ЄУН193/579/15-к
Провадження №1-кп/193/33/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
13 травня 2015 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого: ОСОБА_4
адвоката: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка угоду про примирення від 13 травня 2015 року, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000150 від 16 березня 2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя:
АДРЕСА_1 , гр.України, не одружений, освіта середня, фактично проживає: АДРЕСА_2 , на диспансерних обліках не перебуває, не працює, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України ,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), при слідуючих обставинах:
15 березня 2015 року близько 15:00 години ОСОБА_6 знаходячись на 101 км автошляху Дніпропетровськ-Миколаїв поблизу повороту на вул. Комсомольська в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, помітив на узбіччі причіп, який належить філії «Криворізька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Дніпропетровський облавтодор», після чого, переслідуючи злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи умисно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку металевого трапу, який складається з 4 металевих кутників, довжиною по 2 м кожен, загальною довжиною 8 м, розміром сторін 75Х75 мм та товщиною стінки 4 мм, що з`єднані між собою металевими пластинами у загальній кількості 10 шт, довжиною 0,25 м кожна, загальною довжиною 2,5 м, які мають товщину металу 3 мм, шириною по 40 мм, та металеву трубу загальною довжиною 1,5 м з діаметром ? дюйма, із товщиною стінки 1 см, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд чим спричинив філії «Криворізька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Дніпропетровський облавтодор», згідно висновку товарознавчої експертизи № 17 від 07.04.2015 року матеріальної шкоди на загальну суму 869, 50 грн..
13 травня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 , яку на підставі ст.ст. 55, 56 КПК України визнано представником потерпілого у даному кримінальному провадженні № 0000150 від 16 березня 2015 року та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу розміром 850 грн..
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні просить суд затвердити угоду про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просять суд затвердити укладену угоду про примирення, права та обов"язки зрозумілі.
Обвинувачений ОСОБА_6 і представник потерпілого ОСОБА_4 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення, так-як відсутні обставини, що унеможливлюють затвердити угоду відповідно до ч.7 ст.474 КПК України.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню.
Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 13 травня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000150 від 16 березня 2015 року, між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ст.474 КПК України.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (Вісімсот п"ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Суддя: