Справа № 1-1956/11
Провадження №1/761/181/2013
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 березня 2013 року
м.Київ

Шевченківський районний суд
м.Києва у складі: головуючий - суддя
Лінник О.П., при секретарі Давіденко
Н.О., за участю прокурора Сезонова Д.І.,
захисника ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_2 по ст.186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства
ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні
злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК
України.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний своєї вини не визнав, вважає,
що справа відносно нього
сфальсифікована і заявив клопотання
про направлення справи на додаткове
розслідування у зв'язку з неповнотою та
неправильністю досудового слідства, а
саме вважає, що досудове слідство було
проведено з грубими порушеннями вимог
КПК України, йому не надавали справу
для ознайомлення, по справі багато
протиріч, які не можуть бути усунені
під час судового розгляду справи,
посилається на те, що до нього
застосовувались недозволені заходи
фізичного впливу.

Прокурор заперечує проти задоволення
клопотання, оскільки вважає, що
досудове слідство проведено
відповідно до вимог законодавства.

Захисник підсудного підтримав
клопотання, вважає, що під час
досудового слідства були допущені
численні порушення закону: обшук
приміщення, де мешкав підсудний,
проведено без дозволу суду, було
порушено право підсудного на захист,
оскільки йому не надавались матеріали
справи, справу було порушено відносно
підсудного, в той час як він назвався
іншим прізвищем і начальні слідчі дії
виконувались із зазначенням саме
прізвища ОСОБА_3

Суд, вислухавши показання підсудного,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що клопотання підлягає
задоволенню з наступного: відповідно
до ст.281 КПК України повернення справи
на додаткове розслідування з мотивів
неповноти або неправильності
досудового слідства може мати місце
лише тоді, коли ця неповнота або
неправильність не може бути усунута в
судовому розгляді.

Судом встановлено, що 5.09.2011 року
слідчим було порушено кримінальну
справу відносно ОСОБА_2 (т.2 а.с.1), в той
час як підсудний під час його
затримання назвався прізвищем ОСОБА_3,
і під час проведення слідчих дій (в тому
числі і при врученні копії постанови
про порушення кримінальної справи від
6.09.2011 року (т.2 а.с.3)), під час затримання
підсудного в порядку ст.115 КПК України
1960 року (т.2 а.с.143-148), під час розгляду
суддею подання про обрання міри
запобіжного заходу (т.2 а.с.151), при
проведенні інших слідчих дій до 14.09.2011
року слідчим зазначався підозрюваний
(обвинувачений) як «ОСОБА_3» і тільки
14.09.2011 року слідчим було встановлено, що
підсудний назвався не своїм прізвищем
і є ОСОБА_2.

Таким чином, судом встановлено, що при
винесенні постанови про порушення
кримінальної справи 05.09.2011 року
слідчому не було відомо про те, що саме
ОСОБА_2 підозрюється у скоєнні злочину
відносно потерпілого ОСОБА_4 і тому, на
думку суду, ця постанова була
виготовлена значно пізніше, коли стало
відомо про справжнє прізвище
підсудного, а відповідно до вимог ст.113
КПК України 1960 року досудове слідство
провадиться лише після порушення
кримінальної справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що
фактично справа або була порушена
відносно ОСОБА_3, або взагалі не
порушувалась, а наявна в матеріалах
справи постанова була виготовлена
пізніше.

Крім того, суд вважає, що слідчим було
грубо порушено норми ст.218-220 КПК
України, оскільки, відповідно до
протоколу про оголошення
обвинуваченому про закінчення
досудового слідства (т.2 а.с.193),
протоколу про пред'явлення
обвинуваченому і його захиснику
матеріалів кримінальної справи (т.2
а.с.194), слідчий виконав зазначені
слідчі дії 31 жовтня 2011 року, при цьому,
згідно протоколу, все ознайомлення
тривало 25 хвилин при обсязі матеріалів
в 2 томи (з 11 годин 30 хв. до 11 годин 55 хв.),
що, на думку суду, занадто мало для
ознайомлення з матеріалами справи, про
що підсудний неодноразово заявляв
суду, і є істотним порушенням права
підсудного на захист. Також цього ж дня
- 31 жовтня 2011 року - підсудний був
ознайомлений і з матеріалами
судово-психіатричної експертизи (т.2
а.с.181).

Також суд звертає увагу і на
неправильність проведеного досудового
слідства: протокол огляду місця події
від 05.09.2011 року (т.2 а.с.22-26) виконаний в
присутності потерпілого, в той час, як в
протоколі він не зазначений. З огляду
на фотографії фактично було проведено
відтворення обстановки і обставин
події з потерпілим.

Крім того, в матеріалах справи є заява
ОСОБА_5, у якій вона зазначає, що
потерпілий ОСОБА_4 - її син - є інвалідом
дитинства 2 групи і вона є опікуном
сина, проте у проведених слідчих діях
вона участі не приймала, мала б була
бути визнана представником
потерпілого.

Судом також звертається увага на
порушення вимог ст.175 КПК України при
проведенні впізнання предметів
потерпілим (т.2 а.с.38-43): - слідчий
зазначив, що потерпілому надавались
для впізнання по 3 предмети без
будь-якої індивідуалізації цих
предметів, і потерпілий впізнавав свої
речі також не зазначаючи, за якими саме
ознаками він їх впізнає.

За таких обставин суд вважає, що справа
підлягає поверненню прокурору для
організації додаткового
розслідування, під час якого необхідно
усунути зазначені недоліки досудового
слідства.

На підставі викладеного,
відповідно до ст.273, 281 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання підсудного ОСОБА_2 про
направлення справи на додаткове
розслідування задовольнити.

Кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_2 за ст..186 ч.2 КК
України направити прокурору
Шевченківського району м.Києва для
організації додаткового
розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2
залишити без змін - тримання під вартою.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя
Лінник О.П.