Справа № 344/9647/15-к
Провадження № 1-кс/344/2622/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м.Івано-Франківськ

Суддя слідчий Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області капітана міліції ОСОБА_2 , погодженого з старшим прокурором прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області капітан міліції ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. З клопотання вбачається, що Слідчим відділом Івано-Франківського МВ УМВС України в області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000883 від 03.03.2015 за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 при невстановлених слідством обставинах незаконно придбала два фольгові згортки із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, а також згорток з офольгованого паперу із частиною таблетки білого кольору, які зберігала з метою подальшого незаконного збуту.

06.07.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав.

ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила проти клопотання сторони обвинувачення, також у матеріалах клопотання міститься клопотання підозрюваної від захисника, що не суперечить вимогам ст.52 КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що можливо провести розгляд клопотання за відсутності захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує наступне.

Один із злочинів у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме майно і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно до ч.2 ст. 167 цього Кодексу, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як зазначав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїх Узагальненнях судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження за 2014 рік, зокрема у п.11 вказано, що ч. 5 ст. 173 КПК не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали. Слід звернути увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. З огляду на наведене зазначення в ухвалі про арешт майна строку її дії за аналогією із ухвалою про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим. На користь цьому свідчить і мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Слідчий суддя на момент розгляду клопотання про арешт майна не має жодних підстав для того, щоб визначити часові межі, коли відпаде необхідність забезпечувати можливу конфіскацію майна або цивільний позов (фактично ухвалення обвинувального вироку щодо особи), а тому зазначення в ухвалах про арешт майна строку їх дії не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, які забезпечуються таким заходом як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Поновити строк для звернення з клопотанням

Клопотання слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області капітан міліції ОСОБА_2 , погодженого з старшим прокурором прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 - задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , а саме на мобільний телефон «Nokia 610B» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» з маркуванням НОМЕР_2 , а також, мобільний телефон «Lenovo A850» IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із сім-картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» з маркуванням НОМЕР_5 та ПрАТ «Київстар» з маркуванням НОМЕР_6 , а також гривню серії НОМЕР_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя слідчий ОСОБА_1