Справа № 296/105/12- к
Вирок
Іменем України

02 вересня 2014 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Житомира, гр-на України, розлученого, з незакінченою середньою освітою, розлученого, працюючого водієм таксі «Пілот», невійськовозобов`язаного, прож. АДРЕСА_1 (зареєстрованого в АДРЕСА_2 ), раніше в силу ст. 89 КК України, не судимого,

за ст. 27 ч.3, 115 ч.2 п. 11 КК України,-

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. с. Станишівка Житомирського району та області, гр-на України, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, з вищою освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, прож. АДРЕСА_3 , (зареєстрованого в АДРЕСА_4 ), раніше судимого :

- 05.03.1993 року Богунським райсудом м.Житомира за ст. 140 ч.3 КК України до 2 років 6 міс. позбавлення волі;

- 28.02.1997 року Житомирським райсудом Житомирської області за ст. 94 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 08.11.2005 року за ст. 309 ч.1 КК України Богунським райсудом м.Житомира до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 05.12.2007 року Богунським райсудом м.Житомира за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі, постановою Голопристанського райсуду Херсонської області від 25.03.2010 року, 05.03.2010 року був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на 1 рік 1 місяць 15 днів,

за ст.ст. 27 ч.2, 115 ч.2, п.11, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п. 13 КК України,-

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродж. м.Житомира, гр-ки України, вдови, маючої двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючої, прож. АДРЕСА_5 , раніше не судимої,

за ст. 27 ч.5, 115 ч.2 п. 11 КК України,-

встановив :

На початку березня 2011 року ОСОБА_14 почав підтримувати інтимні стосунки з дружиною приватного підприємця таксі «Пілот» ОСОБА_17 - ОСОБА_16 . В ході їх стосунків ОСОБА_16 почала висловлювати ОСОБА_14 скарги на подружнє життя з ОСОБА_17 , що стало причиною того, що у невстановлений слідством день квітня 2011 року ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_16 вчинити умисне вбивство її чоловіка ОСОБА_17 , на що вона погодилась. Взявши на себе організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_14 розробив план вчинення злочину, відповідно до якого вирішив залучити виконавцем умисного вбивства свого знайомого, з яким раніше відбував покарання у ВК - 73 м.Райки Бердичівського району Житомирської області, ОСОБА_15 - особу, яка раніше вчинила умисне вбивство, а ОСОБА_16 - пособником, розподіливши при цьому між усіма обов`язки.

Діючи у відповідності до розробленого плану, ОСОБА_14 уклав з ОСОБА_15 угоду, відповідно до якої останній зобов`язався позбавити життя ОСОБА_17 , а ОСОБА_14 - сплатити останньому за це винагороду в розмірі 5000 доларів США.

18 квітня 2011 року у невстановлений слідством час ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_16 про те, що умисне вбивство ОСОБА_17 буде вчинено ввечері цього ж дня, доручивши їй спочатку повідомити час, коли ОСОБА_17 прийде додому. Після цього, за дорученням ОСОБА_14 , ОСОБА_16 повинна буде під будь-яким приводом сприяти, щоб ОСОБА_17 вийшов з будинку на вулицю та негайно повідомити про це ОСОБА_14 .

Продовжуючи спільні злочинні дії, поєднані єдиним злочинним умислом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на умисне вбивство на замовлення ОСОБА_17 , діючи у відповідності до розробленого ОСОБА_14 плану, ОСОБА_16 у вказаний день, у невстановлений слідством час, повідомила ОСОБА_14 про час повернення ОСОБА_17 додому після чого у невстановлений слідством час ОСОБА_14 приїхав на своєму автомобілі «Ореl Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_15 до місця проживання ОСОБА_17 , де залишив останнього для вчинення умисного вбивства потерпілого, а сам у відповідності до розробленого ним плану поїхав на власному автомобілі на вул. Шевченка, де залишився чекати ОСОБА_15 , щоб забрати останнього після вчинення умисного вбивства.

Продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним злочинним умислом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на умисне вбивство ОСОБА_17 , діючи у відповідності до розробленого ОСОБА_14 плану, ОСОБА_16 у вказаний день приблизно о 21 год. 30 хв., знаходячись по місцю проживання в квартирі АДРЕСА_6 по мобільному телефону повідомила ОСОБА_14 про те, що її чоловік ОСОБА_17 вийшов з будинку в гараж, який розташований на вулиці Довженка неподалік від їх домоволодіння, достовірно знаючи, що, як в подальшому їй стало відомо, ОСОБА_15 , найнятий ОСОБА_14 , вчинить умисне вбивство на замовлення ОСОБА_17 . В такий спосіб ОСОБА_16 сприяла вчиненню злочину, надаючи іншим співучасникам інформацію, необхідну для реалізації спільних злочинних намірів по вчиненню умисного вбивства на замовлення ОСОБА_17 .

В цей час ОСОБА_14 , діючи у відповідності до заздалегідь розробленого ним плану, по телефону повідомив ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_17 вийшов з будинку на вулицю.

Продовжуючи спільні злочинні дії ОСОБА_15 , діючи на замовлення у відповідності до заздалегідь розробленого ОСОБА_14 плану, у вказаний день, час та у вказаному місці, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, з корисливих мотивів, бажаючи одержати матеріальну винагороду за виконання умисного вбивства, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_17 підійшов до останнього неподалік гаража, який розташований на вулиці Довженка поруч із вище вказаним домоволодінням та невстановленим слідством колюче-ріжучим предметом, заздалегідь взятим з собою, умисно наніс численні удари по тулубу та у нижню кінцівку ОСОБА_17 і таким чином умисно вбив потерпілого на замовлення з корисливих мотивів, будучи особою, яка вчинила умисне вбивство.

Після цього ОСОБА_15 , діючи у відповідності до заздалегідь розробленого ОСОБА_14 плану, прийшов до обумовленого раніше місця, де знаходився автомобіль останнього, після чого разом з ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зник.

Смерть ОСОБА_17 настала від множинних колото-різаних поранень тулуба та нижньої кінцівки з пошкодженням внутрішніх органів, кісток, м`яких тканин, що призвели до масивної крововтрати.

Крім того, в ході умисного вбивства ОСОБА_17 на замовлення, ОСОБА_15 потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді одинадцяти ран, десять з яких в ділянці тулубу, одна на нижні кінцівці, від яких розповсюджуються раньові канали, на протязі яких ушкоджені м`які тканини, ребра, лопатка, легеня, серце, печінка, селезінка, хребець, діафрагма - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Підсудна ОСОБА_16 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнала повністю та показала, що з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про умисне вбивство ОСОБА_17 не домовлялась.

Крім того, підсудна ОСОБА_16 показала, що вона познайомилася зі своїм чоловіком ОСОБА_18 вісім років тому, коли він працював діджеєм в колишньому кінотеатрі «Космос», потім почали зустрічатися, але розійшлися, після чого він поїхав на заробітки до Данії, а коли повернувся відкрив своє приватне таксі «Пілот». Після повернення ОСОБА_19 із заробітків вони одружилися у 2008 р. Після весілля у них народилася перша донька ОСОБА_20 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася друга донька ОСОБА_21 . На початку 2010 р. вони продали квартиру батьків чоловіка та купили собі половину приватного будинку, що за адресою АДРЕСА_7 та 01.06.2010 р. переїхали туди. Вона з чоловіком проживала нормально, але іноді у них виникали спори, були випадки, коли вони між собою сварились, а потім мирились.

У березні 2011 р. в її чоловіка ОСОБА_19 виникли проблеми зі шлунком і він потрапив до лікарні. Вона неодноразово приходила в лікарню відвідувати свого чоловіка. Через тиждень після госпіталізації, йому (чоловікові) необхідно було оперативне втручання, оскільки в нього пішла інфекція в організмі, тому лікарі видалили йому жовчний міхур. Вона відвідувала свого чоловіка в лікарні тричі на день. Коли її чоловік знаходився в лікарні, між ними виник спір з приводу того, що лікар, який лікував її чоловіка не хотів його виписувати з лікарні, але чоловік на цьому наполягав, тому пояснив їй, що 11.04.2011 р. добереться додому сам, викликавши таксі до лікарні. З лікарні її чоловіка виписали, оскільки необхідності в його подальшому лікуванні не було. Дільничний лікар не навідував її чоловіка після його виписки з лікарні, але вдома він повинен був притримуватися дієти в харчуванні. Коли чоловік знаходився в лікарні, він не працював 2,5 тижні, але цікавився роботою водіїв, телефонуючи їм по телефону. Виручка від діяльності фірми знаходилась в неї, інформація про виручку вносилась у спеціальну книгу, де було зазначено, куди дівалися отримані кошти. Вона (підсудна) виплачувала заробітну плату працівникам фірми.

Її чоловік, перебуваючи у лікарні, казав про свій намір з нею розлучитися тільки своїм батькам, ні їх друзям, ні кумам, ні особисто їй (підсудній) він про це нічого не казав. Вона розмовляла з батьками ОСОБА_19 та від них дізналася про намір її чоловіка з нею розлучитись та переїхати на проживання в село, але його мати заспокоїла чоловіка та він з 11.04.2011 р. по 18.04.2011 р. перебував і ночував з нею (підсудною) вдома.

Вона знайома з ОСОБА_22 на протязі приблизно 2,5 років. Вони познайомилися вперше в кінці 2008 р. на фірмі її чоловіка, оскільки він там працював. В неї з ОСОБА_22 були стосунки, як зі знайомим, але не дружні. ОСОБА_23 і її чоловік почали товаришувати з середини 2010 р., при цьому

ОСОБА_24 приходив до них з чоловіком додому в гості. Коли вона (підсудна) розбила свій автомобіль у жовтні місяці 2010 р., ОСОБА_23 допомагав їй возити доньку ОСОБА_25 в дитсадок, а також возив часто на своєму автомобілі її та її чоловіка в село, але особисто її він возив частіше за інших.

На своє робоче місце вона приїжджала іноді кожного дня, в день

вона працювала близько години, але іноді і більше часу, в залежності від необхідності.

ОСОБА_23 почав її возити на своєму автомобілі частіше після новорічних свят, оскільки на той час прийняли новий Податковий кодекс і в неї виникли проблеми у виробничий потребах.

У ОСОБА_14 та її чоловіка не було конфліктів с приводу її (підсудної) відносин з ОСОБА_22 . Вона не перебувала з ОСОБА_22 в близьких стосунках. Її з чоловіком родина дружила з ОСОБА_22 та з його співмешканкою.

Вона спілкувалася з ОСОБА_22 по телефону кожного дня по-різному, оскільки він працював на фірмі бригадиром і в неї (підсудної) виникали питання до нього по документам, оскільки тоді вони хотіли відкривати приватне підприємство.

В обов`язки ОСОБА_14 , як бригадира, входило те, що він мав слідкувати за порядком роботи диспетчерів, порядком на лінії, в його автомобілі завжди була включена рація, оскільки він організовував роботу по рації.

ОСОБА_23 був звільнений він оплати за інформативні послуги, він також займався перевезенням пасажирів вночі, якщо у нього були замовлення.

18.04.2011року її чоловік був спочатку вдома, а потім поїхав по власним справам, а вона пішла ввечері забирати свою доньку ОСОБА_21 та залишалася з дітьми вдома. Останній раз вона телефонувала на мобільний номер свого чоловіка 18.04.2011 р. о 20 год., а о 21 год. чоловік вже був вдома. Коли її чоловік повернувся додому, вони разом повечеряли, вона поклала дітей спати, в цей час чоловік почав розмовляти з кимось по мобільному телефону, а після завершення своєї розмови розповів їй, що розмовляв з кумом. В подальшому у них з чоловіком виникла розмова про те, що чоловік піде в гараж, щоб дістати звідти камуфляжну форму і поставити дитячі коляски, які до цього перебували у дворі просто неба. Камуфляжний одяг був необхідний чоловікові, оскільки він збирався на риболовлю о 04 год. 30 хв. ранку наступного дня. В той же день ввечері, коли чоловік був вдома, вона (підсудна) телефонувала своїй матері, а потім двічі телефонувала ОСОБА_26 . Першого разу з ОСОБА_22 вона не договорила по телефону, оскільки клала доньку ОСОБА_20 спати, тому вони домовилися, що вона зателефонує ОСОБА_27 ще раз. Їй не було відомо про місцезнаходження ОСОБА_14 на момент їх з ним розмови. Коли її чоловік пішов до гаражу, вона находилася у ванній кімнаті та сушила феном мокрі коси. Вікно у ванній кімнаті було напіввідчинене та виходило у двір перед входом до будинку. Знаходячись у ванній кімнаті, вона (підсудна) почула крик і звук падіння, а коли вибігла на двір, побачила свого чоловіка перед сходами до будинку. Побачивши свого чоловіка, вона його не перевертала, оскільки він вже хрипів, тоді вона побігла до будинку та, взявши свій мобільний телефон, почала телефонувати на останній набраний номер, яким виявився номер ОСОБА_14 , оскільки вона йому вже телефонувала. Під час розмови з ОСОБА_22 вона запитала у нього, що їй робити, оскільки ОСОБА_28 порізали, на що він сказав викликати швидку допомогу та поклав слухавку. Після цього вона викликала швидку медичну допомогу та зателефонувала ОСОБА_29 і попросила його, щоб він приїхав, оскільки він також був у списку набраних номерів, потім вона зателефонувала всім знайомим і попросила приїхати всіх, хто був поблизу будинку.

Вона не телефонувала ОСОБА_26 вдруге, а телефонувала йому лише раз. 18.04.2011 р. вона надсилала ОСОБА_26 смс-повідомлення, оскільки колихала доньку і не могла з ним розмовляти. В смс-повідомленні вона написала ОСОБА_26 , що на завтра такі ж плани. Під час першої розмови з ОСОБА_22 вона (підсудна) не домовлялась з ним про роботу на наступний день, тому надіслала йому 2 смс-повідомлення одночасно з однаковим текстом,

що стосувалися роботи.

Вона взагалі не була знайома з ОСОБА_30 та побачила його вперше в червні місяці 2011 р. в суді під час надання санкції на арешт.

27.04.2011 р. до неї зателефонував слідчий ОСОБА_31 і попросив її, щоб вона прийшла в його кабінет о 10 год. 00 хв. і показала документи на будинок, але вона прийшла о 10 год. 30 хв. і його в кабінеті не було. Коли вона вийшла з ОСОБА_32 РВ разом з ОСОБА_22 і своїм кумом, до них підійшли чоловіки і представилися працівниками міліції та запросили пройти з ними, вона погодилася, оскільки бачила їх 18.04.2011 р. В подальшому начальник карного розшуку ОСОБА_33 і інші працівники міліції розповіли їй про обставини справи, але не били її, а тільки налякали, вказавши на парасольку, якою, за їхніми словами били ОСОБА_30 , та вони сказали їй, щоб вона дала свідчення проти ОСОБА_30 та ОСОБА_14 , щоб їх посадити в тюрму. Коли вона давала свої покази в присутності свого захисника в м. Бердичеві, вона розповідала ту історію, яка відбувалася з нею в службовому кабінеті.

В ІТТ її ніхто не допитував, але про обставини справи вона розповідала незнайомій жінці, яка також там утримувалась, оскільки вона (підсудна) плакала та хвилювалася за своїх дітей.

Коли її змушували дати свої свідчення проти ОСОБА_30 і ОСОБА_14 , працівники міліції їй сказали і вказали на ОСОБА_30 , як на людину, яка вбила її чоловіка.

Показання, які були надані нею під час досудового слідства, які були зняті на відеозйомку, вона давала зі слів працівників міліції в кабінеті начальника карного розшуку ОСОБА_33 .

Підсудний ОСОБА_23 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю та показав наступне.

Він працював з 2007 р. до 2010 р. водієм в службі таксі "Пілот". Потім він працював бригадиром до того часу, поки ОСОБА_34 не звернулася до нього з проханням возити її і запропонувала йому 200 грн. за надання таких послуг, на що він погодився. Він виконував вказані послуги певний час до подій 18.03.2011 року. При цьому будь-яких стосунків з ОСОБА_34 , крім службових, він ніколи не мав.

Він був знайомий з ОСОБА_30 протягом тривалого часу, оскільки разом з ним відбував покарання у Бердичівській виправній колоній в с. Райки з 1991 р. по 1994 р. Він ( ОСОБА_27 ) був звільнений з місць позбавлення волі першим. Приблизно в кінці 2009 р. на початку 2010 р. він випадково зустрівся ОСОБА_30 і після цього не підтримував з ним ніяких стосунків. Потім вони знов з ним зустрілись у квітні 2011 р., коли він працював водієм таксі «Пілот» та виконував замовлення на вул. Наливайка в м. Житомирі. На той час йому терміново були необхідні гроші, про що він розповів ОСОБА_30 , тоді вони обмінялися з ним мобільними номерами. Після цього вони періодично телефонували один одному і ОСОБА_30 просив його ( ОСОБА_27 ) влаштувати його на роботу.

В той же час ОСОБА_30 повідомив його про те, що він зможе позичити йому гроші, які він ( ОСОБА_27 ) позичив у ОСОБА_30 за тиждень, можливо більше до 18.04.2011 р., оскільки йому було потрібно розрахуватися з боргами за будинок, що на АДРЕСА_8 , він мав змогу його продати. Даний будинок вирішили продати його (Бернадського) цивільна дружина ОСОБА_35 та її мати, але перед цим потрібно було погасити борг за світло та комунікації у розмірі 26 тис. грн. Він звернувся саме до ОСОБА_30 позичити йому таку суму грошей, оскільки ніхто не хотів їх йому позичати. Від ОСОБА_30 він ( ОСОБА_27 ) отримав кошти, коли знаходився на Ст.Бульварі в м. Житомирі, при цьому ніякої розписки про отримання грошей від ОСОБА_30 він йому не писав. Під час отримання грошей у борг від ОСОБА_30 його не цікавило, звідки в нього є така сума грошей. Він віддав гроші в розмірі 4 тис. грн. ОСОБА_30 в рахунок погашення заборгованості 18.04.2011 р., а іншу частину боргу він повернув 26-27 квітня 2011 р., працівниками міліції він був затриманий 28.04.2011 року.

