Справа № 635/9592/14-к
Провадження №1-кп/635/213/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції між Харківським районним судом Харківської області та Жовтневою виправною колонією № 17 кримінальні провадження № 0002224, № 0003621 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 3 роки; вироком Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2004 року за ч. 3 ст.186. ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 81 КК України 16 грудня 2005 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 17 днів на підставі постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 08 грудня 2005 року; вироком Харківського районною суду Харківської області від 27 жовтня 2006 року за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 296; ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 81 КК України 28 липня 2009 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 17 днів на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 липня 2009 року; вироком Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2013 року за ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 08 жовтня 2013 року за відбуттям покарання; вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 185; ч 2 ст. 289; ч. 1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст.190; ч. 2 ст. 289; ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 71 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 309; ч. 1 ст. 317 КК України,

УСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , 01 червня 2014 року близько 17.00, знаходячись за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 1-го травня, біля магазину «Хозмаркет 24», реалізуючи свій корисливий умисел, таємно викрав велосипед ТМ «Fort» модель «Poison Urban Stile», який звернув на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 800 грн.
08 червня 2014 року близько 14.40 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Покотилівка, поблизу залізничного переїзду, реалізуючи свій корисливий умисел, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, наніс удар рукою в область грудної клітини потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому фізичну біль, та відкрито заволодів моторолером «Нonda», який звернув на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
18 червня 2014 року близько 15.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця Червоних партизан, 18-а, на території АЗС «БРСМ», зустрівшись із ОСОБА_4 з приводу придбання моторолера, та в процесі спілкування з ним викликав про себе враження, як про порядну і чесну людину, увійшовши в довіру потерпілому, після чого звернувся до нього з проханням проїхати на моторолері, нібито перевірити його на справність, свідомо не маючи наміру повертати вказаний моторолер. Отримавши згоду, ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою потерпілого, заволодів вказаним моторолером «Honda-Dio АF28» і присвоїв його собі, розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.
01 вересня 2014 року, близько в 15.00 години, ОСОБА_5 на території «кінного ринка» м. Харкова, з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів, придбав насіння маку снодійного, переніс придбане насіння до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом їх подрібнення, виварювання та екстрагування, незаконно, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат макової соломи (опій екстракційний), частину якого вжив шляхом ін`єкцій, а іншу частину, незаконно зберігав у будинку за вищевказаною адресою, для особистого вживання, без мети збуту.
01 вересня 2014 року о 20 годині 30 хвилин, в ході огляду кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , співробітники міліції виявили пластикову пляшку з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 1875 від 19 вересня 2014 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом -концентратом макової соломи (опієм екстракційним), загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 3,9872 грама, а також металеву миску на внутрішній поверхні на якої мається нашарування коричневого кольору, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0659 грама, які ОСОБА_5 незаконно виготовив та зберігав, без мети збуту.
01 вересня 2014 року, у вечірній час, ОСОБА_5 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , надав приміщення вказаного будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , для вживання особливо небезпечного наркотичного засобу, які на кухні вказаного будинку ввели собі шляхом внутрішньовенних ін`єкцій виготовлений ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат макової соломи (опій екстракційний), після чого останні були доставлені працівниками міліції в Харківський наркологічний диспансер, де згідно висновків №1979 від 01.09.2014, №1978 від 01.09.2014, №1977 від 01.09.2014 встановлений факт вживання ними наркотичних речовин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень дав пояснення, так як це зазначено у вироку, визнав вимоги за цивільним позовом ОСОБА_10 , тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно;
- за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;
- за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту;
- за ч. 1 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не одружений, вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий та середньої тяжкості, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене із застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, при цьому суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, відбував покарання але на шлях виправлення не став, тому вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Стосовно вимог за цивільним позовом ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2000 гривень 00 коп. суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Враховуючи, що в результаті неправомірних дій обвинуваченого щодо незаконного заволодіння належним ОСОБА_7 моторолером, останньому спричинена матеріальна шкода розмір якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 9559 від 22 серпня 2014 року, складає 2000 гривень, суд, вказану грошову суму стягує з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 .

Витрати пов`язані із залученням експертів, у зв`язку з проведенням судової хімічної експертизи № 1875 від 19 вересня 2014 року у розмірі 614,90 гривень, які підтверджені довідкою НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області; у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № 9559 від 22 серпня 2014 року у розмірі 295 гривень 20 коп., які підтверджені інформацією Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса про витрати на проведення експертизи, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 309; ч. 1 ст. 317 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим, більш суворим покаранням, що призначене вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року у виді 5 (п`яти) років 10 (десять) днів позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у виді 5 (п`яти ) років 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 90 копійок та у розмірі 295 (двісті дев`яносто п`ять ) гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

Речові докази: скляна пляшка ємність 0,7 із надписом «Розчинник 646», поліетиленовий пакет з речовиною чорного кольору у вологому стані, металева каструля білого кольору з нашаруванням рідини коричневого кольору, пластикова пляшка з надписом «Оцет 9%» із рідиною прозорого кольору, пластикова пляшка ємністю 1,5 л. з рідиною коричневого кольору, медичні шприци в кількості 5 штук, два металевих шприці ємністю 2 мл., один шприц ємністю 5 мл., один шприц ємністю 10 мл., один шприц ємністю 20 мл., металева миска з нашаруваннями рідини коричневого кольору, пластмасова ємність з надписом «Аспетер» з двома таблетками, що знаходяться на зберіганні в ВРЗ УМЗ ГУМВС України в Харківській області, відповідно до квитанції № 1299 від 26 вересня 2014 року - знищити.

Речовий доказ велосипед ТМ «Fort» модель «Poison Urban Stile», який зберігається за розпискою у ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1