Справа № 11-353/12 Головуючий у І інстанції Головченко М.М.
Провадження № 11/2590/353/2012
Категорія - Доповідач Козак В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Щербакова О.С. , Григорєвої В.Ф.,

при секретарі Дудко Т.В.,

за участю прокурора Герасименко Т.М.,

засудженої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_3 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та жителька с. Іваниця, вул. Комінтерна, 39, Ічнянського району Чернігівської області, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружена, працююча телятницею ЗАТ „Нива-Плюс, раніше не судима,

засуджена за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком один рік, та покладено, відповідно до ст. 76 КК України, обовязок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Стягнуто із засудженої на користь потерпілої ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 65 грн. 78 коп., у відшкодування моральної шкоди 2000 грн., а всього 2065 грн. 78 коп.

Судом встановлено, що 12 вересня 2009 року о 08 год. 30 хв. в с. Іваниця, по вул. Комінтерна Ічнянського району, на ґрунті давніх неприязних відносин між ОСОБА_2 та жителькою с. Іваниця ОСОБА_3 виникла сварка, під час якої підсудна ОСОБА_2 схопивши металеву трубу, яка лежала на копиці сіна у неї під двором, нанесла нею три удари по різним частинам тіла ОСОБА_3, спричинивши легкі та середнього ступеня тяжкі тілесні ушкодження.

В своїй апеляції потерпіла ОСОБА_3 просить вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2012 скасувати, в звязку з мякістю призначеного покарання. Посилається на те, що призначене судом покарання ОСОБА_2 не відповідає її особі та є явно несправедливим через його мякість, оскільки в матеріалах справи відсутні обставини, які помякшують покарання підсудної. Вважає, що судом не в повній мірі враховано моральну шкоду заявлену на її користь, сума якої не відповідає тим моральним стражданням, які їй довелось пережити. Вказує, що внаслідок злочину їй було завдано відчутної моральної шкоди, внаслідок чого вона пережила стрес, біль страждання, переживання за своє здоровя та за родину, яка опинилася в скрутному становищі.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_2, яка просила залишити вирок без змін, думку прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи, які викладені в апеляції колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені інкримінованих їй в вину злочинних дій відповідає зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказам.

Дії засудженої ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій засудженої ніким не оспорювались.

При призначенні покарання засудженій ОСОБА_2 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільну небезпеку, його характер, особу підсудної, яка позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначив покарання у відповідності до діючого законодавства.

Під час часткового судового слідства щодо дослідження даних про особу засудженої ОСОБА_2, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції, при визначенні міри покарання ОСОБА_2, дотримався вимог ст. 65 КК України, призначив покарання з урахуванням характеру і ступеня тяжкості злочину, даних про її особу, зокрема те, що вона позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обставин що обтяжують покарання та всіх обставин справи.

Всі обставини, на які посилається потерпіла ОСОБА_3 в своїй апеляції, судом при обранні покарання засудженій враховані.

Колегія суддів вважає, що засудженій ОСОБА_2 призначене судом першої інстанції покарання є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 у сумі 65 грн. 78 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що підтверджується відповіддю на запит №2507/305/2012 від 24.02.2012 року (а.с. 184). Щодо відшкодування потерпілій завданої злочином моральної шкоди, то суд цілком вірно прийшов до висновку про необхідність стягнення з засудженої ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 2000 грн., що повністю відповідає тим моральним стражданням, та характеру нанесених тілесних ушкоджень, які були завдані ОСОБА_3 внаслідок вчинення злочину.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2012 року щодо ОСОБА_2 без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5