Що стосується подій 18.04.2011 р., то день розпочався з того, що він завіз доньку ОСОБА_34 в дитсадок, а потім поїхав разом з ОСОБА_34 в офіс, після цього він знову з ОСОБА_34 забрали доньку з дитсадка та він завіз їх додому. В подальшому він зателефонував ОСОБА_30 , оскільки перед цим він брав у нього гроші в борг. В той же день вони о 18 год. 30 хв. того ж дня зустрілись на Пл. Польовій в м.Житомирі. При зустрічі з ОСОБА_30 він повернув йому 4 тис. грн. і залишався винним ще 28 тис. грн. 18.04.2011 р. він поїхав ночувати додому , що за адресою АДРЕСА_7 , оскільки він пізно відвіз ОСОБА_30 додому. ОСОБА_30 проживає за адресою АДРЕСА_9 , але в його квартирі він ніколи не був. 18.04.2011 р. з ОСОБА_30 вони розпрощалися о 22 год. 00 хв. Протягом часу, який вони були разом, ОСОБА_30 вчився їздити на його автомобілі, а саме їздили по вулицях Лятошинського, Довженко, Л. Толстого, 1-го Травня в м. Житомирі, весь цей час вони знаходилися разом і спілкувалися між собою. Крім цього, того ж дня він також, коли перебував з ОСОБА_30 ще спілкувався з ОСОБА_34 двічі. Після першого її дзвінка, вона відправила йому смс-повідомлення про наступний день. Потім у нього зламався автомобіль і ОСОБА_30 був присутній при цьому. В подальшому, на початку 22 год. цього ж дня, коли вони проїжджали по вул. Шевченко в м.Житомирі у нього закінчилися цигарки і він попросив ОСОБА_30 сходити до магазину по сигарети, на що той погодився. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_30 та сказав, що піде ще до іншого магазину, оскільки там не було сигарет потрібної марки. Він попрощався з ОСОБА_30 о 22 год. і більше він з ним не спілкувався.

Коли на його номер мобільного телефону зателефонувала ОСОБА_34 він знаходився в району Провавтоматики в м. Житомирі і віз на своєму автомобілі ОСОБА_30 додому. Після завершення розмови з ОСОБА_34 він попросив, щоб ОСОБА_30 вийшов з автомобіля і дійшов додому сам, на що той погодився. Через 5-7 хв. він приїхав до ОСОБА_34 додому на АДРЕСА_7 . Він раніше користувався двома картками мобільних операторів ОСОБА_36 і ОСОБА_37 , коли він розмовляв з ОСОБА_34 , то користувався карткою мобільного оператора ОСОБА_37 , а коли він спілкувався з ОСОБА_38 , то на даний час не пам`ятає, якою карткою користувався.

Він приїхав до ОСОБА_34 на своєму автомобілі марки "Опель -Астра" 18.04.2011 р. тоді, коли там вже був ОСОБА_39 . Він припаркував свій автомобіль біля дитсадка від дому ОСОБА_34 , оскільки там на той час було багато автомобілів служби таксі, в якому він працював. Від когось з водіїв він дізнався про те, що сталося з ОСОБА_40 . Після цього він там перебував більше години та приїхав додому на вул. Довженко в м. Житомирі о 3-й годині ночі, в цей час вдома була його мати. Перебуваючи вдома, він нікуди не їздив і до нього ніхто не звертався. 18.04.2011 року він не бачив ОСОБА_19 ані зранку, ані ввечері і до його будинку він того дня не заходив. Він зустрічався з ОСОБА_34 19.04.2011 р., оскільки перед цим він домовлялися про те, що назавтра від допоможе ОСОБА_34 в організації похорон.

Після дня, коли загинув ОСОБА_41 він зустрічався з ОСОБА_30 через 3-4 дні на вул. Вітрука, коли пив каву, після цієї зустрічі він його не бачив, але вони спілкувалися по телефону.

Під час досудового слідства на нього здійснювали фізичний тиск працівники ОСОБА_42 та начальник вказаного відділу ОСОБА_33 . Вперше його допитували 28.04.2011 р. працівники ОСОБА_42 , які підказували під час досудового слідства про те, що він має казати, при цьому наполягали, що саме він ( ОСОБА_27 ) допомагав ОСОБА_34 вбити її чоловіка, хоча це все не відповідає дійсності. Коли він перебував у ІТТ працівники міліції казали йому про те, що він має давати такіж саме покази, як ОСОБА_34 , яка (за словами працівників міліції свою винуватість визнала повністю), тільки при таких умовах мене звільнять, на що він погодився і розповідав про стосунки з ОСОБА_34 зі слів працівників міліції.

Він свою винуватість у вчиненні даного злочину не визнає повністю, але коли його почали бити працівники міліції, він погодився підписати протокол явки з повинною.

Під час досудового слідства він обмовляв ОСОБА_30 , оскільки зробив це під фізичним впливом працівників міліції.

Підсудний ОСОБА_15 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю та показав, що будь-яких злочинів, в тому числі вбивство ОСОБА_17 він не вчиняв.

Крім того підсудний ОСОБА_15 показав, що 05.03.2010 року він був звільнений умовно-достроково від відбування покарання на 1 рік 1 міс. та з 15.03.2010 р. він перебував на обліку в КВІ, а також перебував на обліку як хворий на туберкульоз, оскільки до цього проходив лікування в обласному тубнаркодиспансері в с. Пряжево. 17.12.2010 року він офіційно одружився. З 29.09.2010 р. по 11.03.2011 р. він працював на посаді агента по нерухомості, а також на інших роботах. Крім того він є інвалідом 2-ї групи, але отримав права водія категорії Б. 11.03.2011 року він приїхав до свого батька, який проживає за адресою м. Житомир, вул. Наливайка і випадково зустрівся з ОСОБА_22 , який завозив клієнта по роботі. Вони між собою порозмовляли та домовилися зустрітися через 3 тижні. Через 3 тижні, вони зустрілися на вул. Вітрука в м. Житомирі, де в ході їх розмови ОСОБА_27 розповів йому, що працює в службі таксі, яке користується хорошою репутацією, після цього він поцікавився про його сімейний стан, після цього вони обмінялися номерами телефонів і спілкувалися по телефону на протязі тижня. Він ( ОСОБА_30 ) мав намір купити собі автомобіль, знайшовши відповідну заяву в газеті "Авізо", про що повідомив ОСОБА_14 та сказав, що гроші у нього ( ОСОБА_30 ) є. Через тиждень йому зателефонував ОСОБА_27 і сказав, що у нього фінансові труднощі і попросив його йому допомогти, на що він ( ОСОБА_30 ) погодився. Через деякий час він знайшов для Бернадського гроші, але нотаріально вони між собою домовленість не оформляли. Бернадський повинен був йому віддавати борг частинами кожного тижня, спочатку від 4 до 6 тис., а іншу частину грошей повинен був віддати пізніше. 17.04.2011 р. до нього зателефонував ОСОБА_23 і сказав, що в нього не виходить віддавати гроші йому вчасно, але його це не влаштовувало, оскільки він повинен був заплатити кредит. Тому з 17.04.2011 р. по 18.04.2011 р. вони не розмовляли між собою по телефону. Разом з тим, він з ОСОБА_22 домовлявся про повернення йому грошей, таким шляхом, що той давав йому можливість їздити за кермом його автомобіля по 30 хв. і більше.

18.04.2011 р. до його ( ОСОБА_30 ) о 16 год. зателефонував ОСОБА_23 і сказав, що поверне йому гроші, та вони з ним зустрілися о 17 год. 50 хв. та поїхали на вул. 8 березня, 13-а, а потім поїхали по вулицям В.Бердичівська, Автовокзал, Вітрука. Потім вони поїхали пити чай в кафе, що на перехресті вулиць Мануїльського і Гагаріна в м. Житомирі, а після цього ОСОБА_27 сказав, що якись його знайомий заборгував йому гроші та має їх принести йому їх, тому вони разом поїхали на вул. Л.Толстого, де зустрілися зі знайомим ОСОБА_27 та поїхали на заправку. Потім у Бернадського зламався автомобіль, коли вони проїжджали по вул. Шевченка-Довженка в м. Житомирі та вони зупинилися, не доїжджаючи перехрестя, і почали ремонтувати його. Після завершення ремонту автомобіля, Бернадський попросив його сходити до магазину та купити йому цигарок, на що він погодився та пішов, але в магазині не було таких цигарок, тоді він вирішив піти за вказівкою Бернадського до іншого магазину, попередньо зателефонувавши ОСОБА_24 . Коли він повернувся з магазинів, то сів до автомобілю та вони разом поїхали в сторону заправки, потім хтось зателефонував ОСОБА_24 і з його розмови він зрозумів, що у нього змінився графік роботи. Він вийшов на зупинці, попрощався з ОСОБА_22 , зайшов до кіоску та пішов до себе додому. Наступного дня він побачив на своєму телефоні 6 неприйнятих дзвінків від Бернадського і на один з них він відповів і з розмови з ним, дізнався що той не зможе йому повернути гроші, оскільки у нього трапилася неприємність на роботі. В подальшому він вийняв сім-картку зі свого телефону і завіз свій телефон своєму батьку, оскільки той не міг включити свій мобільний телефон.

Він змінював свій номер телефону, оскільки його батько телефонував йому і просив, щоб він привіз йому свій телефон, оскільки він повинен бути на зв`язку. Коли він виходив з дому, то вийняв зі свого телефону свою сім-картку Лайф номер НОМЕР_2 і поклав її у книгу. Приїхавши до батька, він побачив, що не міг включити свій мобільний телефон та допоміг йому це зробити і тому забрав у батька його телефон, а йому залишив свого. Сім- картку свою, повернувшись додому, він не знайшов, тому вставив нову сім-картку і почав телефонувати своїм знайомим.

19.04.2011 р. він зустрівся з ОСОБА_27 і той повернув йому 23 тис. грн., іншу суму грошей він повинен був віддати пізніше. 27.04.2011 р. він вийшов з дому та мав намір поїхати до свого друга допомогти йому працювати та сів в маршрутне таксі №126, але рухаючись, маршрутне таксі підрізав автомобіль, з якого вискочили люди, наділи на його голову мішок і він втратив свідомість. Лише пізніше йому стало відомо про те, що його затримали працівники міліції, які протягом тривалого часу застосовували до нього фізичне насильство, звинувачуючи його у навмисному вбивстві ОСОБА_17 .

Крім того, підсудний ОСОБА_15 показав наступне.

У квітні місяці 2011 р. він вдягав зручний одяг, іноді це були джинси. В нього було 2 спортивні костюми темного кольору. Новий костюм, той що вилучили працівники міліції у нього вдома, що за адресою АДРЕСА_3 , він взагалі не носив.

Під час обшуку в його квартирі, що за адресою АДРЕСА_3 , його дружина видала працівникам міліції ніж, чохол для ножа та сім-картку його мобільного телефону, а також було вилучено його всі речі темного кольору та документи.

Він не колекціонує ножі, а свідок Дідківська дає неправдиві свідчення, оскільки він повернув їй ножа 17.04.2011 р. У нього з ОСОБА_43 були не дуже нормальні стосунки, оскільки він постійно робив їй зауваження щодо її поводження з дитиною. Ніж для Дідківської він заніс їй додому 17.04.2011 р., а 16.04.2011 р. він придбав їй його на ринку в м. Житомирі і поклав його в пакет. Придбавши ніж, він поїхав до своєї тещі в с. Баранівка, де залишив ніж і пакет, оскільки ночував у неї з 16.04.2011 р. до 17.04.2011 р. 17.04.2011 р. о 10 год. зранку він поїхав в район Крошні, що в м.Житомирі, де зустрів свого шуріна, при цьому ніж був у нього з собою, а потім він поїхав до Дідківської додому і показав їй ножа. 17.04.2011 р., коли він приніс ніж до будинку ОСОБА_43 , вони разом з нею вживали алкогольні напої, тому вона не пам`ятає, де дівся ніж, тому і телефонувала до нього. Дідківська залишилася йому винною 150-200 грн. за ніж, який він їй приніс, але вона так і не розрахувалася з ним. Він перебував з ОСОБА_43 у неї вдома 17.04.2011 р. до 23 год. вечора, а потім посварився з дружиною і пішов ночувати до свого батька, за адресою АДРЕСА_10 , але спав на сіновалі.

18.04.2011 р. він прийшов до ОСОБА_14 вдягнений у джинсовий піджак,

джинсові штани та джинсову кепку світлого кольору.

У своєї знайомої він позичав 7100 грн., з яких частину він ( ОСОБА_30 ) поклав на кредитну картку "Приватбанку".

Вина ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повністю підтверджується :

- показаннями потерпілої ОСОБА_44 , яка показала, що її син ОСОБА_17 познайомився із ОСОБА_45 близько восьми років назад, вони почали зустрічатися, однак незабаром посварилися і тому син вирішив поїхати на заробітки за кордон. Після повернення син знову почав зустрічатись із ОСОБА_45 , а згодом вони одружились. ОСОБА_46 спочатку працював водієм таксі, а потім відкрив своє приватне таксі «Пілот». В подальшому сім`я сина почала проживати за адресою: АДРЕСА_5 .

Останнім часом між сином та його дружиною ОСОБА_47 почали виникати конфлікти свідком яких вона не була та про які їй було відомо зі слів свого чоловіка, сина та невістки. За дітьми в основному доглядала найнята няня, оскільки невістка була постійно зайнята. Її чоловік ОСОБА_48 три рази в тиждень працював на маршрутному таксі і у ці дні зазвичай ночував у сина. Коли незадовго до смерті ОСОБА_28 знаходився в лікарні, в один з днів її чоловік прийшов ночувати до сина. З малолітніми дітьми сина знаходилась няня, а ОСОБА_47 не було. Чоловік відпустив няню і сам залишився з дітьми. ОСОБА_47 прийшла додому близько 3-ї години ночі, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння. На запитання чоловіка ОСОБА_47 відповіла, що була у сина в лікарні, хоча син тоді був у реанімації і до нього нікого не пускали. Після цього ще одного разу в один з днів чоловік ввечері прийшов додому до сина. Там ОСОБА_47 на кухні пиячила з якимось чоловіками та жінками.

За днів п`ять до виписки сина з лікарні під час телефонної розмови той почав жалітися, що жити з ОСОБА_47 не буде, що він продасть бізнес, квартиру, та приїде жити до них в село. Син розповідав, що вночі йому дзвонила теща та сказала, що ОСОБА_47 його зраджує та живе з ним заради грошей.

Про те, що син хоче розлучитись з ОСОБА_47 після виписки з лікарні вона останній розповіла по телефону, та сказала, що вони з сином помиряться.

Після виписки з лікарні син пішов жити до себе додому.

Останній раз вона бачила свого сина вдень 18.04.2011 року після обіду, ОСОБА_28 приїхав до неї в село, привіз продукти харчування та поїхав.

Наступного ранку, тобто 19.04.2011 року близько 8-ї години до неї приїхали ОСОБА_23 , кум ОСОБА_49 та ОСОБА_50 , яка розповіла, що вбили ОСОБА_28 . Про обставини вбивства ОСОБА_50 нічого не розповідала. Після похорон ОСОБА_47 викинула з будинку на смітник всі синові речі та вела себе так, ніби їй байдуже, що вбили чоловіка;

- показаннями свідка ОСОБА_51 , який показав, що разом з дружиною ОСОБА_44 проживав в с. Тарасівка, Житомирського району. Приблизно в 1997 році його син ОСОБА_46 познайомився з ОСОБА_45 з якою почав зустрічатись. Потім його син поїхав на заробітки за кордон, а після повернення влаштувався працювати водієм в таксі, а з часом відкрив своє приватне таксі «Пілот». У вересні 2008 року ОСОБА_28 та ОСОБА_47 одружилися. Згодом вони почали проживати за адресою: АДРЕСА_5 .

Він працював водієм маршрутного таксі, у зв`язку з чим кожні три-чотири дні залишався ночувати в будинку сина. Останнім часом між ОСОБА_28 та ОСОБА_45 почались конфлікти свідком яких він був.

Так, близько двох місяців до смерті сина, коли близько 00-ї годин ночі ввечері він приїхав ночувати до сина, ОСОБА_52 вдома не було. Через деякий час вона приїхала, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим між нею та ОСОБА_28 виник черговий конфлікт.

ОСОБА_28 підозрював, що ОСОБА_47 його зраджує. Коли син в березні-квітні 2011 року знаходився в лікарні, то просив його (свідка) з дружиною не забирати дітей, щоб ОСОБА_47 з ними знаходилась та щоб у неї не було часу на зради. Поки син був у лікарні він щодня приходив ввечері ночувати додому до сина. В цей час з дітьми весь час була няня, а ОСОБА_47 десь їздила. В цей період одного разу, коли близько 24-ї години він прийшов до сина ночувати, то невістки вдома знову не було, а з малолітніми дітьми сиділа няня. Він завіз няню додому та залишався в будинку сина. ОСОБА_50 приїхала додому близько 3-ї години ночі, перебуваючії знову в стані сильного алкогольного сп`яніння. На його запитання вона розповіла, що трохи відпочила з подругою та випила пляшку коньяку.

Останнім часом поряд з невісткою він часто бачив бригадира таксі «Пілот» - ОСОБА_14 , однак не приділяв цьому уваги, вважав, що їх зустрічі мають діловий характер. Також останнім часом син ОСОБА_28 жалівся на те, що жити з ОСОБА_45 не буде, продасть бізнес, квартиру та почне жити з ними в селі.

Коли син лежав у лікарні, на запалення легенів захворіла менша внучка. З нею у лікарні лежала його (свідка) дружина, а невістка дитину в лікарні не відвідувала, не купувала ліків, весь час була зайнята. З старшою внучкою весь час була няня.

Востаннє він бачив сина 14.04.2011 року, коли заїхав до нього додому, проте в будинок не заходив. Після цього з сином він спілкувався тільки по телефону.

19.04.2011 року зранку, коли він знаходився в с. Галіївка, Чуднівського району йому на мобільний телефон подзвонила ОСОБА_50 , яка розповіла, що ОСОБА_46 вбили, будь-яких подробиць не повідомила. Він відразу поїхав додому до сина. Там невістка, ОСОБА_53 та ще якийсь чоловік сиділи на кухні та вживали спиртне. Йому на це було неприємно дивитись, тому він попросив усіх розійтись. ОСОБА_47 до вечора напилась ще більше і була неадекватною.

Наступного дня після похорон ОСОБА_47 всі синові речі, весільні рушники та ікони викинула в сміття. В будинку голосно грала музика та ОСОБА_47 вела себе так, ніби нічого не сталось;

- показаннями свідка ОСОБА_54 , який показав, що приблизно три роки тому він прийшов працювати водієм в службу таксі «Пілот», де познайомився з ОСОБА_17 , з яким почав підтримувати дружні відносини. Востаннє він бачив ОСОБА_17 18.04.2011 року, вдень вони зустрілись в місті та домовилися, що вранці 19.04.2011 року поїдуть на рибалку. В цей же день ввечері близько 21-ї години 20 хвилин він подзвонив ОСОБА_28 на мобільний телефон, розмовляли про майбутню рибалку. Після телефонної розмови з ОСОБА_17 він поїхав до гіпермаркету « ОСОБА_55 » і в цей час йому подзвонила ОСОБА_50 та сказала, щоб він швидко їхав до них додому, так як ОСОБА_46 лежить на подвір`ї будинку в крові, що саме трапилося вона не пояснила. Після цього він приїхав до будинку, де проживав ОСОБА_46 , поруч був автомобіль швидкої медичної допомоги, декілька автомобілів таксі «Пілот». На подвір`ї будинку стояли лікарі, ОСОБА_50 ходила та плакала, а біля вхідних дверей квартири лежав на спині ОСОБА_46 , його одяг був просякнутий кров`ю. На його запитання, що трапилось ОСОБА_50 розповіла, що вона знаходилася у ванній кімнаті, ОСОБА_46 в цей час пішов ставили коляску в гараж. Потім вона почула крик та шум від падіння, вийшла з будинку на подвір`я та побачила лежачого чоловіка на землі;

- показаннями свідка ОСОБА_56 про те, що близько року тому вона познайомилася із ОСОБА_15 з яким з кінця травня - початку червня 2010 року почала разом проживати за адресою: АДРЕСА_3 . З знайомих ОСОБА_15 їй відомий чоловік на ім`я ОСОБА_24 , який працював у службі таксі, проте особисто вона з ним не зустрічалась. Зі слів ОСОБА_15 їй відомо, що він із ОСОБА_24 познайомився під час відбуття покарання в м.Райки.

Про вбивство ОСОБА_17 їй стало відомо з засобів масової інформації, подробиці їй невідомі. 18 квітня 2011 року близько 20-ї годин вона сином поїхала до своєї матері, однак розминулася з нею. Тоді вони домовились та зустрілись за місцем її проживання. Близько 20 годині 45 хвилин мати поїхала додому. Після цього додому прийшов ОСОБА_15 .

Напередодні 16 квітня 2011 року у денний час, коли вони з ОСОБА_57 знаходились по місцю проживання матері, то в пакеті, який з собою взяв ОСОБА_58 , вона побачила ніж у пластиковому чохлі чорного кольору. З приводу ножа ОСОБА_58 пояснив, що цей ніж його попросила придбати раніше незнайома їй родичка у подарунок. Більше цього ножа вона не бачила. Згодом вона запитала у ОСОБА_15 , де він дів того ножа на що той повідомив, що завіз його 17-го квітня до своєї родички додому та віддав. З приводу того, щоб ОСОБА_59 позичав у родичів чи знайомих гроші їй нічого не відомо;

- показаннями свідка ОСОБА_60 про те, що з дитинства вона познайомилась з ОСОБА_57 з яким підтримувала нормальні відносини. Після того, як ОСОБА_59 за вчинення злочинів почав відбувати покарання, вони спілкуватись перестали. Приблизно в березні 2011 року поруч із центральним універмагом по вул. Київській вона випадково зустрілась з ОСОБА_57 з яким обмінялась номером мобільного. Приблизно через два тижні потому вона зателефонувала до ОСОБА_15 та попросила його дістати для неї ніж «ручної роботи» для її колекції, на що останній погодився. 17.04.2011 року приблизно о 19 годині до неї додому прийшов ОСОБА_59 та показав ножа типу мисливського, якого дістав на її прохання. Роздивившись ножа вона помітила на лезі клеймо заводу, а тому брати його відмовилась, так як він був не «ручної» роботи. Даний ніж ОСОБА_59 забрав з собою;

- протоколом огляду місця події від 18.04.2011 року під час якого було проведено огляд домоволодіння АДРЕСА_6 . В ході огляду на подвір`ї вказаного домоволодіння виявлено труп ОСОБА_17 з ознаками насильницької смерті, зафіксовано положення, в якому знаходився труп на подвір`ї. В ході проведення слідчої дії було вилучено: пару гумових тапок, змив речовини бурого кольору з ложа трупа ОСОБА_17 ; змиви речовини бурого кольору з внутрішньої та зовнішньої поверхні хвіртки домоволодіння; змив з доріжки речовини бурого кольору, яка веде від хвіртки вказаного домоволодіння вздовж стіни житлового будинку; зіскоб речовини бурого кольору зі стіни житлового будинку; зіскоб речовини бурого кольору з паркану вказаного домоволодіння, недопалок цигарки (т.1 а/с 16-43);

- протоколом огляду трупа від 19.04.2011 року, під час якого в приміщенні моргу обласного бюро СМЕ було зафіксовано тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_17 , та вилучено одяг трупа, а саме зелену куртку, футболку, труси та спортивні штани (т.1 а/с 1-80);

- протоколом огляду предметів від 19.04.2011 року, в ході якого було оглянуто зелену куртку, футболку, труси та спортивні штани потерпілого ОСОБА_17 , на яких виявлено нашарування речовини бурого кольору, а на куртці, штанах та футболці - зафіксовано механічні пошкодження (т.1 а/с 204-205);

