Справа № 314/2010/15-к
Провадження № 1-кп/314/173/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000625 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Кіровоград, громадянина України, освіта середня, розлученого, працюючого дорожнім робочим ТОВ «Ремшляхбуд», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2014 року в вечірній час ОСОБА_3 , знаходячись на цвинтарі, який розташований поблизу пров. Нового в смт. Кам`яне Вільнянського району Запорізької області, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, почергово з могил ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) зняв три металеві наконечники конусоподібної форми, пофарбовані в срібний колір, після чого зник із зазначеного місця, тим самим вчинив наругу над могилою.

У листопаді 2014 року в вечірній час ОСОБА_3 , знаходячись на цвинтарі, який розташований поблизу пров. Нового в смт. Кам`яне Вільнянського району Запорізької області, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з могили ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 - ІНФОРМАЦІЯ_7 ) зняв металевий наконечник конусоподібної форми, після чого зник із зазначеного місця поховання, тим самим вчинив наругу над могилою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що протягом листопада 2014 року вчинив крадіжки металевих наконечників з могил на цвинтарі, розташованому поблизу

пров. Нового в смт. Кам`яне Вільнянського району Запорізької області. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, та їх правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, докази стосовно наявності діянь, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , наявності у цих діяннях складу злочину та їй правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, визнав недоцільним досліджувати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України як наруга над могилою, незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно та з корисливих мотивів.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_3 злочини відноситься до категорії тяжких злочинів.

Щодо особи винного ОСОБА_3 , суд враховує, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкцій статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: три металеві наконечники, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити останній як власниці.

Металевий наконечник, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 - залишити останній як власниці.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

28.05.2015

28.05.2015