В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-335/10

21.12.2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря Бакалович І.Є., прокурора Копишинської О.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бердичева Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні маючого трьох неповнолітніх дітей, працюючого інженером-енергетиком ТОВ „ Сувема", раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, - за ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.І КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ЗО березня 2010 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Шелушкова в напрямку вул. К.Лібкнехта в м. Бердичеві, створив небезпеку для руху, що загрожувала життю громадян, виявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну. Під'їжджаючи до нерегульованого перехрестя з вул. К. Лібкнехта, ігноруючи вимогу дорожнього знаку 2,2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху України, наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб пропустити пішохода, для якого може бути створена небезпека, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода похилого віку ОСОБА_3, яка перетинала проїзну частину вул. Шелушкова по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під оболонки мозку, здавлення тканини головного мозку, від яких загинула на місці.

Після здійснення наїзду водій ОСОБА_2, будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, проявив байдужість та неповагу до права людини на життя, та в порушення п 2.10 Правил дорожнього руху України, не вжив всіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав карету швидкої медично:

допомоги, не відправив потерпілу до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган міліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, їх огородження та організації об'їзду місця пригоди і з місця пригоди зник, чим завідомо залишив без допомоги потерпілу ОСОБА_3, яка перебувала у небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам залишив потерпілу без допомоги, був зобов'язаний та мав змогу надати потерпілій допомогу, сам поставив її у небезпечний для життя стан.

В наведених умовах дорожнього руху водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 1.5, 1.7, 2.3 "б", 2.3 «д», 2.9 «а», 4.16 «а», 12.3, 18.1, 31, 4, 5 «г» Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 2,2 „ Проїзд без зупинки заборонено", що знаходиться в прямому причинному зв"язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та смертю потерпілої.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_2 свою вину в скоєнні злочинів визнав повністю, цивільний позов частково. По суті обвинувачення пояснив, що ЗО березня 2010 року о 8 годині він поїхав на роботу у Бердичівський РЕМ, де отримав завдання на збір коштів за послуги з енергопостачання. Потім приїхав додому і поставив автомобіль біля будинку. Після цього вирішив поставити його в гараж. Коли їхав в гараж швидкість автомобіля була 40-45 км/год. Керуючи автомобілем, проявив неуважність і наїхав на пішохода. На пішохідному переході відчув удар та побачив, що від зіткнення впала жінка. Що було далі, пам"ятає погано, оскільки перебував у шоковому стані. Автомобіль залишив біля гаражу, а сам пішов на вул. К. Лібкнехта очікувати міліцію. Дана подія відбувалась біля 10 години.

Також зазначив, що в той день випив каву з коньяком. Матеріальну шкоду визнав повністю. Моральну шкоду визнає в тому ж розмірі, що і матеріальну. Суму зазначену потерпілим, він не в змозі відшкодувати. Намагався відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 9500 грн. шляхом неодноразових поштових переказів. Однак кошти повертались, оскільки потерпілий не бажає їх отримувати. В скоєному щиро розкаявся. Просить врахувати, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей.

Крім визнання вини підсудним, його вина підтверджується показами потерпілого, свідків та матеріалами кримінальної справи, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_6 який пояснив, що 30 березня 2010 року він знаходився у м. Норильську і дружина з м. Москви повідомила про смерть його матері. Наступного дня виїхав з м. Норильська до м. Москви і далі до м. Бердичева. В подальшому займався похоронами матері. Цивільний позов підтримав повністю. Матеріальну шкоду в сумі 45000 грн., моральну в сумі 500000 грн. Наполягає на суворості покарання підсудному;

показами свідка ОСОБА_7 який пояснив, що дати, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, він вже не пам'ятає. Біля 10 години він переходив дорогу від магазину «Євроспорт» до будинку культури в м.

Бердичеві. По дорозі побачив автомобіль «Опель» світло-сірого чи коричневого кольору. Коли вже закінчував переходити дорогу, то почув стук і гальмування. Повернувшись, свідок побачив, що вищевказаний автомобіль збив людину, та не зупиняючись, поїхав в сторону залізничного вокзалу м. Бердичева, при цьому заїхав двома колесами на бордюр;

показами свідка ОСОБА_8 який пояснив, що в той день він перебував на вул. Граничній в м. Бердичеві і бачив, як на великій швидкості з вул. К. Лібкнехта на вул. Граничну заїхав автомобіль «Опель-Омега». Водієм був підсудний. Він майже не збив двох жінок, які переходили проїзну частину дороги. В подальшому автомобіль попрямував до гаражів. Коли їхав на маршрутці з вокзалу, то побачив, що на дорозі лежить тіло людини;

заявою свідка ОСОБА_9, відповідно до якої він просить розглядати справу без його участі. Покази, які він давав на досудовому слідстві, підтримує повністю. Просить їх оголосити ( а. с. 228 );

будучи допитаним на досудовому слідстві свідок ОСОБА_9 пояснив, що ЗО березня 2010 року близько 10 години 30 хвилин він йшов по вул. К.Лібкнехта зі сторони залізничного вокзалу в бік центру міста. Дійшовши до перехрестя з вул. Шелушкова, ліворуч від себе почув гучний удар. Коли повернув голову, то побачив автомобіль „ Опель-Омега" сірого кольору, державний номерний знак 4095. Серії не запам"ятав. Вказаний автомобіль рухався з вулиці Шелушкова на вулицю К. Лібкнехта, та повертаючи до залізничного вокзалу, на нерегульованому пішохідному переході збив жінку. Не зупиняючи автомобіль повернув праворуч і продовжив рух. Швидкість автомобіля була біля ЗО км/год. Свідок підійшов до жінки, викликав автомобіль швидкої допомоги, та почав надавати їй невідкладну медичну допомогу. По приїзду лікарі констатували її смерть ( а. с. 108-109);

протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 30 березня 2010 року зі схемою та фототаблицею до нього, відповідно до яких було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась на нерегульованому перехресті вул. Шелушкова - К. Лібкнехта в м. Бердичеві, визначено розташування відносно елементів проїзної частини трупа ОСОБА_3, розміри елементів проїзної частини, сліди на проїзній частині та те, що автомобіль, яким було здійснено наїзд, залишив місце пригоди ( а. с. 5-16 );

протоколом огляду транспортного засобу від 30 березня 2010 року, відповідно до якого в ході огляду автомобіля «Опель-Омега», державний номер НОМЕР_1, було виявлено механічні пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 31);

протоколом токсикологічного дослідження крові на вміст алкоголю від 1 квітня 2010 року, відповідно до якого у підсудного ОСОБА_2 було виявлено етиловий алкоголь в концентрації 0, 74 %, станом на 14 годину 45 хвилин 30 березня 2010 року ( а. с. 142);

протоколом пред'явлення особи для впізнання від 30 березня 2010 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 вказав, що громадянин, який знаходився під номером один, тобто ОСОБА_2, ЗО березня 2010 року

близько 10 години 30 хвилин керував автомобілем «Опель-Омега», сірого кольору. Даний транспортний засіб був з механічними пошкодженнями передньої правої частини. Вказаного чоловіка він впізнав по обличчю круглої форми, з великими щоками, короткою зачіскою, світлим волоссям (а. с. 28);

висновком судово - технічної експертизи за № 3/138 від 13 квітня 2010

року, відповідно до якого гальмівна система та рульове керування

автомобіля «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, на момент ДТП знаходились у технічно справному стані.

На момент огляду ходова частина автомобіля «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, не відповідала вимогам п. 31.4.5. «г» Правил дорожнього руху України.

В процесі дослідження технічного стану автомобіля «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів та деталей тих, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б послужити безпосередньою причиною для виникнення аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 75-80);

висновком судово - трасологічної експертизи цілого по частинам № 3/139 від 15 квітня 2010 року, відповідно до якого скляні уламки вилучені при огляді ДТП, яка мала місце 30 березня 2010 року в м. Бердичеві на перехресті вул. Шелушкова - К.Лібкнехта, та надана на дослідження права блок-фара з фрагментом розсіювача світла вилучена з «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, мають спільні лінії розділення та раніше складали одне ціле.

Руйнація правої блок-фари автомобіля Опель-Омега, державний номерний знак НОМЕР_1, утворилася внаслідок прикладання сили ударно-динамічного характеру спрямованої спереду назад по ходу руху автомобіля ( а. с. 61- 70);

висновком судово-медико-криміналістичної експертизи № 49-МК від 28 квітня 2010 року, відповідно до якого на п'яточній частині обох напівчобіт наявний розрив ниток шва п'яточної частини. По зовнішньому краю п'яточної частини лівого напівчобота наявний відрив шкіри та підкладочного матеріалу від підошви напівчобота. На підошві лівого напівчобота по зовнішньому краю п'яточної частини наявна ділянка зі слідами ковзання у вигляді повздовжніх смуг з напрямком з переду назад, по зовнішньому краю проміжної частини правого напівчобота наявна ділянка зі слідами ковзання у вигляді поперечних смуг з напрямком справа наліво.

В момент первинного контакту з травмуючим фактором потерпіла знаходилася у вертикальному чи близькому до нього положенні, та була обернена до травмуючого фактору задньою лівою поверхнею тіла ( а. с. 131-132);

висновком судово-медичної експертизи № 464 від 20 квітня 2010 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під

оболонки мозку, вдавлення тканини головного мозку. Враховуючи локалізацію та характер ушкоджень, встановлено, що при первинному контакті з травмуючою силою потерпіла найбільш ймовірно знаходилась в вертикальному положенні та була обернута дещо лівою стороною, чи наближене до цього.

Беручи до уваги тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_3, встановлено, що врятувати життя останньої при наданні їй своєчасної кваліфікованої медичної допомоги малоймовірно, але не виключається можливим (а. с. 127-129);

висновком судово - автотехнічної експертизи № 3/140 від 8 квітня 2010 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Опель-Омега державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 2.10; 12,3; 18.1 та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху України. В умовах місця пригоди водій автомобіля Опель-Омега, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 шляхом застосування своєчасного термінового гальмування (а.с.138-140).

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного в скоєнні злочинів.

Суд знаходить вину ОСОБА_2 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, а саме: в грубому порушенні вимог Правил дорожнього руху України, які в своїй сукупності знаходяться у прямому причинному зв'язку із здійсненням дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило смерть потерпілої, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, повністю доведеною.

Вину ОСОБА_2, що виразилась у завідомому залишенні без допомоги потерпілої, яка перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження, внаслідок безпорадного стану, в який її поставив підсудний, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 135 ч. 1 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів - злочини невеликої тяжкості та тяжкий, особу винного, який по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.І п. 1 КК України пом»якшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд також визнає як пом"якшуючу покарання підсудному обставину - неодноразове намагання підсудним частково відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду шляхом поштового переказу ( а. с. 241 - 243 ).

Обставинами, що відповідно до ст. 67 ч.І п.п. 6,13 КК України обтяжують покарання підсудному, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп»яніння.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_2 за ст. 135 ч.І КК України покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом"якшують покарання підсудному та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття підсудного та активне сприяння розкриттю злочину; його намагання частково відшкодувати заподіяну шкоду, з урахуванням особи винного, який раніше несудимий, позитивно характеризується, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, призначаючи підсудному ОСОБА_2 покарання за ст. 286 ч.2 КК України, застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м"якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної статті, а саме до обмеження волі, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі ст. 70 ч.І КК України остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Заявлений потерпілим цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, суд задовольняє в повному об"ємі в сумі 45000 грн., оскільки вказані матеріальні витрати підтверджені в ході судового слідства.

Заявлений потерпілим позов в частині стягнення моральної шкоди суд задовольняє частково. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що зазначена шкода заподіяна протиправними, злочинними діями підсудного, враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань потерпілого, характер немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, час та зусилля для їх відновлення. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і задовольняє позов частково в сумі 100000 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з підсудного.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним в скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 286 н.2,135 ч.І КК України та засудити його:

за ст.ст. 286 ч.2, 69 КК України на 4 роки 5 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки;

за ст. 135 ч.І КК України на 2 роки обмеження волі;

На підставі ст. 70 ч.І КК України за сукупністю злочинів шляхом

поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити

ОСОБА_2 до відбуття 4 роки 5 місяців обмеження волі з

позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає реальному та самостійному виконанню.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому не змінювати, залишити заставу.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

В строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 зарахувати час перебування його під вартою з ЗО березня 2010 року по 9 квітня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 45000 грн. матеріальної та 100000 грн. моральної шкоди.

Грошові кошти в сумі 19000 грн., які були внесенні в якості застави та знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Житомирській області, стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Арешт, накладений на автомобіль засудженого, марки „ Опель-Омега" д/н НОМЕР_1, який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Бердичівського МВВС, до виконання вироку в частині стягнення матеріальної, моральної шкоди та судових витрат, не скасовувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 1455 грн. судових витрат.

Речові докази по справі - уламки скла передньої блок-фари та блок-фару автомобіля Опель-Омега", які знаходяться на зберіганні в ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий