Справа №10-33/07 Головуючий
у І інстанції Сівчук А.Є.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 11
квітня 2007 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого
- Фідрі О.М.,

суддів - Польового
М.І., Пазюка О.С.,

з участю
прокурора - Остапчука CO.,

обвинуваченого
- ОСОБА_1,

захисника
- ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника прокурора міста
Луцька на постанову Луцького міськрайонного суду від 30 березня 2007 року, якою
щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працює,
раніше судимого, відмовлено у задоволенні подання про обрання запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід - підписку про
невиїзд, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 30 березня 2007 року за поданням дізнавача ВД
Луцького MB УМВС України у Волинській області, погодженим з
прокурором, відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд щодо ОСОБА_1, який
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

У поданій апеляції помічник прокурора ставить питання про скасування
вказаної постанови суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
кримінально-процесуального права. Зокрема, судом не враховано тяжкість злочину,
у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1, його судимість, дані, що дають
підстави вважати, що обвинувачений буде продовжувати займатись злочинною
діяльністю.

Вислухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з
викладених у ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які
заперечили доводи апеляції, пояснення слідчого, дослідивши матеріали
кримінальної справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію слід
залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня
2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання
і досудового слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом
і обирається лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи можуть
не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної
поведінки, та коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від
слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню
істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи та подання, ОСОБА_1 визнав
вину, розкаявся у вчиненому, зобов'язується з'являтися на виклики слідства й
суду, виконувати покладені на нього процесуальні обов'язки, має постійне місце
проживання, проживає з батьками, працевлаштувався.

Крім того, досудовим слідством не надано відомостей про
існування фактів чи обставин, які можуть свідчити про те, що ОСОБА_1,
перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність, що більш м'який,
ніж взяття під варту, запобіжний захід може не забезпечити належної
процесуальної поведінки обвинуваченого. Тяжкість злочину, у скоєнні якого
обвинувачується особа, не є безумовною підставою для обрання щодо неї
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Вказані
обставини в апеляції прокурора не спростовані.

В судовому засіданні
слідчий пояснив, що у
справі проведено майже
всі слідчі дії, обвинувачений з'являється на виклики слідчого, даних про те, що
він може надалі ухилятися від слідства й суду, немає, завдана злочином шкода
відшкодована в повному обсязі, потерпілий претензій матеріального характеру до
ОСОБА_1 не має.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку
про відмову у задоволенні подання про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту.

Керуючись ст.ст.
362, 382 КПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора міста Луцька залишити без задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду від 30 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 -без зміни.