Справа
№1-69/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Мурашко І.А.,

при секретарі - Лутченко Т.Ю.,

з участю прокурора - Бедрига В.В., Левченко А.В.,

адвоката -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,
громадянин України, уродженець м. Чернігів, одружений, освіта неповна
вища, відсторонений від посади оперуповноваженого Деснянського ВМ ВКМСД УМВС
України в Чернігівській області, не судимий, проживає: АДРЕСА_1,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, працюючи оперуповноваженим ВКМСД Деснянського ВМ ЧМВ УМВС України
в Чернігівській області, будучи службовою особою, тобто працівником
правоохоронного органу та маючи спеціальне звання лейтенанта міліції, вчинив
зловживання службовим становищем та службове підроблення за наступних
обставин.

Відповідно до функціональних обов'язків від 05.01.2007 року
оперуповноважений відділення КМСД безпосередньо підпорядковується начальнику
ВКМСД ДВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області та його заступнику і повинен
виявляти, припиняти, розкривати злочини, вчинені неповнолітніми, вживати з цією
метою оперативно-розшукові та профілактичні заходи, передбачені законодавством.

Так, оперуповноваженому ВКМСД Деснянського ВМ ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_2, згідно резолюції заступника начальника
відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Лапи І.І. від
26.06.2007 року, доручено проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України та
прийняття рішення за заявою ОСОБА_3 щодо пограбування останнього невідомими
особами 25.06.2007 року (матеріал № 7257 від 05.07.2007 року), згідно резолюції
заступника начальника ДВМ ЧМВ України в Чернігівській області Трутень В.М. від
15.08.2007 року доручено проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України та
прийняття рішення за заявою ОСОБА_4 щодо зникнення мобільного телефону в онука
09.08.2007 року ( матеріал № 9513 від 23.08.2007 року ) та згідно резолюції
начальника ДВМ ЧМВ УМВС України в області Реберга В.К. від 08.08.2007 року,
доручено проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України та прийняття рішення
за заявою ОСОБА_5 щодо пошкодження віконної рами в приміщенні ігрового центру
“Дельта” 08.08.2007 року (матеріал № 9170 від 15.08.2007 року).

Під час здійснення перевірок, оперуповноважений ВКМСД ДВМ ЧМВ УМВС України
в області ОСОБА_2, будучи представником влади, тобто службовою особою, повинен
був вчинити дії щодо розкриття вказаних злочинів, однак, зловживаючи службовим
становищем, всупереч інтересам служби, шляхом укриття від обліку злочинів,
власноручно склав та підписав фіктивні пояснення від імені неповнолітніх:
ОСОБА_6, датоване 29.06.2007 року у матеріалі № 7257 від 05.07.2007 року,
ОСОБА_7, датоване 13.08.2007 року у матеріалі № 9170 від 15.08.2007 року та
22.08.2007 року у матеріалі № 9513 від 23.08.2007 року, ОСОБА_8, датоване
14.08.2007 року у матеріалі № 9170 від 15.08.2007 року, які останні не надавали
і не підписували.

В послідуючому, оперуповноважений ВКМСД ДВМ ЧМВ УМВС України в області
ОСОБА_2, на підставі ним особисто підроблених пояснень від імені ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не проводячи ніяких заходів, спрямованих на встановлення
осіб, причетних до пограбування заявника, крадіжок та пошкодження скла у
віконній рамі, за результатами перевірок, виніс незаконні постанови про відмову
в порушенні кримінальних справ по матеріалам: № 7257 від 05.07.2007 року, №
9513 від 23.08.2007 року та № 9170 від 15.08.2007 року, в обґрунтування яких
поклав завідомо неправдиві дані, у складених ним підроблених поясненнях про те,
що при опитуванні неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, схильних до
скоєння правопорушень, інформації, що заслуговувала б на увагу - не отримано.

Зазначені дії оперуповноваженого ВКМСД ДВМ ЧМВ УМВС України в області
ОСОБА_2 завдали тяжких наслідків інтересам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
виразилися у порушенні їх прав, як потерпілих від злочину і охоронюваним законом
державним інтересам, які виразилися в укритті злочину від обліку і у підриві,
цим самим, авторитету і престижу органів державної влади.

Допитаний у судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст. 364, ч.2
ст.366 КК України визнав повністю та підтримав обставини, викладені у
обвинуваченні. Щиро каявся у вчиненому.

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба
дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи , які ніким не оспорюються, враховуючи, що
учасниками процесу не оспорюється доведеність вини підсудного та кваліфікація
його дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками
судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності
та істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_2, знайшло своє
підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно
кваліфіковані за ч.3 ст.364 КК України, як зловживання службовим становищем,
тобто умисне, в особистих інтересах, використання службовою особою службового
становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому
працівником правоохоронного органу, та за ч.2 ст.366 КК України, як службове
підроблення, тобто складання завідомо неправдивих документів, що спричинило
тяжкі наслідки.

За сукупністю дії ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 364, ч.2 366
КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному, суд
враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного - його
вік, сімейний стан, освіту підсудного,
його стан здоров'я, формально позитивну характеристику за місцем проживання
підсудного та виключно позитивну характеристику за місцем роботи, строк роботи
у органах внутрішніх справ, що підсудний раніше не притягувався до
адміністративної та кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудному,
є: щире каяття підсудного, вчинення злочину вперше.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

За наявності декількох обставин, які пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття підсудного, вчинення
злочину вперше, враховуючи дані про особу винного, суд вважає за можливе при
призначенні покарання за ч.3 ст.364 КК України застосувати до ОСОБА_2 ст.69 КК
України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в
санкції статі за вчинений підсудним злочин. З врахуванням викладених обставин,
що пом'якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість не
застосовувати до ОСОБА_2 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, що
передбачено санкцією ч.3 ст.364 КК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно
призначити покарання у вигляді позбавлення волі з призначенням додаткового
покарання в вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною
діяльністю без конфіскації майна, та про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його
від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У
зв'язку зі звільненням ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обов'язки,
передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати в сумі 1 759,50 грн. , пов'язані з проведенням по справі
почеркознавчої експертизи, підлягають стягненню з підсудного на користь
держави.

Речові докази(а.с.53, 77, 87, 90 ) необхідно залишити на зберігання при
справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст.364, ч.2 ст.366
КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.364 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді
трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у
правоохоронних органах на строк один рік три місяця без конфіскації майна, яке
є власністю засудженого;

- за ч.2 ст.366 КК України у вигляді двох років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк один рік.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді трьох років
позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах
на строк один рік три місяця без конфіскації майна, яке є власністю
засудженого.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
судом основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він
протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з'являтись для реєстрації у органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Відповідно до ст.72, ст.77 КК України додаткове покарання ОСОБА_2 у вигляді позбавлення права обіймати посади у
правоохоронних органах на строк один рік три місяця , виконувати самостійно.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили
залишити без змін - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави за проведення по справі хімічної експертизи науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Чернігівській області - 1
759,50 грн. судових витрат.

Речові докази(а.с.53, 77, 87, 90 )
залишити на зберігання при справі.

На вирок може бути
подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

Суддя:
І.А.Мурашко