Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/685/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0006320 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дідовщина Кролевецького району Сумської області, громадянина України, маючого вищу освіту, непрацюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 02 вересня 2014 року приблизно о 19 годині 50 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Осиповського, 9 на поверховій площадці дев`ятого поверху першого під`їзду на ґрунті неприязних відносин умисно завдав потерпілій ОСОБА_4 дерев`яною палицею один удар у ліву бічну ділянку голови, чим спричинив останній тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 2022/е від 10 листопада 2014 року виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження овальної форми синці - в проекції лівого тім`яного бугра (3,5х2,0 (см)); на задній поверхні лівої вушної раковини з переходом в завушну ділянку (4,5х3,8 (см)), відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та показав, що 02 вересня 2014 року відносно нього були вчинені злочинні дії його сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин, як помсту за його активну громадську позицію. Так, цього дня ввечері після 19 години він вийшов з квартири до коридору, щоб взяти необхідні продукти з підсобного приміщення на коридорі. Біля виходу з поверху на сходинковий майданчик стояла собака та гавкала на нього, це був пес ОСОБА_4 , яка щось говорила ОСОБА_5 , однак він не міг зрозуміти що саме у зв`язку з собачим гавканням. Він зачинив двері квартири та продовжив займатись власними справами, а саме, гімнастичними присіданнями, використовуючи при цьому палицю. Приблизно через 10 хвилин до його вхідних дверей постукали. Він, тримаючи палку в лівій руці, пішов відкривати і тільки відкрив другі двері, як ОСОБА_6 схопив його за одяг та потягнув на себе, від чого він став на порозі. Потім останній почав його ображати нецензурною лайкою та погрожувати. Він в свою чергу намагався відштовхнути чоловіка потерпілої, тримаючи палку вже перед собою. Спочатку його було відкинуто в бік теплової шафи, а потім за палку схопилась ОСОБА_4 і вони вже разом з ОСОБА_6 почали її штовхати на нього, намагаючись відібрати, від чого штукатурка теплової шафи посипалась до його дверей, а він особисто змушений був випустити з рук палку, що привело до падіння ОСОБА_4 та її чоловіка, після якого потерпіла закричала, що ОСОБА_5 її ударив. Він сказав їм, що це все провокація, зачинив двері та пішов викликати міліцію. Сусід ОСОБА_8 не бачив самого конфлікту, він з`явився після того, коли потерпіла з чоловіком впали, тому вважає його покази неправдивими. Обвинувачений стверджував, що вийшов з власного помешкання з палкою тому, що робив присідання, під час яких використовує її як спортивний снаряд для опори, а почувши погрози в свій бік від ОСОБА_6 , вирішив залишити її в цілях самозахисту. На думку ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 могла самостійно спричинити собі тілесні ушкодження під час відбирання у нього палки, вдарившись об відкриті двері електролічильника, які знаходились в коридорі.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, що судом розцінюється як спосіб захисту та спроба ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає в квартирі АДРЕСА_2 , та є її сусідом, однак вона з ним не спілкувалась та ніяких відносин не підтримувала. 02 вересня 2014 року їй приблизно о 19 годині 40 хвилин зателефонував чоловік ОСОБА_9 та повідомив, що ліфти в будинку не працюють, тому він піднявся сходами, однак не може потрапити на поверх, оскільки вхідні двері на поверх зачинені і попросив її допомоги. Вона підійшла до вищевказаних дверей, та побачила, що в них був вкручений саморіз, тому вони не відчинялись. Спочатку ОСОБА_4 намагалась самостійно його викрутити, але не змогла цього зробити. Подібна ситуація вже траплялася раніше. В її сім`ї були впевнені, що це справа рук ОСОБА_5 , тому чоловік сказав підійти до нього, щоб він викрутив свій саморіз, що вона і зробила.
ОСОБА_5 відкрив двері квартири, ОСОБА_4 попросила викрутити з вхідних дверей на поверх його саморіз, на що останній, нічого не відповівши, зачинив двері. В подальшому, вона звернулась за допомогою до сусіда ОСОБА_7 . Останній усунув вищевказану перешкоду у відкритті вхідних дверей на поверх, після чого ОСОБА_4 з ОСОБА_9 повернулись до власної квартири, а ОСОБА_7 до себе в квартиру. Залишивши речі вдома, її чоловік вирішив з`ясувати безпосередньо у ОСОБА_5 причину закривання вхідних дверей на поверх за допомогою саморіза. ОСОБА_9 постукав у вхідні двері квартири ОСОБА_5 , останній їх відчинив повністю, вийшов та став в загальному коридорі біля входу до своєї квартири, тримаючи при цьому в руці палку довжиною приблизно 1 м 70 см з надписами. Вона також була при цьому присутньою та стояла за ОСОБА_9 поруч з правої сторони. В ході розмови останній запитав у ОСОБА_5 навіщо він чинить перешкоди у доступі на поверх, та коли перестане це робити, на що той відповів теж запитанням, яке стосувалося утримання собак. ОСОБА_4 ці слова дуже здивували, тому вона запитала у ОСОБА_5 що він має на увазі, після чого одразу отримала удар по голові вищевказаною палкою. Вказаний удар стався раптово та несподівано, оскільки вона більше хвилювалась за чоловіка, який стояв ближче до ОСОБА_5 , а той, в процесі спілкування, постійно переміщував палку з однієї руку в іншу.
Від болю потерпіла схопилась за голову, закричала, присіла. В подальшому її чоловік почав відбирати у ОСОБА_5 палку, з`явився ОСОБА_7 , який щось говорив, вона на той час вже перебувала в шоковому стані. Потім була викликана міліція та швидка допомога.
Потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що до подій 02 вересня 2014 року вона ніколи не отримувала від ОСОБА_5 скарг, зауважень стосовно утримання в своїй квартирі собаки породи карликова такса, однак в ході досудового розслідування даної справи зрозуміла, що ОСОБА_5 відчував неприязнь до неї саме з даного факту.
Покази потерпілої ОСОБА_4 є послідовними, логічними, узгодженими між собою. В судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про існування неприязних відносин до обвинуваченого зі сторони потерпілої, що розцінюється судом як відсутність підстав у ОСОБА_4 обмовляти ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він проживає в АДРЕСА_3 разом з дружиною ОСОБА_4 . Обвинуваченого ОСОБА_5 знає як сусіда, відносин з ним не підтримував. 02 вересня 2014 року він повертався до дому після роботи та побачив, що ліфти не працюють, тому почав підніматися сходами, однак потрапити на поверх він не зміг, оскільки вхідні двері були зачинені, в зв`язку з чим він зателефонував дружині з проханням йому допомогти. Однак, ОСОБА_4 не змогла самостійно відчинити вказані двері, повідомивши, що їй заважає це зробити вкручений саморіз. Оскільки такий випадок вже траплявся, а на його думку це була справа рук ОСОБА_5 , він сказав дружині підійти до нього, щоб той викрутив свій саморіз та допоміг відкрити двері. Через деякий час вони були відчинені сусідом ОСОБА_7 . Він з дружиною пішов до себе в квартиру. Зайшовши до власного помешкання, ОСОБА_9 залишив речі та вирішив піти до ОСОБА_5 , щоб пред`явити йому претензію стосовно його поведінки по блокуванню вхідних дверей на поверх. З ним пішла також дружина. Він постукав до квартири ОСОБА_5 . Через деякий час останній відчинив двері, вийшов до коридору, зупинившись біля порогу власного помешкання. В одній руці він тримав у вертикальному положенні палку довжиною приблизно 1 м. 70 см з надписами. Між ними виникла емоційна словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_9 жестикулював руками. ОСОБА_5 , не полишаючи палки, теж жестикулював руками таким чином, що вона переміщувалась з однієї руки в іншу. Після його запитання про те, коли ж настане кінець подібним діям, ОСОБА_5 відповів також запитанням, яке стосувалось утримання їхньої собаки, на що одразу ж послідувала репліка його дружини, а потім обвинувачений замахнувся палкою, внаслідок якого ОСОБА_4 отримала удар в область голови. На початку даного руху палки ОСОБА_9 сприйняв його як реальну загрозу саме для себе, а не для ОСОБА_4 , оскільки він з ним мав розмову, тому навіть відхилився, однак, почувши крик жінки та побачивши, що вона, тримаючись за голову, присідає вздовж стіни, все зрозумів і з того моменту вже намагався відібрати обома руками у ОСОБА_5 вказану палку. Між ними почалася штовханина, в ході якої підбіг ОСОБА_7 з проханням не займати ОСОБА_5 . В якийсь момент палка опинилася у нього, він її відкинув, а ОСОБА_5 одразу ж закрився у квартирі. В подальшому ОСОБА_7 була викликана швидка допомога, а ОСОБА_9 міліція.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він проживає по АДРЕСА_4 та знає обвинуваченого ОСОБА_5 і потерпілу ОСОБА_4 як сусідів, відносини з ними не підтримував. 02 вересня 2014 року він перебував за місцем свого проживання та збирався у власних справах вийти з квартири. В його вхідні двері подзвонила сусідка ОСОБА_4 , яка звернулася з проханням допомогти викрутити шуруп з вхідних дверей на сходинковий майданчик. Подібна ситуація траплялась вже не перший раз, тому він взяв викрутку та пішов допомагати. Усунувши перешкоду, попрямував до власної квартири, при цьому, зважаючи на те, що збирався виходити, двері до коридору не закривав, так само, які і залишив відчиненими двері у власне житло. Приблизно через 4-5 хвилин він вийшов з квартири та побачив, що ОСОБА_9 стоїть напроти дверей ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 поряд по праву сторону від свого чоловіка. ОСОБА_5 стояв біля входу до своєї квартири, тримаючи в руках палку, якою на його очах наніс зверху в низ удар ОСОБА_4 . Вона одразу закричала та присіла. ОСОБА_9 схопився за палку та почав її відбирати. Підбігши до них, він почав просити ОСОБА_9 не займати ОСОБА_5 , тому що це зможе призвести до негативних наслідків. Після того, коли палка залишилась у ОСОБА_9 , ОСОБА_5 зачинився в квартирі.
Покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 є послідовними, логічними, узгодженими між собою, тому вони не викликають у суду сумнівів у їх правдивості. Як встановлено в судовому засіданні до події 02 вересня 2014 року вони знали один одного наглядно, особистих відносин не підтримували, тому це розцінюється судом як відсутність підстав вважати, що потерпіла ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вступили між собою в змову, щоб оговорити ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину. Судом також не встановлено, що вказані особи мали вагомі підстави оговорити обвинуваченого, тому доводи ОСОБА_5 в цій частині суд сприймає критично.
Окрім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому обвинуваченні, підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами.
Так, згідно з дослідженого в судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02 вересня 2014 року, ОСОБА_4 повідомила про нанесення ОСОБА_5 їй палицею удару по голові.
Відповідно до листа Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 29 грудня 2014 року № 56/2014, в базі даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи «Швидка медична допомога» 02 вересня 2014 року зареєстрований виклик за адресою: АДРЕСА_3 о 19 годині 59 хвилин стосовно спричиненої ОСОБА_4 травми голови. Виклик надійшов від сусіда.
Відповідно до завіреної належним чином карти виїзду швидкої медичної допомоги від 02 вересня 2014 року по АДРЕСА_3 , приводом для виклику бригади швидкої медичної допомоги стала спричинена ОСОБА_4 травма голови. О 20 годині 05 хвилин відбулося прибуття на місце, о 20 годині 21 хвилині зафіксоване закінчення виклику. ОСОБА_4 встановлений наступний попередній діагноз: підшкірна гематома лівої тім`яної ділянки голови (приблизно 1,5х2 см).
Згідно листа штабу ГУ МВС України в м. Києві від 31 січня 2015 року № 2/3-7Аз, 02 вересня 2014 року оператором служби «102» прийнято три виклики працівників міліції за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, о 19 годині 58 хвилин від ОСОБА_10 , про те, що сусід вдарив дружину заявника палицею по голові, о 20 годині 00 хвилин від оператора служби «103» та о 20 годині 04 хвилини від ОСОБА_11 про те, що сусіди з квартири АДРЕСА_5 вибивали йому двері та нацьковували на нього собаку.
Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1598/Ж від 03 вересня 2014 року при огляді у ОСОБА_4 виявлено один синець в проекції лівого тім`яного бугра; один синець на задній поверхні лівої вушної раковини з переходом в завушну ділянку, синці овальної форми розмірами 3,5х2,0 см та 4.5х3.8 см червоно-фіолетового кольору. Ушкодження у вигляді синців утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні властивості можуть відповідати даті 02 вересня 2014 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Відповідно до висновку експерта № 2022/е, характер та морфологія виявлених у ОСОБА_4 під час проведення 03 вересня 2014 року судово-медичного огляду тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вони утворились 02 вересня 2014 року. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок по місцю утворення синців у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, який і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загально-прийнятий судово-медичний критерій визначення ступеню тяжкості. Саме тому кожне з нанесених ОСОБА_4 тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження. Локалізація виявлених тілесних ушкоджень не виключає ймовірності їх утворення внаслідок двократного нанесення ударів тупим предметом з овальною поверхнею контакту.
Суд звертає увагу на те, що у висновку № 2022/е експертом встановлена форма травмуючого предмету, яким були спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження - це тупий предмет з овальною поверхнею контакту, що відповідає формі визнаного у справі речового доказу, а саме, дерев`яної палиці, оглянутої в судовому засіданні.
Спричинені потерпілій тілесні ушкодження також мають овальну форму, в зв`язку з чим, суд вважає доведеним, що саме дерев`яною палицею, факт належності якої ОСОБА_5 та перебування даного предмету під час конфлікту в його руках останнім не оспорюється та підтверджується даними ним показами та показами очевидців події, були нанесені потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження.
Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не наносив потерпілій ОСОБА_4 удару палицею, внаслідок якого були спричинені тілесні ушкодження, суд розцінює як спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а зібрані у справі докази, що були досліджені судом, суд вважає послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Оцінюючи усі досліджені докази по справі у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними.
Суд прийшов до висновку, що в поданій на адресу суду заяві ОСОБА_5 від 26 лютого 2015 року не міститься доказів, які стосуються суті пред`явленого обвинувачення та підлягають оцінці судом, тому вона підлягає направленню до відповідного органу прокуратури для прийняття рішення по суті викладених в ній доводів заявника.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому злочині доведена повністю і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він є пенсіонером, раніше не судимий. Окрім цього, згідно наданих стороною обвинувачення доказів, обвинувачений у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час досяг пенсійного віку, судом не встановлено обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого ОСОБА_5 до покарання у виді штрафу в розмірі, максимально наближеному до мінімальної межі, передбаченої санкцією ст. 125 КК України.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить п`ятсот дев`яносто п`ять гривень.
Речовий доказ по справі дерев`яну палицю, яка зберігається в камері схову Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м.Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

СуддяОСОБА_1