АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/224/14 Справа № 200/2489/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 (участь у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську у порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2014 року адвоката ОСОБА_8 , який здійснює захист підозрюваної

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженої у м. Дніпропетровську, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000010 та застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України до 06 квітня 2014 року.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не буде достатнім для запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14 лютого 2014 року та відмовити в обранні запобіжного заходу підозрюваній.

В обґрунтування своїх вимог, особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що дана ухвала є необґрунтованою, винесена з порушенням норм КПК України. Крім того, підозрювана страждає рядом хронічних захворювань, має постійне місце проживання.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваної та її захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в провадженні СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України.

07 лютого 2014 року ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

При проведенні досудового слідства ОСОБА_10 переховувалась від органів досудового розслідування і у зв`язку з цим 29 травня 2012 року оголошувалась у розшук.

28 липня 2012 року її затримано у порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року).

На стадії судового розгляду підозрюваній обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

13 лютого 2014 року слідчий СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2014 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу, оскільки вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, та наявні ризики, що ОСОБА_10 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на свідків чи інших підозрюваних, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Також, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України вмотивовано, з урахуванням наявних підстав та обставин визначив щодо ОСОБА_10 заставу у розмірі восьмидесяти розмірів мінімальних заробітних плат у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника, що на момент вирішення питання про застосування щодо пвідозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованість підозри у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення слідчим належним чином не доведена, оскільки відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували тримання його підзахисного під вартою, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження, які також були предметом дослідження судом першої інстанції.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характеризуючих даних про особу підозрюваної, наявності по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваної, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2014 року про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_9 залишити без змін.

Судді: