАЦІЯ_2 , він помер. Наполягає на суворому покаранні. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди просить задоволити повністю.
Оголошеними в судовому засіданні показами згідно ст.306 КПК України показаннями свідка ОСОБА_11 вбачається, що 13 лютого 2012 року, близько 19 год. ОСОБА_7 пішов додому до ОСОБА_12 . Близько 21 год. вона зателефонувала до ОСОБА_7 . Під час телефонної розмови ОСОБА_12 повідомила їй, щоб вона прийшла та забрала ОСОБА_7 , оскільки вони його побили. Її слова підтвердив ОСОБА_6 . Прийшовши додому до ОСОБА_12 , вона побачила на обличчі та голові у лівій частині ОСОБА_7 тілесні ушкодження, йому важко було розмовляти, а одяг був у крові. Після цього вона допомогла йому одітись та відвела додому. По дорозі ОСОБА_7 не падав, вночі самостійно піднявся з ліжка та пішов у ванну кімнату, в квартирі не падав, тілесні ушкодження, які були у нього на голові та обличчі спричинені в помешканні сім`ї ОСОБА_13 . (а.с.73-77 Т.1).
14 лютого 2012 року зранку зрозумівши що ОСОБА_7 не реагує на її звернення, вона викликала швидку допомогу, працівниками якої останнього госпіталізовано в реанімаційне відділення Калуської ЦРЛ, де того ж дня він був прооперований. Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 Щітка ОСОБА_14 помер.
Свідок ОСОБА_12 дружина підсудного, суду пояснила, що в грудні 2011 року, позичила ОСОБА_7 гроші у сумі 750 грн.
12 лютого 2012 року, ОСОБА_7 біля під`їзду будинку повернув їй гроші скручені у трубочку та швидко пішов. Розгорнувши вдома згорток побачила грошові купюри номіналом 500 та 200 грн. з написом «Зразок». З даного приводу, вона зателефонувала до ОСОБА_7 та вимагала пояснення і розповіла своєму чоловікові ОСОБА_6
13 лютого 2012 року, протягом дня вона перебувала у власній квартирі разом з своїм чоловіком ОСОБА_6 , племінником ОСОБА_8 , а також знайомими ОСОБА_15 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_16 , розпивали спиртні напої. Близько 19 год. прийшов ОСОБА_7 разом з ОСОБА_17 , який одрузу пішов геть. Пройшовши у кімнату, вона кричала на ОСОБА_7 та кинула йому в обличчя фальшиві купюри. ОСОБА_7 відразу схопив її руками за одяг в області грудей та відштовхнув.
Ставши на захист підсудний ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 удар кулаком в область голови в результаті чого між ними розпочалася бійка в яку втрутився ОСОБА_8 і розборонив їх, однак коли ОСОБА_7 знову намагався ударити ОСОБА_6 , то останній наніс йому удар кулаком в область голови від якого ОСОБА_7 упав на підлогу.
Згодом зателефонувала дружина ОСОБА_7 , прийшла та забрала його додому.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 13 лютого 2012 року, близько 14 год., він прийшов до дядька ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_2 , де разом з останнім, його дружиною ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та чоловіком на ім`я ОСОБА_16 , розпивали спиртне.
Близько 19 год. цього ж дня до квартири зайшов ОСОБА_7 де між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 виник конфлікт, який переріс у бійку ОСОБА_6 наніс потерпілому удар кулаком по голові. Він намагався припинити бійку і відтягнув у сторону ОСОБА_6 та наніс удар рукою по обличчі ОСОБА_7 . ОСОБА_7 знову намагався ударити ОСОБА_6 однак останній наніс йому удар кулаком в область голови від якого ОСОБА_7 упав на підлогу.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 ствердив, що підсудний більше не наносив ударів ОСОБА_7 коли він упав на підлогу, однак суд не бере до уваги покази в цій частині, оскільки свідок під час допиту чітко вказував про те, що підсудний наносив удари ногами в голову та тіло потерпілого ОСОБА_7 коли той лежав на підлозі, що підтверджується протоколом допиту свідка від 17.02.2012 р. (а.с.68 -69 Т.1) та протоколом додаткового допиту свідка від 15.03.2012 р. (а.с.70-71 Т.1).
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 13 лютого 2012 року, близько 11 год. 30 хв., він прийшов у гості до ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які проживають у АДРЕСА_2 , де разом з ними, ОСОБА_8 та чоловіком на ім`я ОСОБА_16 , розпивав спиртне.
Близько 19 год., прийшов ОСОБА_7 де між останнім та ОСОБА_6 розпочалася бійка в яку втрутився ОСОБА_8 . Як саме відбувалася бійка і хто кому наносив удари, він не пригадує, так як перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.
