22.07.2015
Справа № 1-71
за 2012 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2012 року місцевий Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 січня 2012 року близько 01 години 20 хвилин неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом штовхання вхідних дверей, проник до житлового будинку ОСОБА_9 , який розташований в с. Чорнівка Новоселицького району Чернівецької області, де застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, з метою подолання її опору щодо викрадення майна, наніс останній два удари дерев`яною палицею по голові, тим самим спричинивши потерплій тілесні ушкодження у вигляді садна лівої верхньої кінцівки та волосяної частини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому, злякавшись криків потерпілої на допомогу, ОСОБА_8 не довів свій злочинний умисел щодо відкритого викрадення чужого майна до кінця з причин, що не залежали від його волі та з місця події втік.

Підсудний винним себе визнав повністю і показав, що дійсно в ночі 16 січня 2012 року з метою відкритого викрадення грошей потерпілої ОСОБА_9 , він шляхом штовхання вхідних дверей проник до її будинку, який розташований в с. Чорнівка Новоселицького району. В середині будинку з метою подолання опору потерпілої та подальшого відкритого заволодіння її майном, він двічі вдарив її дерев`яною палицею по голові, після чого потерпіла почала кликати на допомогу. Злякавшись того, що потерпілу можуть почути сусіди, він не довів свій умисел до кінця та втік з місця події. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні замаху на відкрите викрадання чужого майна, підтверджується показами потерпілої, свідків та письмовими доказами.

Так, з показів потерпілої ОСОБА_9 , даних на досудовому слідстві видно, що в ночі 16 січня 2012 року до її будинку через замкнені вхідні двері проникла незнайома їй особа, яка нічого не пояснивши, вихватила у неї палицю, якою двічі вдарила її по голові. Коли вона почала кричати та кликати на допомогу, нападник втік. Претензії до підсудного не має.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що 16 січня 2012 року від потерпілої їй стало відомо про вчинення нападу на останню.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що в ночі 16 січня 2012 року він вживав алкогольні напої разом із підсудним, після чого останній направився у невідомому йому напрямку.

Аналогічні покази дав допитаний в суді свідок ОСОБА_12 .

З показів даних на досудовому слідстві свідком ОСОБА_13 вбачається, що вона була понятим при відтворенні обстановки та обставин події вчинення злочину з підсудним. В ході проведення даної слідчої дії, підсудній показав, яким чином проник в будинок потерпілої та пояснив, що хотів відкрито заволодіти її грошима, для чого вдарив її по голові.

Аналогічне вбачається з показів даних на досудовому слідстві свідком ОСОБА_14 ..

З протоколу усної заяви потерпілої про злочин від 16 січня 2012 року вбачається, що на неї був вчинений напад, в ході якого їй були спричинені тілесні ушкодження.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події з підсудним від 20 лютого 2012 року видно, що підсудний показав на місці обставини вчинення ним замаху на відкрите викрадення грошей потерпілої, із застосування насильства щодо останньої.

Висновком судово-медичної експертизи № 41 екс-н від 21 лютого 2012 року підтверджується, що ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна лівої верхньої кінцівки та волосяної частини голови, які виникли в результаті дії тупих твердих предметів або ударів об такі та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина підсудного у вчиненні замаху на відкрите викрадення чужого майна повністю доказана та його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.3 КК України, тобто замах на вчинення грабежу, поєднаний з проникненням у житло та з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема суд враховує, що підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпіла не має до нього претензій.

Щодо характеристики особи підсудного, то відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 120 від 27 лютого 2012 року підсудний на момент вчинення інкримінованого йому злочину ознак хронічного та психічного захворювання та будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. За своїм психічним станом підсудний ОСОБА_8 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання підсудного вчинення ним злочину у неповнолітньому віці та його щире каяття, яке виразилось у тому, що він повністю визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним злочину, засуджує свою протиправну поведінку та в процесі досудового та судового розгляду справи давав правдиві показання, які сприяли органам правосуддя встановити істину по справі.

Вчинення підсудним злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд визнає обставиною, що обтяжує його покарання.

Приймаючи до уваги, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин у неповнолітньому віці, у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв у розкритті злочину, суд визнає дані обставини винятковими та вважає за доцільне призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ст. 186 ч.3 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 321-325 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 186 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити засудженому підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом п`ятнадцяти діб через райсуд з моменту його проголошення.

Суддя: