ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

12 лютого 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

при секретарі ОСОБА_6,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035, за касаційною скаргою заступника прокурора Вінницької області на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20 серпня 2014 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 29 жовтня 2012 року за ч. 2 ст. 296 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців,

якого визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернувся заступник прокурора Вінницької області із касаційною скаргою на вищевказану ухвалу щодо ОСОБА_1

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Не погоджується із рішенням суду апеляційної інстанції про звільнення ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році». Зазначає, що положення ст. 8 зазначеного Закону, на яку послався суд, не можуть бути підставою для звільнення особи від відбування покарання, оскільки нею установлені обмеження щодо застосування амністії, а не підстави її застосування.

За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2014 року ОСОБА_1 визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2012 року та йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 3 місяці.

Цим же вироком визнано винуватим та засуджено ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122, ст. 75, ст. 104 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від відбування покарання із іспитовим строком тривалістю 1 рік.

На підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання.

Вирішено питання цивільних позовів та про речові докази.

Апеляційний суд своєю ухвалою від 20 серпня 2014 року, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1, вирок місцевого суду залишив без зміни, при цьому звільнив його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 122 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що твердження прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Положеннями статей 1-7 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено підстави для застосування амністії, тобто повного або часткового звільнення особи від відбування покарання.

Згідно зі ст. 12 цього Закону його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Категорії осіб, щодо яких у будь-якому разі амністія не застосовується, визначені ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Таким чином, при вирішенні питання про застосування амністії щодо конкретної особи необхідно з'ясувати чи не поширюються на неї обмеження щодо застосування амністії, визначені ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також визначити статтю Закону України «Про амністію у 2014 році» (статті 1-7), якою передбачено відповідний критерій для застосування амністії щодо цієї особи.

Водночас при звільненні ОСОБА_1 від відбування покарання суд апеляційної інстанції послався на п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», якою передбачено категорії осіб, щодо яких амністія не застосовується, не встановивши передбачені зазначеним законом критерії для її застосування.

Дана обставина, на думку колегії суддів, свідчить про неправильне застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» та передчасне звільнення засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання.

У зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 20 серпня 2014 року щодо ОСОБА_1 - скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді у суді апеляційної інстанції суду необхідно вжити всіх передбачених законом заходів до повного, всебічного й об'єктивного розгляду кримінального провадження, дати висновкам суду першої інстанції належну оцінку, врахувати зазначене та прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

На підставі наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20 серпня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5