Показання потерпілої та вищевказаних свідків суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи, так як вони об`єктивно підтверджуються іншими доказами, які досліджені в ході судового розгляду.
Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 14.02.2012 р., згідно якого з приміщення квартири АДРЕСА_3 вилучено три рушники та наволочку з слідами крові, а також аркуші паперу із зображенням грошових купюр номіналом 500 та 200 грн. з надписом «Зразок». (а.с. 18-25 Том 1);
Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 20.02.2012 р., згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 розповів та показав на місцевості, як саме він наносив удари кулаками та ногами в область голови ОСОБА_7 (а.с.49-51 Том 1);
Відомостями які вміщені в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 16.02.2012 р., згідно якого свідок ОСОБА_12 розповіла та показала на місцевості, як саме її чоловік ОСОБА_6 наносив удари кулаками в область голови ОСОБА_7 (а.с.86-92 Том 1);
Відомостями які вміщені в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 16.02.2012 р., згідно якого свідок ОСОБА_8 розповів та показав, як саме ОСОБА_6 наносив удари кулаками та ногами в область голови ОСОБА_7 (а.с.93-100 Том 1);
Даними, що містяться в протоколі зведення віч-на-віч свідка ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 згідно якого останній показав, що саме він спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження під час бійки, а ОСОБА_8 намагався цьому запобігти і стримував його. (а.с.84 Том 1);
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 21 від 23.03.2012 р., ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду мозкову оболонку в лівій скронево-тім`яній долі головного мозку, під м`які мозкові оболонки на всіх поверхнях лівої півкулі головного мозку, крововиливом і в м`які тканини голови в лівій скронево-тім`яній ділянці, синцем на голові зліва, ускладнена вираженим набряком, набуханням та стисненням головного мозку, яка викликала необхідність проведення операції «Резекційна трепанація черепа зліва, видалення гострої субдуральної гематоми», мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Зазначена закрита черепно-мозкова травма спричинена до поступлення гр-на ОСОБА_7 в Калуську ЦРЛ, від дії тупого твердого предмета і утворитись від удару тупим твердим предметом , якими могли бути руки і ноги по голові з зліва.
Всього, ОСОБА_6 умисно наніс потерпілому не менше ніж 1-2 удари по голові зліва.
Будь-яких ознак, які б вказували на наявність у ОСОБА_7 захворювань, при судово-медичній експертизі трупа не виявлено. Від моменту поступлення ОСОБА_7 в Калуську ЦРЛ і до настання його смерті пройшло 9 днів.
Перебування ОСОБА_7 в реанімаційному відділенні Калуської ЦРЛ у тяжкому, переважно безсвідомому стані з 14.02.12 р. до 23.02.12 р., виключає можливість вживання ним незадовго до настання смерті спиртних напоїв, що також підтверджується відсутністю запаху алкоголю від досліджуваних порожнин та органів його трупа (а.с.4-9 Том 2);
Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи № 48 від 29.02.2012 р., згідно якої під нігтьовим вмістом рук потерпілого ОСОБА_7 виявлено антигени не властиві потерпілому, могли виникнути за рахунок домішку клітинних елементів та крові обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с.117-117 Том 2).
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 77/7-Д причиною смерті ОСОБА_7 є закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під тверду мозкову оболонку в лівій скронево-тім`яній долі головного мозку, під м`які мозкові оболонки на всіх поверхнях лівої півкулі головного мозку, крововиливом в м`які тканини голови в лівій скронево- тім`яній ділянці, синцем на голові зліва, яка ускладнилася ішемією лівої півкулі головного мозку, некрозом, набряком, набуханням та стисненням головного мозку. Беручи до уваги характер черепно-мозкової травми слід рахувати, що в даному випадку мала місце втрата терміну ефективного лікування. За викладеного слід вказати, що в даному випадку має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між невчасним зверненням за медичною допомогою та виникненням ускладнень черепно-мозкової травми та настанням летального наслідку (т.3 а.с.176).
Як вбачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 85 від 7.03.2012 р. підекспертний ОСОБА_6 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, виявляє ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.
На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_6 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_6 не потребує (а.с.124-126 Том 2).
Згідно Акту № 767 судово-психологічної експертизи експерт-психолог дійшов висновку, що під час інкримінованих йому дій ОСОБА_6 не перебував у стані фізіологічного афекту та не перебував у будь-якому іншому емоційному стані як психологічній підставі для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання.
Отже аналізуючи докази по справі та акт № 767 судово-психологічної експертизи суд приходить до висновку про відсутність кваліфікацій дій підсудного за ст.116 КК України - умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання.
