Справа № 729/1182/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/302/2015
Категорія - ст. 15 ч.2, 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ..

З участю учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11кп/795/302/2015 р. за апеляційними скаргами захисника, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою спеціальною освітою, неодружена, не працює, раніше судима 04.09.2013 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ст.310 ч.1, 75 КК України на 2 роки обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

- визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, з призначенням покарання 3 /три/ роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бобровицького районного суду від 04.09.2013 року, із застосуванням ст.72 КК України, у виді 1 /одного/ місяця позбавлення волі, та остаточно призначено покарання 3 /три/ роки один місяць позбавлення волі.

Обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислено з часу фактичного затримання ОСОБА_8 .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 196 грн. 56 коп.

Долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що 03 вересня 2014 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки, перебуваючи у господарстві ОСОБА_9 , шляхом розбиття скла у вікні, проникла в житловий будинок АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_9 , звідки викрала рибні консерви, фасований цукор, чоловічі шкарпетки, всього чужого майна на загальну суму 141, 75 грн., але злочин не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, - була затримана ОСОБА_11 .

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 просять змінити вирок суду, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженої. Вважають суму 141 грн. 75 коп., на яку обвинувачена намагалася викрасти майно, незначною, яка по суті не спричинила матеріальної шкоди потерпілому. Посилаються на те, що ОСОБА_8 характеризується посередньо, доглядає за хворим батьком, має непогашену без одного дня судимість за малозначне правопорушення, а суд це не врахував.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та не заперечує проти апеляційної скарги потерпілого, просив змінити вирок суду, застосувати до ОСОБА_8 ст.75 КК України, думку прокурора, який заперечує проти апеляційних скарг, просив залишити вирок суду без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо засудження ОСОБА_8 в межах апеляційних скарг у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю. Не заперечувала, що 03 вересня 2014 року близько 21 год. 30 хв., в стані алкогольного сп`яніння, проникла у будинок ОСОБА_9 , розбивши вікно, та викрала по одній банці консервів «Кільки Чорноморські» та «Бички в томатному соусі», шість пар шкарпеток та сім упаковок фасованого цукру. По виходу із будинку була затримана ОСОБА_11 , викрадене повернула власнику. Згодна із сумою викраденого, щиро розкаялась, просила суворо не карати.

Виновність ОСОБА_8 також у повному обсязі доводиться протоколами огляду господарства та речових доказів від 07.09.2014 року /а.с. 54-58/, висновками судово - товарознавчої експертизи № 453 від 15.09.2014 року /а.п.61-63/, згідно яких у АДРЕСА_2 , було виявлено проникнення в будинок через розбите віконне скло, а також виявлено пакет, в якому знаходилось шість пар чоловічих шкарпеток, сім упаковок фасованого цукру, по одній банці консервів «Кільки Чорноморські» та «Бички в томатному соусі», середня ринкова вартість яких, при умові вільного ціноутворення на території України, за роздрібними цінами, які діяли на ринку України станом на 03.09.2014 року, могла складати: шкарпеток чоловічих (одна пара) виробництва м. Житомир - 5,33 грн., цукру-піску фасованого 1 кг. виробництва ТМ «Алексис» - 13,56 грн., однієї банки консерви «Кільки Чорноморські» виробник «Аквамарин», вагою 240 г. 6,01 грн., однієї банки консерви « Бички в томатному соусі» виробник «Даринка», вагою 240 г. 8,84 грн.

Суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив наявні докази по справі, дав їм вірну правову оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, особу винної, яка не працює, проживає разом з батьком-пенсіонером, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції врахував всі обставини, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисник та потерпілий, та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до обвинуваченої ст.69 КК України, бо єдиною обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Крім того ОСОБА_8 злочин вчинила в стані алкогольного сп`яніння, в період іспитового строку, не працює, схильна до вчинення умисних злочинів, з чим колегія суддів погоджується.

Підстав для застосування ст. 75 КК України також не вбачається, бо ОСОБА_8 04.09.2013 року була засуджена Бобровицьким районним судом за ч. 1 ст. 310 КК України на 2 роки обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням 1 рік, і не відбула покарання за даним вироком, вчинивши новий даний злочин протягом іспитового строку. Тому суд першої інстанції вірно вказав про необхідність часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком згідно ст. 71 КК України - за сукупністю вироків, із застосуванням ст. 72 КК України у співвідношенні: одному дню позбавлення волі - два дні обмеження волі, і остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

За даних обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни вироку суду, а тому апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 374 - 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного Чернігівської області від 02 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4