Дата документу 30.10.2013
Справа № 334/8710/13-к
Провадження № 1-кп/334/404/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2013 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі головуючого
судді Турбіної Т.Ф., при секретарі
Якушеві Р.С., за участю прокурора Розум
Ю.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Запоріжжі
кримінальне провадження про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Запоріжжя, громадянки України, яка має
середню технічну освіту, офіційно не
працює, не заміжня, зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
засуджена,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185
КК України,

встановив:

ОСОБА_1 26 липня 2013 року приблизно о 14
годині 00 хвилин, знаходячись на вул.
Дніпровські пороги в м. Запоріжжі
поблизу ЗОШ № 109, отримала на
зберігання від ОСОБА_2 на час
здійснення останньою покупки належне
їй майно, а саме: мобільний телефон
Нокіа 2700 вартістю 500грн., в якому
знаходилась карточка оператора
мобільного зв'язку МТС, яка не має для
потерпілої цінності, на рахунку якої
знаходилось 18грн.; мобільний телефон
Мокіа 6303 classic вартістю 500грн., в якому
знаходилась карточка оператора
мобільного зв'язку Київстар, яка не має
для потерпілої цінності, які
знаходились у матерчатому чохлі, який
не має для потерпілої матеріальної
цінності, а всього вищезазначеного
майна на загальну вартість 1018грн.
Отримавши на зберігання вищезазначене
майно, після здійснення ОСОБА_2 покупки,
ОСОБА_1 маючи умисел на таємне
викрадення чужого майна, діючи з
корисливих мотивів, скориставшись
похилим віком потерпілої, яка забула
про те, що передала останній належне їй
вищезазначене майно, ОСОБА_2 не
повернула телефони та не нагадала їй
про них та таємно від потерпілої
віднесла їх додому, після чого стала
уникати зустрічей та розмов з
потерпілою, яка бажала повернути своє
вищезазначене майно, тим самим тайно
заволодівши ним.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій
злочинний намір, ОСОБА_1 27 липня 2013 року
таємно від ОСОБА_2, яка бажала
повернути своє вищезазначене майно,
про що ОСОБА_1 було достовірно відомо,
продала вищезазначені мобільні
телефони та інше майно, отримане нею
від потерпілої ОСОБА_2, а гроші,
отримані від продажу, потратила на свій
розсуд, тим самим розпорядившись
майном потерпілої та досягнувши
реалізації свого злочинного умислу.
Таким чином, в результаті таємного
викрадення ОСОБА_1 вищезазначеного
майна потерпілої ОСОБА_2, останній була
завдана шкода у розмірі 1018грн.

Потерпілою ОСОБА_2 заявлено цивільний
позов у розмірі 1018грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1
свою вину визнала повністю і пояснила,
що дійсно, 26.07.2013р. вона маючи намір та
викрадення мобільних телефонів з метою
їх подальшої реалізації, таємно
заволоділа вказаним майном, яке
належить ОСОБА_2 Після заволодіння
майном уникала зустрічей з потерпілою,
хоча розуміла, що остання розшукує її з
метою повернути вкрадене майно. Гроші,
вилучені від реалізації вкраденого
майна, використала на власні потреби.
Цивільний позов визнала у повному
обсязі. Запевнила суд і потерпілу, що
протягом трьох місяців відшкодує
спричинену шкоду.

Показання обвинуваченої відповідають
фактичним обставинам справи і нею та
потерпілою не оспорюються.

Згідно положень ст. 349 КПК України,
враховуючи думку учасників процесу,
суд визнав недоцільним дослідження
доказів щодо обставин по даному
кримінальному провадженню, у вчиненні
яких обвинувачується ОСОБА_1 і які
ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що вина ОСОБА_1 повністю доведена. Суд
кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1 ст.
185 КК України як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій,
суд, у відповідності зі ст. 65 КК України,
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винної та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_1 скоїла злочин
невеликої тяжкості, свою вину визнала
у повному обсязі, має постійне місце
проживання, офіційно не
працевлаштована, раніше не засуджена.

Обставин, що пом'якшують покарання,
судом не встановлено. Обставини, які
обтяжують покарання за вчинення
злочину, є вчинення кримінального
правопорушення у відношенні особи
похилого віку.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне призначити ОСОБА_1 покарання
у виді громадських робіт в межах
санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК
України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК
України і призначити покарання у виді
громадських робіт на строк 120 годин.

Цивільний позов задовольнити, стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1018,00 грн.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Ленінський районний суд м.
Запоріжжя протягом тридцяти днів з
моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.