Справа
№1-365/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19
грудня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у
складі:

головуючого -
судді Тустановського О.М.

при секретарі -
Друца А.В.

з участю
прокурора - Нижник Л.І.

потерпілого - ОСОБА_1розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Вознесенську Миколаївської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки АДРЕСА_1, громадянки України, освіта
вища, не працюючої, проживає в АДРЕСА_2, раніше не судимої,

у скоєні
злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.2, 364 ч. 3, 366 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 наказом
НОМЕР_1 від 09.02.2005 року призначена на посаду заступника начальника відділу
державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції
Миколаївської області. Наказом НОМЕР_2 від 14 грудня 2005 року ОСОБА_2 призначено на
посаду головного державного виконавця Державної виконавчої служби у Ново
одеському районі Миколаївської області.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну виконавчу
службу" працівники органів державної виконавчої служби є державними
службовцями.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 2 Закону України "Про державний захист
працівників суду і правоохоронних органів" Державна виконавча служба є
правоохоронним органом. Відповідно і ОСОБА_2,
як працівник державної виконавчої служби, є працівником правоохоронного
органу.

Відповідно до ст. 44-1 Закону України "Про виконавче провадження"
"грошові суми, стягнені з боржника, зараховуються державним виконавцем на
депозитний рахунок відповідного органу державної виконавчої служби".

Відповідно до п.п. 11.1.3 та 11.1.4 Інструкції "Про проведення
виконавчих дій" державним виконавцям забороняється отримувати гроші без
виписування та видачі квитанції встановленої форми за будь-якими розписками на
виконавчих документах, касовими ордерами установ і т.ін.", отримані за
квитанційними книжками суми повинні бути здані державним виконавцем на
відповідний депозитний рахунок органу державної виконавчої служби не пізніше
наступного робочого дня після їх отримання".

Будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, ОСОБА_2, умисно
порушуючи вимоги вказаний вище Закону України "Про виконавче
провадження" та Інструкції "Про проведення виконавчих дій",
діючи всупереч інтересам служби, порушувала охоронювані Конституцією України та
іншими законами, рішенням суду щодо стягнення з ОСОБА_3 штрафу на користь
держави, підривала авторитет та престиж органів державної виконавчої служби та
скоїла злочини при наступних обставинах.

Так, 26.11.2004 до ДВС у Новоодеському районі з
Єланецького районного суду надійшов виконавчий лист НОМЕР_3, на підставі якого ОСОБА_2 винесено
постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 про стягнення з ОСОБА_3
штрафу 850 гривень на користь держави.

Боржник ОСОБА_3 на виконання
рішення суду наприкінці листопада 2005 року особисто передав ОСОБА_2 850 грн. в
рахунок сплати штрафу на користь держави. При цьому ОСОБА_2 надала йому
розписку про сплату ним штрафу на вищевказану суму.

Отримані від ОСОБА_3 в листопаді 2005 року гроші в сумі 850 грн. ОСОБА_2 не оформила ані
як виконавчий збір, ані як гроші, які належало зарахувати на депозитний рахунок
та перерахувати до державного бюджету як сплату штрафу, а зловживаючи службовим
становищем, привласнила і розпорядилась ними на свій розсуд.

Крім того, 21.10.2005 року заступником начальника відділу державної
виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції ОСОБА_2 на підставі
заявиОСОБА_1від 13.10.2005 року та рішення Новоодеського районного суду
Миколаївської області по справі №2_52 від 21.04.2005 року винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4на
користьОСОБА_1коштів в сумі 1071 грн.

На початку березня 2006 року ОСОБА_4з метою погашення
шкоди перед ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2
19 грн.. які остання зарахувала в рахунок витрати та виконавчого збору.
Інші кошти по вказаному виконавчому провадженню до стягувачаОСОБА_1не
надходили.

ОСОБА_2, з метою
закінчення провадження по виконавчому листу №2-52 від 21.04.2005 року, виданого
Новоодеським районним судом, підробила документ -заяву від імені ОСОБА_1,
вказавши в ній, що останній просить повернути виконавчий лист у зв»язку з
повним погашенням боргу ОСОБА_4 Після цього, на підставі підробленої заяви від
імені ОСОБА_1, підсудна винесла постанову про повернення виконавчого документа
стягувачеві від 29.05.2006 року, куди занесла завідомо неправдиву інформацію,
вказавши, що повертає виконавчий документ до Новоодеського районного суду за
заявою стягувача.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою
вину у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 2, 366 ч. 1 КК України
визнала повністю та підтвердила обставини скоєних злочинів.

Крім винних зізнань підсудної її вина у скоєні злочинів
доведена наступними доказами:

· показаннями
потерпілого ОСОБА_1, який пояснив, що за рішенням Ново одеського районного суду
на його користь ОСОБА_4повинен був відшкодувати 1071 грн, 13.10.2005 року на
підставі вказаного рішення він написав заяву до ДВС у Ново одеському районі про
відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4шкоди на суму 1071
грн. Виконавче провадження відкрила державний виконавець ОСОБА_2 В кінці
березня 2006 року він приїзджав до ДВС, щоб поцікавитись у ОСОБА_2 про хід
виконавчого провадження. Остання повідомила йому, що передалаОСОБА_4
розпорядження про те, щоб у нього з заробітної плати проводили відрахування на
суму шкоди, тобто 1071 грн. Після цього він поїхав до Новоодеського РЕС, а саме
до бухгалтера, щоб дізнатися, чи передавала ОСОБА_2 розпорядження, на що повідомив, що передавав. В кінці
липня 2007 року він приїхав до ДВС у Ново одеському районі, щоб дізнатися про
хід виконавчого провадження і начальник ДВС ОСОБА_5повідомив йому, що виконавче
провадження закрито на підставі його заяві про погашення боргу. Але кошти від
ОСОБА_4він не отримував і заяву не писав;

·
аналогічними показами свідка ОСОБА_6;

листомНОМЕР_5 від 13.08.2007 року, який надійшов від
Новоодеської філії ІНФОРМАЦІЯ_2, де зазначено, що за період праці
ОСОБА_4розпорядження з ДВС Новоодеського району щодо стягнення з ОСОБА_4по
виконавчому провадженню на суму 1071 грн до ВАТ ЕК не надходило та кошти з
заробітної плати ОСОБА_4не відраховувались(а.с.16);

- даними висновку експерта НОМЕР_6 від 24.09.2007 року,
згідно якого рукописний текст та підпис у заяві від 24.05.2006 року про
повернення виконавчого листа в зв»язку з повним погашенням виконано ОСОБА_2(а.с. 145-147);

- даними журналу вихідної кореспонденції за
2004,2005,2006 роки, згідно яких виконавче провадження по виконавчому листу
НОМЕР_3 від 10.11.2004 року, виданий Єланецьким районним судом, про стягнення з
ОСОБА_3 на користь держави штрафу у розмірі 850 гривень, не обліковувалось, при
перевірці депозитних книг за 2004-2006 роки від боржника ОСОБА_3 на депозитний
рахунок не надходили(а.с. 68-72).

Таким чином, оскільки підсудна ОСОБА_2 скоїла
привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим
становищем, а також скоїла службове підроблення, тобто внесення посадовою
особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також
складання і видача завідомо неправдивих документів, то суд її дії кваліфікує по
ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_2
пред»явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбачене ч.3 ст.364 КК
України, тобто зловживання службовим становищем, умисне, з корисливих мотивів
чи в інших особистих інтересах, використання службовою особою службового
становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду
охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або
держаним інтересам.

Дослідив докази, які були встановлені в суді, а також при
досудовому слідстві, суд вважає, що ОСОБА_2
необхідно виправдати за ч.3 ст.364 КК України з таких підстав.

Відповідно до ч.3 Примітки ст..364 КК України істотною шкодою у статтях 364,365,367 КК
України, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається такою,
яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян,
тобто 1700 гривень. Із пред»явленого обвинувачення ОСОБА_2 за вказаною статтею
вбачається, що її діями заподіяна шкода на суму 850 гривень.

Крім того, за привласнення 850 гривень штрафу підсудна
притягнута до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст.. 191 ч.2 КК
України.

Потерпілим ОСОБА_1заявлений цивільний позов про стягнення
матеріальної шкоди в сумі 3360 гривень і моральної шкоди в сумі 2000 гривень з
підсудної ОСОБА_2 Що
стосується стягнення матеріальної шкоди, то в цій частині необхідно позовні
вимоги залишити без розгляду, оскільки вони потерпілим не підтверджені ніякими
доказами. В частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги підлягають
стягненню частково, так як встановлено в суді, що дійсно потерпілий морально
страждав із за несвоєчасного виконання рішення суду по стягненню грошових
коштів на його користь. Але при визначенні суми моральної шкоди суд враховує
матеріальний стан підсудної. Моральну шкоду суд оцінює в сумі 1000 гривень

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 03 липня 2007 року ОСОБА_2
засуджена за ст..191 ч.2,
364 ч.3, 366 ч.1, 69 КК України до 3-х років позбавлення волі з позбавленням
права обіймати посади держслужбовця строком на 3 роки з іспитовим строком на 2
роки, а тому їй покарання необхідно призначити на підставі ст..70 ч.4 КК
України.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_2
суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, та
обставини, що пом"якшують покарання.

В якості
обставин, що пом"якшують покарання підсудної, суд враховує першу
судимість, знаходження на утриманні і догляду старенької мами, повне визнання
своєї вини та каяття у скоєному, позитивні характеристики з місця проживання.
Обтяжуючих обставин суд не вбачає.

З урахуванням всіх обставин справи суд вважає можливим застосувати ст.ст.
75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_2 визнати винною у скоєні злочинів,
передбачених ст.ст. 191 ч.2, 366 ч.1 КК України і призначити її покарання:

· за ч. 2
ст. 191 КК України - 2(два) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати
посади держслужбовця строком на три роки;

·
за ч. 1 ст. 366 КК України - 1(один) рік обмеження волі з
позбавленням права обіймати посади держслужбовця строком на три роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно
призначити ОСОБА_2 -
2(два) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади держслужбовця
строком на три роки.

ОСОБА_2 виправдати за ст.. 364 ч.3 КК
України за відсутністю в її діях складу злочину.

Відповідно до ст..70 ч.4
КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 визначити
покарання - 3 (три) роки позбавлення з позбавленням права обіймати посади
державного службовця строком на три роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2звільнити
від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий
строк тривалістю в два роки.

На підставі ст. 76 КК України на засуджену ОСОБА_2 покласти обов'язки не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
роботи.

Запобіжний захід щодо засудженої ОСОБА_2
до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 за
проведення експертизи 235 грн.39 коп. на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь потерпілого ОСОБА_1 за заподіяння моральної шкоди в сумі 1000(тисяча)
гривень

Речові докази по справі, що знаходяться на зберіганні ВДВС Новоодеського
РУЮ, передати останнім за належністю(а.с.134-135).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга проягом
15 діб до апеляційного суду Миколаївської області з дня його проголошення.