Доводи підсудного ОСОБА_6 про відсутність у нього умислу на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження та смерті потерпілому суд не бере до уваги, оскільки для кваліфікації дій особи як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, необхідна наявність необережної форми вини щодо настання смерті потерпілого та умисної форми вини щодо заподіяння тілесних ушкоджень.
Згідно Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17.01.1995 р. п.2.1.2 - небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитись смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братись до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно - наслідковому зв`язку.
Під час проведення відтворення обстановки і обставин події підсудний ОСОБА_6 детально показав, як саме він наносив удари кулаками та ногами в область голови потерпілому. (а.с.49-51 Т1). Вказане підтвердив і в судовому засіданні. При цьому кількість та локалізація тілесних ушкоджень, проміжок часу нанесення ударів в життєво важливий орган голову, свідчить про те, що підсудний мав умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, що виключає наявність складу злочину передбаченого ст.119 КК України. Між тяжкими тілесними ушкодженнями та смертю потерпілого є прямий причинний зв`язок. В судовому засіданні підсудний ствердив, що в нього не було умислу на посягання життя потерпілого та настання смерті потерпілого.
Також про умисел про нанесення тілесних ушкоджень свідчить поведінка підсудного після того як конфлікт був припинений свідком ОСОБА_8 , підсудний ОСОБА_6 повторно наніс удари ногою в голову потерпілого. Таким чином умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а тому відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне.
Окрім того судом не здобуто будь-яких доказів про те, що ОСОБА_7 падав по дорозі до додому коли повертався з помешкання ОСОБА_13 , а також не здобуто доказів про те, що ОСОБА_7 в дома падав чи отримував будь-які тілесні ушкодження, дана обставина підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (а.с.73-77 Т.1)., а також підтверджується висновком експерта № 77/7-Д в якому зазначено, що даних, щодо повторної травматизації ОСОБА_7 , не встановлено. (а.с.176 Т.3).
Таким чином, суд приходить до висновку, що вище переліченими дослідженими доказами спростовано показання підсудного про те, що він не мав умислу на заподіяння потерпілому умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого. Тому суд розцінює його показання як такі, що мають на меті уникнення підсудним кримінальної відповідальності за вчинене.
Аналізуючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_6 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ст.121 ч.2 КК України, оскільки він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого. У справі не має даних про те, що тілесні ушкодження потерпілому могли бути заподіяні при його падінні. Наведені вище докази переконливо свідчать, що смерть потерпілого наступила від нанесених підсудним умисних ударів руками та ногами в життєво важливий орган голову.
Як пом`якшуючі покарання підсудному обставин, суд враховує, що підсудний відшкодував потерпілій матеріальну шкоду.
Обставиною, що обтяжує покарання підсудному суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
В якості ознак що характеризують особу підсудного, суд враховує, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, на ОСОБА_18 обліку в наркологічному кабінеті та у психіатра не числиться, має на утриманні перестарілих батьків.
Суд також враховує, що скоєно тяжкий злочин.
Обираючи покарання підсудному, суд вважає, що виправлення й перевиховання підсудного можливе при ізоляції від суспільства з обранням покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції даної статті.
Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.
Строк відбування покарання слід рахувати з часу затримання 14.02.2012 року.
Запобіжний захід тримання під вартою підсудному ОСОБА_6 слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: Пакет №1: марлевий відрізок з зразками крові підсудного ОСОБА_6 , зрізи нігтьових пластинок підсудного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , одяг потерпілого ОСОБА_7 (кофта, майка, куртка, гольф) з слідами крові; три рушники та наволочка з слідами крові, вилучені під час огляду місця події (опечатано) знищити;
Пакет №2: аркуші паперу із зображенням грошових купюр номіналом 500 та 200 грн. з написом «Зразок» вилучені під час огляду місця події (опечатано)- знищити.
Цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.
У судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_6 заподіяв потерпілій моральну шкоду, оскільки вона перенесла протягом тривалого часу душевні страждання та вимушені зміни в житті в зв`язку з втратою сина.
Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд враховує і матеріальне становище підсудного.
В решті позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, ст.1167 ЦК України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання 7 (сім) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 14.02.2012 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: Пакет №1: марлевий відрізок з зразками крові засудженого ОСОБА_6 , зрізи нігтьових пластинок засудженого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , одяг потерпілого ОСОБА_7 (кофта, майка, куртка, гольф) з слідами крові; три рушники та наволочка з слідами крові, вилучені під час огляду місця події (опечатано) - знищити;
Пакет №2: аркуші паперу із зображенням грошових купюр номіналом 500 та 200 грн. з написом «Зразок» вилучені під час огляду місця події (опечатано) - знищити.
В решті позову відмовити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подання апеляції протягом 15 діб з часу проголошення, а засудженим у цей же ж строк з часу одержання копії вироку.

Суддя: