Справа № 383/285/15-к
Номер провадження 1-кп/383/48/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець в залі засідань Бобринецького районного суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кропивницьке, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, одруженого, з повною середньої освітою, працюючого приватним підприємцем, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, що призвело до смерті потерпілого за наступних обставин.
06.11.2014 близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем MAN 12.220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності, достовірно знаючи про технічну несправність транспортного засобу, яка виражалась у встановленні на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора та відповідно до вимог п.п. 31.4, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху (ПДР) України, згідно яких:

п. 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей таким вимогам: п. 31.4.5 Колеса і шини:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини, а також шини різних моделей ... різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів,

забороняло експлуатації транспортного засобу, при цьому рухаючись в темну пору доби по автодорозі Олександрівка - Кіровоград - Миколаїв, на території Бобринецького району, Кіровоградської області, не доїжджаючи 1 км. 300 м. до вказівника с. Веселівка, зі сторони м. Бобринець, в напрямку м. Миколаєва, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху (ПДР) України, згідно яких:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, будучи засліпленим світлом фар зустрічного транспортного засобу та відчуваючи погіршення видимості у напрямку руху, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки та продовжуючи рух, грубо порушив вимоги п.п. 12.2, 19.3 ПДР, згідно яких:

п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

п. 19.3. У разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення - увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

У наслідок проявленої особистої неуважності та безпечності, а також в порушення вимог п. 12.1 ПДР, згідно якого: "під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, ОСОБА_4 , не вибрав безпечну швидкість руху керованого транспортного засобу, чим позбавив себе. можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати ним, грубо порушуючи вимоги п. 12.3 ПДР, відповідно до якого: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, при цьому через погіршення видимості у напрямку руху та невірно обраний швидкісний режим, вчасно не був проінформований про наявність пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташовувався на проїзній частині у вертикальному положенні, звернений до автомобіля задньою поверхнею тіла, у наслідок чого допустив на нього наїзд передньою лівою стороною автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) саден лівої скроневої ділянки, саден біля нижньої повіки та зовнішнього кута лівого ока, саден (2) над лівою бровою, саден спинки носа, саден носо - губного трикутника біля правого кута рота над верхньою губою, саден над правою бровою, саден правої скроневої ділянки, саден правої скроневої ділянки, перелому потиличної кістки справа, субдурального крововиливу; б) саден (3) на тильній поверхні правої кисті на основі 2-3 пальця та біля променево - зап`ясткового суглоба, саден на тильній поверхні лівої кисті на основі 2-3 пальця, саден на лівій гомілці по передній поверхні ближче до колінного суглоба, на висоті 39 см. від рівня підошв, синця по задній поверхні лівого плеча, саден правого ліктьового суглоба по задній поверхні, крововиливу в міжреберні м`язи з ліва по лопаточній лінії в проекції 3-7 ребер, крововиливу в корні легень, які згідно висновку судово-медичної експертизи №53 від 09.12.2014 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив що свою вину в тому, що збив людину визнає, але зазначає, що скоїв злочин з необережності, а не внаслідок того, що порушив правила дорожнього руху, які зазначені в обвинувальному акті, так як вважає, що порушення, які були зафіксовані працівниками ДАІ не є причиною того, що він збив людину. В скоєному кається, в судовому засіданні вибачився перед потерпілою та попросив суд призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі та позбавленням права керування транспортними засобами, так як автомобіль є єдиним джерелом його доходу.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 06.11.2014 року її батько ОСОБА_7 загинув в результаті ДТП, яке скоїв ОСОБА_4 , про що їй стало відомо від родичів, які проживали неподалік від нього, вони дуже тривалий час не спілкувалися, де проживав батько та чим займався їй не відомо. На даний час претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру немає, цивільний позов заявляти не бажає. Попросила суд призначити йому справедливе покарання, враховуючи, що від злочину настала смерть людини.

Свідок ОСОБА_8 по суті справи пояснив наступне, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 доводився їй вітчимом. Вони тривалий час не спілкувалися, де вітчим проживав їй невідомо. 03.12.2014 року, під час впізнання трупа, вона дізналася, що 06.11.2014 року ОСОБА_7 потрапив в ДТП, внаслідок чого настала смерть останнього.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу (а.п. 6-14) слідує, що 06.11.2014 року на ділянці автодороги Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв на території Бобринецького району Кіровоградської області, не доїжджаючи 1 км. 300 м. до вказівника с. Веселівка зі сторони м. Бобринець в напрямку м. Миколаїв було скоєно наїзд на пішохода автомобілем MAN 12.220, д/н НОМЕР_1 .

Протоколом проведення слідчого експеременту від 12.02.2015 року та фото-таблицями до нього, згідно якого було зафіксовано факт наїзду автомобілем MAN 12.220, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_7 (а.п.55-61);

Висновком експерта №53 від 06.11.2014 року, яким було досліджено труп ОСОБА_7 , згідно якого тілесні ушкодження виявлені при розтині трупа ОСОБА_7 могли виникнути в термін та за обставин, що зазначені в обвинувальному акті. Тілесні ушкодження, які зазнав ОСОБА_7 під час ДТП є причиною смерті та мають прямий причино-наслідковий зв`язок;

Висновком інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 369 від 10.11.2014 року встановлено, що з технічної точки ходова частина автомобіля MAN 12.220, д/н НОМЕР_1 має технічні несправності у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, що суперечить вимогам п.п. 31.4, 31.4.5 г ПДР України, та забороняється експлуатація транспортного засобу.

Згідно висновку інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи № 370 від 14.11.2014, встановлено, що первинний контакт автомобіля MAN 12.220, д/н НОМЕР_1 з перешкодою (пішоходом) відбувся передньою лівою частиною кабіни транспортного засобу.

Висновком інженерно-траснпортної експертизи № 1958 від 18.11.2014 , встановлено, що лампочки ближнього та дальнього світла, вилучені з лівої фари автомобіля MAN 12.220, д/н НОМЕР_1 перебуваюли в технічно несправному стані, несправність даних лампочок заключається в руйнуванні спіралей (ниток розжарювання).

Висновком інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 391 від 19.02.2015 року, результати якого показують, що фактично водій автомобіля MAN 12.220, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з моменту погіршення видимості проїзної частини викликаного світлом фар зустрічного автомобіля не знижував швидкості руху, що передбачено вимогами п. 12.2 ПДР України та з моменту повного засліплення не зупинився, що передбачено вимогами п. 19.3. ПДР України та продовжував рух автомобіля не знижуючи швидкості в момент засліплення, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився на смузі руху автомобіля.

Висновком інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 507 від 10.03.2015 року показано, що невідповідність фактичних дій водія автомобіля MAN 12.220, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 , приведеним вимогам п.12.2 та п.19.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Отже, вина ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, підтверджується показами обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду, в яких не заперечуються фактичні обставини вчиненого, сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме показами потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події та транспортного засобу (а.п. 6-14); висновками проведених експертиз судово-медичної експертизи №57 (труп ОСОБА_7 ), висновком експерта №369 (технічного стану транспортного засобу), висновком експерта №370 (транспортно-трасологічної експертизи), висновком експерта №1958 (судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи, висновком експерта №391 (судової інженерно-транспортної автотехнічної експертизи), висновком експерта №507 (судової інженерно-транспортної автотехнічної експертизи), які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, скоєний з необережності, дані про особу винного, який раніше не судимий, одружений, працює приватним підприємцем.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є визнання останнім своєї вини та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, громадський порядок не порушує; має постійну роботу, проживає з дружиною та доглядає за тестем разом з дружиною.

Також суд враховує, що ДТП обвинуваченим було скоєно з необережності в результаті халатного відношення до правил дорожнього руху, внаслідок чого загинула людина та беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, настання тяжких наслідків від вчиненого діяння, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за вчинений злочини, в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, яке за розміром наближене до найменшого строку позбавлення волі, передбаченого законом, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України, передбачає право суду залежно від обставин, що мають значення, як призначити, так і не призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.

Суд приходить до висновку, що недоцільно застосовувати обвинуваченому таке покарання як позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк за тих обставин, що злочин скоєно обвинуваченим з необережності та автомобіль є єдиним джерелом його доходу.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 не заявлено.

Загальний розмір судових витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів та експертів, у зв`язку з проведенням експертних досліджень та судових експертиз складає 2459 грн. 96 коп. (дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять грн. 96 коп.), із них:

- висновок інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 369 від 10.11.2014 року 343,98 грн.;

- висновок інженерно-транспортної (транспортно-траослогічної) експертизи № 370 від 14.11.2014 - 393,98 грн.;

· висновок інженерно-траснпортної експертизи № 1958 від 18.11.2014 - 492,00 грн.;

· висновок інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 391 від 19.02.2015 року 615,00грн.;

· висновок інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 507 від 10.03.2015 615,00 грн;

Судові витрати підлягають бути стягнуті із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366- 371, 373-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому за ним покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити особисте зобов`язання.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2459 грн. 96 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів та виконання експертиз.

Речові докази по справі, а саме лампочка ближнього світла фар з лівої передньої фари автомобіля МАN 12.220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , лампочка дальнього світла фар з лівої передньої фари автомобіля МАN 12.220, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000354 до вступу вироку в закону силу, після чого знищити.

Речовий доказ автомобіль МАN 12.220, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається у обвинуваченого ОСОБА_4 - залишити у власності ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1