Справа
№1-979/2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 02
листопада 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під

головуванням
судді Каліновської
B.C.

за участі секретаря Лунь О.В.

прокурора Ващук І.В.

захисника ОСОБА_2

та потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Жидичин Ківерцівського
району, гр. України, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого,
судимого:

·
Луцьким районним судом за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190
ч.2, 70 ч.1, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1
рік;

·
Луцьким міськрайонним судом 17
січня 2006 року за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 70, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 06 червня 2007 року
згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 05
червня 2007 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 23 дні;

мешканця АДРЕСА_1,

-
у вчиненні злочину, передбаченого cm. 186 ч.2 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи судимим за вчинення корисливих злочинів,
за які судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не став, а знову
вчинив аналогічний злочин.

Так, він, 24
липня 2007 року, приблизно в 03 год.
30 хв., знаходячись поблизу будинку № 1 по пр. Грушевського в м. Луцьку,
переслідуючи корисливу зацікавленість, за попереднім зговором з особами,
матеріали справи відносно яких виділені в окреме провадження, шляхом
застосування насильства, яке не є

2

небезпечним для життя та здоров"я гр. ОСОБА_3, що виразилось
в нанесенні ударів ногою в спину та кулаком
по голові і корпусу потерпілого, чим спричинили йому легкі тілесні
ушкодження і таким чином подолавши опір останнього, відкрито викрали в нього
мобільний телефон „ Сіменс МЕ-75", вартістю 385 грн., з сім-карткою „ ДІ
ДЖУС", вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 20 грн.,
чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 415 грн.

В судовому
засіданні підсудний визнав свою вину у вчиненому повністю, щиро розкаявся та
показав, що він дійсно 24 липня 2007 року вночі разом з своїми знайомими в арці
на пр. Гру шевського побили потерпілого і забрали в нього мобільний телефон. Він наніс потерпілому 5-6
ударів рукою по голові і 3-4 удари ногою по тулубу, а ОСОБА_4 заволодів
телефоном. Били потерпілого, попередньо домовившись між собою, з метою
пограбування. Не заперечує, що в результаті побиття, потерпілому були
спричинені, пред'явлені в обвинувачення , легкі тілесні ушкодження.

Потерпілий
ОСОБА_3 ствердив в судовому засіданні факт відкритого викрадення в нього
підсудним та іншими особами, із застосуванням фізичного насильства, належного
йому майна, а саме, мобільного телефону „ Сіменс", а всього йому спричинено матеріальні збитки на загальну
суму 415 грн. При цьому підсудний і ще два хлопці, які були з ним,
нанесли йому безліч ударів ногами і руками
по голові і тулубу. Хто саме наносив
удари він не бачив, бо закривав руками голову.

Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і
ним не оспорюються.

Таким чином,
ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України, оскільки він умисно
відкрито викрав чуже майно, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи вид і
міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те, що злочин
відноситься до категорії тяжких та особу підсудного.

Пом'якшуючими відповідальність підсудного обставинами справи є його
щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне повне відшкодування збитків.

3

Приймаючи до уваги думку потерпілого, який не має претензій до
підсудного і не наполягає на суворій мірі покарання,
однак, те, що ОСОБА_1 неодноразово був раніше
судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена
у встановленому законом порядку, на шлях
виправлення не став і знову вчинив аналогічний злочин в період умовно -
дострокового звільнення, негативно характеризується,
не працює, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому йому слід
призначити покарання в межах санкції
ст. 186 ч.2 КК України - позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК
України, суд,-

3 АСУ ДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.
186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на 4(чотири)роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково
невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного
суду від 17 січня 2006 року - 6 ( шість) місяців позбавлення волі,
остаточно до відбування визначити - 4 ( чотири)
роки 6 ( шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 2 листопада 2007 року, зарахувавши в зазначений термін період його затримання і перебування під вартою з
27 липня по 02 листопада 2007 року.

Запобіжний захід засудженому до
вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляції через Луцький міськрайонний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення,
а засудженим ОСОБА_1 в зазначений термін з дня отримання копії вироку.