Справа № 1-642/08
ПОСТАНОВА

25.11.2008 року м.
Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Підпалого В.В.,

при секретарі - Новіковій
Н.І.,

за участю прокурорів - Панова В.Ю., Ведєрнікова
Д.Ю., Куценок О.І.,

захисника - адвокатаОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого за ст.186 ч. 2 КК України.

Під час судового розгляду справи, після розгляду судом
усіх доказів у справі захисником підсудних - адвокатом Шпаком О.К. було заявлено клопотання про направлення справи на
додаткове розслідування через суттєву неповноту та неправильність досудового
слідства, бездоказовість пред'явленого обвинувачення, яке не знаходить свого
підтвердження матеріалами справи. Захисник зазначив, що протягом досудового
слідства ОСОБА_1. та ОСОБА_2. категорично заперечували свою винність у вчиненні
грабежу, обвинувачення ґрунтується лише на показаннях потерпілого ОСОБА_4.,
який є особою без постійного місця проживання та схильною до зловживання
спиртними напоями. Слідчим не встановлено фактичне місце перебування
(проживання) ОСОБА_4., не вжиті заходи до встановлення фактичних обставин
справи, що унеможливлює судовий розгляд справи.

Підсудні ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. підтримали заявлене
клопотання.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував,
вважаючи, що обставини скоєння злочину в обвинувальному висновку є такими, як
їх встановило слідство.

Суд, заслухавши думку сторін, приходить до наступного
висновку.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України винність особи повинно бути доведено в
законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Крім того, згідно ст. 2 КПК України, завданнями
кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб
кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний
не був покараний.

Відповідно до вимог ст. 64
КПК України при розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню, у
тому числі подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення
злочину) та винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину.

Крім
того, суд повинен всебічно, повно та об'єктивно дослідити всі обставини справи,
з метою постановлення обгрунтованного рішення у справі.

Згідно ст. 281 КПК України
кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування у разі
неповноти чи неправильності досудового слідства, якщо вони не можуть бути
усунені в судовому засіданні.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 11.02.2005 року за № 2 "Про практику
застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних
справ на додаткове розслідування", досудове слідство визнається неповним,
якщо під час його провадження, всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України, не
були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають
істотне значення для правильного вирішення справи (не були встановлені певні
особи, не досліджені інші докази для підтвердження чи спростування відповідних
обставин, тощо).

Неправильність досудового слідства полягає в наявності по
справі таких істотних порушень кримінально - процесуального закону, які
перешкодили слідчому об'єктивно, повно та всебічно розслідувати справу, зібрати
докази на підставі та в порядку, передбаченому КПК України, винести законне та
обґрунтоване рішення.

Згідно ст. 368 КПК
України однобічним або неповним
визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли
залишилися недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного
вирішення справи.

Так, в ході досудового
слідства по даній справі залишились питання, з'ясування, яких має істотне
значення для правильного вирішення справи, а саме.

Згідно ст. 281 КПК України
кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування у разі
неповноти чи неправильності досудового слідства, якщо вони не можуть бути
усунені в судовому засіданні.

Так, по справі під час проведення досудового слідства та
додаткового розслідування, відповідно до постанови Печерського районного суду
м. Києва від 17.10.2007 року, орган
досудового слідства в порушення вимог ст. 64 КПК України не встановив фактичні
обставини інкримінованого підсудним діяння.

Зокрема, органом досудового слідства ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
обвинувачуються в тому, що вони 23.04.2007 року приблизно о 1 год. 30 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння знаходячись наАДРЕСА_1 за
попередньою змовою між собою вирішили відкрито викрасти майно потерпілого
ОСОБА_4., який передавОСОБА_1. 20 грн., щоб той купив потерпілому пива, при
цьому ОСОБА_2. наніс удар потерпілому ногою по тулубу, від чого останній впав
на землю.ОСОБА_1 в цей час витяг з кишені ОСОБА_4. мобільний телефон з приєднаним
до нього зарядним пристроєм та підняв із землі гаманець потерпілого, який випав
у нього при падінні, та витяг гроші в сумі 50 грн., заволодівши вказаним майном
потерпілого на загальну суму 871 грн. 31 коп.ОСОБА_1 та ОСОБА_2. з місця
вчинення злочину зникли.

Допитані під час досудового слідства в якості
підозрюваних, обвинувачених та в судовому засіданніОСОБА_1 та ОСОБА_2. свою
винність у вчиненні грабежу категорично заперечили.ОСОБА_1 пояснив, що
23.04.2007 року вночі він спільно із знайомим на ім'я Любомир («ОСОБА_5») та зі
знайомим останнього ОСОБА_4., знаходячись в недобудованому будинку по
вул.АДРЕСА_1, розпивали горілку. Під час спільного вживання спиртних напоїв
ОСОБА_4. детально розповідав про своє перебування у Чехії та наводив деталі,
які могла знати особа, що дійсно там побувала. Після того, з метою отримання
коштів, ОСОБА_4. запропонував продати його мобільний телефон. «ОСОБА_5»
залишився в будинку, а він разом з потерпілим прослідували до ОСОБА_2., який
ночував у під'їзді буд. 34/1 по вул.АДРЕСА_1 з метою з'ясування, де можна
продати мобільний телефон. Біля під'їзду ОСОБА_4. передав йому телефон, і він
піднявся до ОСОБА_2., з яким розпили 0,25 л горілки, яка була в ОСОБА_2., при
цьому він цікавився, де можна продати телефон, який йому передав потерпілий.
Коли вони пили горілку, в під'їзд постукали, вони спустились та відкрили двері.
Внизу знаходився потерпілий та працівники міліції. ОСОБА_4. почав говорити, що
вони забрали в нього мобільний телефон, після чого їх затримали.

ОСОБА_2. надав за своїм змістом показання, аналогічні показанням ОСОБА_1

Допитаний під час досудового слідства потерпілий ОСОБА_4.
зазначив, що він за місцем реєстрації не проживає, працює на різноманітних
будівництвах, зокрема, в Київській
області. 23.04.2007 року вночі він, прямуючи до ст. метро «Видубичі», знаходячись на вул. Грушевського
звернувся до раніше незнайомого йому ОСОБА_1. з проханням купити йому пива чи
води та передав 20 грн., в цей час ОСОБА_2. вдарив потерпілого ногою по тулубу,
аОСОБА_1 витяг з гаманця 50 грн., а потім витягнув з правої внутрішньої кишені
мобільний телефон та зарядний пристрій. Після чогоОСОБА_1 пішов до магазину,
купляв там пиво та цигарки, а ОСОБА_2. прослідував у під'їзд
буд.АДРЕСА_1Через деякий часОСОБА_1 також зайшов у під'їзд цього будинку. Потім
останній вийшов та запросив потерпілого до під'їзду, де спав ОСОБА_2. Останній знову вдарив його ногою в груди. Він вийшов з
під'їзду та сховався за автомобіль. Через 40 хв.ОСОБА_1 та ОСОБА_2. вийшли та
попрямували до під'їзду № 3 цього будинку по вул.АДРЕСА_1, зайшли у під'їзд.
Він постукав у двері під'їзду, однак ніхто не відкрив, тоді він штовхнув
автомобіль, щоб привернути увагу, вийшов власник автомобіля, якого він попросив
викликати міліцію. Через деякий час приїхали працівники міліції та затримали
обвинувачених, винесли з під'їзду його телефон та зарядний пристрій.

Такі показання ОСОБА_4. на досудовому слідстві слідчим
покладено в основу обвинувачення по справі, без здійснення належних заходів
відповідно до вимог ст.ст. 22, 64 КПК України по встановленню фактичних
обставин справи, перевірки версії обвинувачених щодо їх невинності.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № НОМЕР_1року на наступний день після завдання двох ударів
ногою у потерпілого ОСОБА_4. жодних тілесних ушкоджень не виявлено ( т. 1 а.с.35-36).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вказівки
викладені у постанові Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2007 року в
повному обсязі не виконані.

Зокрема, показання ОСОБА_1. та ОСОБА_2. органом
досудового слідства належним чином не перевіренні та їх версія не
спростована.

Так, слідчим на
виконання постанови суду про направлення справи на додаткове розслідування з
метою усунення істотної неповноти досудового слідства, для перевірки показань
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 21.02.2008 року та 17.03.2008 року було надано доручення
начальнику Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві в порядку ст.114 КПК
України для встановлення особи чоловіка на ім'я ОСОБА_5перевіривши списки
працівників на об'єкті будівництва по вул.АДРЕСА_1 (т. 2 а.с.5-6, 66).

Проте, вказівки про проведення будь-яких інших заходів
для встановлення ОСОБА_5 зазначені доручення не містили.

Інші вказівки суду викладені у постанові про направлення
справи для проведення додаткового розслідування залишились без виконання,
зокрема, не перевірялось місцезнаходження потерпілого під час його перебування
у м. Києві, його роботи та служби в збройних силах, належним чином не
перевірялось наявність стаціонарного посту охорони посольства Китайської
Народної Республіки та чергових на цьому посту в ніч вчинення злочину.

Зокрема, до матеріалів справи долучено довідку про
відсутність стаціонарного посту працівників ПС Печерського РУ ГУ МВС України в
м. Києві по вул. Грушевського, 9 (т. 2 а.с. 43).

Дій по встановленню наявності стаціонарного посту інших
підрозділів МВС України по охороні посольства Китайської Народної Республіки, наявність на чергуванні
працівників міліції, які могли бачити вчинення 23.04.2007 року грабежу
ОСОБА_4., або ж ОСОБА_1. та ОСОБА_4., які проходили разом по зазначеній вулиці
не вчинялось.

Встановлення зазначених обставин безпосередньо
відноситься до суті пред'явленого обвинувачення та його доведеності.

Виходячи з положень ст. 16-1 КПК України на суд
покладається функція розгляду справи.

У відповідності до вимог ст. 64 КК України при
провадженні досудового слідства в обов'язковому порядку підлягають доказуванню
подія злочину (час, спосіб, інші обставини вчинення злочину), характер та
розмір шкоди, завданої злочином.

Неконкретність пред'явленого обвинувачення в цій частині
ігнорує вимоги ст.ст.132,142 КПК України та істотно порушує право обвинувачених
на захист, оскільки вони мають право знати, в чому саме обвинувачуються. Причому
забезпечення відповідних прав осіб повинно гарантуватись саме під час проведення
досудового слідства як окремої стадії провадження у кримінальних справах.

У відповідності зі ст. 62 Конституції України ніхто не
зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно ст. 22 КПК України слідчий не вправі перекладати
обов'язок доказування на обвинуваченого. Проте, органом досудового слідства
всупереч ст. 22 КПК України не проведено належних слідчих дій, спрямованих на
всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин, викладених за змістом
обвинувального висновку.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2
від 11.02.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства, які
регулює повернення справ на додаткове розслідування», повернення справи на
додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді,
коли неповнота й неправильність досудового слідства не може бути усунута в
судовому засіданні. Якщо суд має можливість усунути виявлені недоліки
досудового слідства, у т.ч. шляхом дачі судових доручень, направлення справи на
додаткове розслідування недопускається.

Так,
згідно ст. 315-1 КПК України з метою перевірки й
уточнення фактичних даних, отриманих під час
судового слідства, суддя вправі постановою доручити органу, що проводив
досудового слідство, виконати певні слідчі дії.

Разом з
тим судові доручення, які були дані судом органу досудового слідства від 17.09.2008 року, 29.10.2008
року, 14.11.2008 року за допомогою яких суд намагався усунути неповноту
досудового слідства фактично виконані не були.

З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що зазначена неповнота й
неправильність досудового слідства не
може бути усунута в ході судового
слідства в справі, з огляду на необхідність проведення значного обсягу слідчих
дій, спрямованих на збір нових доказів.

Крім того, можливість усунення в судовому засіданні неповноти або
неправильності, допущених при розслідуванні справи, визначається в кожному разі
залежно від того, чи може суд виконати дії, необхідні для встановлення істини в
справі.

Такою, що не
можна усунути в судовому засіданні, може бути визнана, зокрема, неповнота, для
усунення якої потрібні слідчі або інші процесуальні дії, спрямовані на збирання
нових доказів, чи провадження дій в такому обсязі, виконання яких неможливе з
додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду, якщо її не можливо
усунути в судовому засіданні шляхом більш ретельного допиту підсудного,
свідків, давання за клопотанням учасників судового розгляду судового дорученя у
порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України.

Тому, суд, в судовому засіданні, був позбавлений
можливості, з дотриманням процесуальної природи судового розгляду, належним
чином усунути вказані порушення вимог закону та кваліфікувати належним чином
дії ОСОБА_1. та ОСОБА_2., хоча й намагався діяти відповідно до ст. 315-1 КПК України.

Разом з тим, можливість отримання
доказів по кримінальній справі не вичерпана.

Таким чином, органи
досудового слідства під час проведення досудового слідства, провели неправильне
досудове слідство по кримінальній справі за обвинуваченнямОСОБА_1. та ОСОБА_2у
вчиненні злочину передбаченого за ст.186
ч. 2 КК України та допустили при вчиненні процесуального провадження
неправильне застосування норм кримінально - процесуального закону.

Тому, клопотання захисника
ОСОБА_3. про направлення кримінальної справи за обвинуваченнямОСОБА_1. та
ОСОБА_2у вчиненні злочину передбаченого за ст. 186 ч. 2 КК України, на
додаткове розслідування, слід задовольнити, а кримінальну справу за
обвинуваченнямОСОБА_1. та ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого за ст. 186 ч. 2 КК України, слід направити прокурору Печерського району м.
Києва для організації додаткового розслідування.

Під час додаткового
розслідування необхідно провести слідчі та оперативно-розшукові дії, спрямовані
на встановлення всіх обставин справи, з'ясувати обставини, що як викривають
обвинувачених у вчиненні злочину, так і виправдовують їх, згідно вимог закону
про допустимість та достатність доказів прийняти рішення по справі, а саме:

- встановити чи проходив військову службу або
працював в збройних силах потерпілий ОСОБА_4.;

- чи перебував під час перебування в збройних силах потерпілий
ОСОБА_4. на території Республіки Чехії;

- встановити місце знаходження особи на ім'я «ОСОБА_5», який разом
зОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_4. розпивав спиртні напої - ОСОБА_5, який проживає
в м.АДРЕСА_1 та допитати цю особу в якості свідка по справі;

- встановити місцезнаходження чергових міліціонерів стаціонарного
посту посольства Китайської Народної Республіки в м. Києві, які чергували під
час вчинення злочину та допитати в якості свідків по справі;

- долучити до матеріалів кримінальної справи історію хвороби з
психіатричної лікарні м. Сімферополя ОСОБА_2

- долучити до матеріалів кримінальної справи дані щодо стану
здоров'яОСОБА_2зі Святошинського районного в м. Києві військового комісаріату;

- у разі встановлення наявності в діяхОСОБА_1. та ОСОБА_2 того, чи
іншого злочину, пред'явити конкретне обвинувачення щодо дій кожної особи;

- у разі виникнення необхідності з урахуванням отримання нових
доказів провести інші дії на виконання вимог ст.22,64 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16-1, 22,
64,132,142, 281 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1. та ОСОБА_2., обох у вчиненні
злочину передбаченого ст.186 за ч. 2 КК України направити прокурору Печерського
району м. Києва для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін - тримання під вартою в СІЗО №13 Державного Департаменту України з питань виконання покарань.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.
Києва протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя
В.В. Підпалий