Провадження № 1-кп/727/39/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
за участю потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого;
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 122 ч.1, 125 ч.1 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 04.05.2014 р. близько 19-ї години, перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , що розташована по АДРЕСА_2 , будучи стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , який виник на сімейно-побутовому грунті, переслідуючи умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс численні удари кулаками рук по обличчю та тілу ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді двох синців на чолі зліва з переходом на ліву скроневу ділянку голови, синців в середній та верхній третині лівого передпліччя по ліктьовій поверхні, по задній поверхні лівого ліктя, в нижній третині правого плеча по внутрішній поверхні, у верхній третині правого плеча по задній поверхні, в нижній третині правого передпліччя по тиловій поверхні, середній третині лівого стегна по попередньо-зовнішній поверхні, потиличній ділянці голови по центру, які згідно з висновком судово-медичного експерта №561 від 14.05.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 12.10.2014 року близького 22 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , що розташована по АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , який виник у зв`язку із відмовою ОСОБА_6 покидати квартиру ОСОБА_5 , переслідуючи умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, умисно розпочав бійку з ОСОБА_7 , в ході якої наніс останньому численні удари кулаками рук по обличчю та тілу, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден в нижній третині правого плеча по задній поверхні, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №1426 від 17.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, синці на переноссі по центру, саден на кінчику носа та скалковий перелом кісток носу та бокових стінок, які згідно з висновком судово-медичного експерта №1426 від 17.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, синця на чолі зліва з переходом на ліву брівну дугу та ліву скроневу ділянку голови та перелом суглобового паростку нижньої щелепи зліва з розходженням відламків, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №1426 від 17.11.2014 року відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України, визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, вказавши, що потерпіла ОСОБА_5 є матір`ю їх спільних дітей і вони мешкали довгий час разом, однак через непорозуміння вони розійшлися. 04.05.2014 р. він вранці прийшов до неї додому, щоб провідати дітей, йому відчинила двері бабуся ОСОБА_8 і коли він зайшов то побачив, що його донька не доглянута. Коли він, почав висловлювати свої претензії ОСОБА_9 на рахунок дитини, а саме чому дитина брудна, то ОСОБА_9 його із дому вигнала. На протязі дня він телефонував до ОСОБА_9 , щоб поговорити з донькою, однак ОСОБА_9 відмовилайому. Тоді він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вирішив піти до ОСОБА_9 , щоб провідати ще раз дітей. Коли він прийшов до помешкання ОСОБА_9 , то двері були зачинені і він вирішив зайти через інший вхід, який був забитий дошками. Він ті дошки відірвав, зайшов в коридор і в цей час до нього вибігла ОСОБА_9 , яка його не впускала, стала штовхати його, на що він її вдарив декілька раз долонею по обличчю. В цей час ОСОБА_9 стала викликати міліцію, він хотів схопити її за руку, однак схопив за волосся і вона впала на підлогу, після цього він покинув їх квартиру не дочекавшись приїзду працівників міліції. При цьому обвинувачений ствердив, що в процесі сварки потерпіла також наносила йому удари, внаслідок чого в нього на обличчі були подряпини.
Окрім цього, 12 жовтня 2014 року, він зателефонував до ОСОБА_9 і запитав дозволу, щоб провідати дітей, ОСОБА_9 йому дозволила прийти і він прийшов до дітей. Коли він прийшов, ОСОБА_10 купала дітей, а потім пішла укладати їх спати, він дітям теж побажав спокійної ночі. Коли він вийшов з кімнати між ним, ОСОБА_9 та її співмешканцем ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, оскільки вони з ОСОБА_9 не домовлялися, що у дітей буде інший батько. В ході цього конфлікту вони з ОСОБА_7 почали штовхати один одного, а потім ОСОБА_11 образив його нецензурними словами і він наніс ОСОБА_12 приблизно 10 ударів кулаками по обличчю, коли побачив кров, він зупинився наносити удари. Також зазначив, що в той день він випив десь 200 грам горілки. У скоєному щиро розкаюється та просить його суворо не карати.
Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що 04.05.2014 року її колишній чоловік ОСОБА_13 , який є біологічним батьком її доньки, а також записаний батьком другої дитини, телефонував їй і сказав, що хоче прийти до дітей, при цьому вона по телефону зрозуміла, що він в стані алкогольного сп`яніння і сказала йому прийти коли будеш тверезий. Однак, після цього він прийшов, і стукав у двері, вона не відчиняла, після чого він пішов до других дверей, які забиті дошками, виламав їх і зайшов. Коли він зайшов, то почав кричати і вдарив її долонею по обличчю, потім по затилку вдарив її, тягнув за волосся, коли вона сказала, що викликає міліцію він пішов.
Крім цього, 12.10.2014 року ОСОБА_13 прийшов до них на квартиру провідати дітей, однак був в стані алкогольного сп`яніння і коли вона уклала дітей спати, він почав до неї чіплятися, однак її співмешканець ОСОБА_11 почав її захищати і між ними почалась бійка, внаслідок якої ОСОБА_13 наніс ОСОБА_12 численні удари по голові, обличчю і коли в нього пішла кров з носа ОСОБА_13 припинив наносити йому удари. Крім цього, потерпіла зазначила, що як батько дітей ОСОБА_13 відповідальний і моральних претензій до нього вона не має, цивільний позов не заявляла, після цих випадків обвинувачений залишив їх з ОСОБА_14 в спокої. Також вказала, що вона його вибачила, однак покарання просила призначити на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
ОСОБА_6 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження та за ч.1 ст.122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченим злочини відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості та невеликої тяжкості.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.1 а.п.95), перебуває на обліку в наркологічному диспансері (т.1 а.п.95-б), згідно акту наркологічної експертизи №384 ОСОБА_6 не страждає хронічним алкоголізмом (т.1 а.п.100-а), перебуває на обліку в психіатричній лікарні з діагнозом органічно маячний шизофреноподібний розлад рецидивуючий тип перебігу (т.1 а.п.95-а), згідно акту судово-психіатричного експерта №491 ОСОБА_6 на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі органічного шизофреноподібного розладу, стан ремісії, під експертний може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними; на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_6 теж виявляв ознаки психічного захворювання у формі органічного шизофреноподібного розладу, стан ремісії, підекспертний міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними, за своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.п.104-105), за місцем проживання характеризується з посередньої сторони (т.1 а.п.97).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у вигляді обмеження волі. Однак, враховуючи конкретні обставини справи, а саме, те що обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, є особою раніше не судимою, а також враховуючи думку прокурора, який просив застосувати до ОСОБА_6 покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 125 ч. 1, 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 122 ч.1 КК України у вигляді одного року шести місяців обмеження волі,
- за ст. 125 ч.1 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді одного року шести місяців обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1