- протоколом виїмки від 28.04.2011 року, під час якого у ОСОБА_14 було вилучено автомобіль марки «Ореl Astra», 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (т.2 а/с 248);

- протоколом огляду місця події від 29.04.2011 року, згідно якого було оглянуто автомобіль марки «Ореl Astra», 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у кузові типу легковий універсал білого кольору, який було вилучено у ОСОБА_14 . В ході огляду з салону автомобіля, а саме з «бардачку» вилучено мобільний телефон «Нокіа 6300» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Нокіа 1280» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 , якими користувався ОСОБА_23 . Крім того, під час огляду багажного відділення на килимі виявлено нашарування речовини бурого кольору, з якого зроблено виріз із предметом носієм (т.3 а/с 37-44);

- висновком молекулярно-генетичної експертизи №20-509 від 24.06.2011 року, згідно якого на представленій на дослідження вирізці з килимка багажника автомобіля виявлена кров людини, генетичні ознаки якої не встановлені (т.4 а/с 23-26);

- протоколом виїмки від 28.04.2011 року, під час якого у ОСОБА_16 вилучено мобільний телефон марки виробника «Нокіа» моделі «N-73» разом із сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Лайф» за номером НОМЕР_5 (т.2 а/с 233);

- протоколом виїмки від 29.04.2011 року, під час якого у ОСОБА_15 вилучено мобільний телефон марки виробника «Нокіа» моделі «N-72-5» та куртку з матеріалу типу «джинс» блакитного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору (т.3 а/с 66);

- протоколом огляду предметів від 11.05.2011 року, згідно якого було оглянуто куртку з тканини типу «джинс», вилучену у ОСОБА_15 . Під час огляду за участю спеціаліста НДЕКЦ на поверхні вказаної куртки було виявлено нашарування речовини бурого кольору і з вказаної речовини (внутрішня поверхня лівого манжета, лицьова поверхня лівого рукава, передня права поверхня куртки) зроблено вирізки (т.3 а/с 112-114);

- висновком молекулярно-генетичної експертизи №20-508 від 24.06.2011 року, згідно якого на представлених на дослідженнях вирізках з куртки ОСОБА_15 виявлено кров людини. Генетичні ознаки слідів крові на вирізках з джинсової тканини не встановлені (т.4 а/с 8-12);

- протоколом виїмки від 03.05.2011 року, під час якого у свідка ОСОБА_56 вилучено сім-картку оператора стільникового зв`язку «Лайф» за номером НОМЕР_6 , якою станом на 18.04.2011 року користувався ОСОБА_15 (т.3 а/с 76);

- протоколом огляду предметів від 15.06.2011 року, згідно якого було оглянуто мобільні телефони:

- «Нокіа 6300», ІМЕ1: НОМЕР_7 , з СІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_3 ; «Нокіа 1280», ІМЕІ: НОМЕР_8 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», з номером НОМЕР_4 , якими користувався ОСОБА_23

- «Нокіа N73», ІМЕ1: НОМЕР_9 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_10 , яким користувалась ОСОБА_16 ;

- сім-картку оператора стільникового зв`язку «лайф» за номером НОМЕР_6 , якою користувався ОСОБА_15 (т.4 а/с 144-146);

- протоколом огляду предметів від 17.07.2011 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон «Нокіа N-72-5», ІМЕІ: НОМЕР_11 , яким користувався ОСОБА_15 (т.4 а/с 215-217);

- протоколом про результати проведення оперативно-технічного заходу №1, а саме негласного слухового контролю в приміщенні ІТТ Богунського РВ відносно ОСОБА_14 , в ході якого було зафіксовано як ОСОБА_23 під час вільної розмови із особою, з якою спільно утримувався, розповів про обставини вчинення умисного ним, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вбивства ОСОБА_17 , при цьому зазначив, що саме він був замовником даного вбивства. Що на досудовому слідстві всю вину у вчинені злочину буде брати на себе та буде вигороджувати ОСОБА_16 щоб та уникнула відповідальності (т.4 а/с 222-224, 230);

- протоколом про результати проведення оперативно-технічного заходу №1, а саме негласного слухового контролю в приміщенні ІТТ Бердичівського МВ відносно ОСОБА_16 , в ході якого було зафіксовано як ОСОБА_16 під час вільної розмови із особою, з якою спільно утримувалась, розповіла про обставини домовленості, підготовки та вчинення нею, ОСОБА_22 та ОСОБА_15 умисного вбивства ОСОБА_17 (т.4 а/с 226-230);

- роздруківкою вхідних та вихідних дзвінків оператора стільникового зв`язку «лайф», відповідно до якої із абонентського номера НОМЕР_12 ( ОСОБА_23 ) о 21:24:12, 21:26:55, 21:41:02 18.04.2011 року було здійснено вихідні дзвінки до абонента НОМЕР_6 ( ОСОБА_15 ) (т.4 а/с 152-181);

- роздруківкою вхідних та вихідних дзвінків оператора стільникового зв`язку «київстар», відповідно до якої абонентський номер НОМЕР_13 (Бернадський СА.) 18.04.2011 року о 21:33:35 та о 21:47:32 спілкувався із абонентом НОМЕР_6 ( ОСОБА_15 ) (т.2 а/с 128-139);

- роздруківкою вхідних та вихідних дзвінків оператора стільникового зв`язку «лайф», відповідно до якої із абонентського номера НОМЕР_6 ( ОСОБА_15 ) 18.04.2011 року о 21:48:06 було здійснено вихідний дзвінок до абонента НОМЕР_12 ( ОСОБА_23 ) (т.2 а/с 152-181);

- роздруківкою вхідних та вихідних дзвінків оператора стільникового зв`язку «лайф», відповідно до якої із абонентського номера НОМЕР_5 ( ОСОБА_16 ) 18.04.2011 року о 21:31:38 та о 21:42:58 було здійснено вихідний дзвінок до абонента НОМЕР_12 ( ОСОБА_23 ) (т.4 а/с 64, 160);

- протоколом огляду від 16.06.2011 року, згідно якого було оглянуто роздруківки вхідних та вихідних дзвінків оператора стільникового зв`язку «лайф» абонентських номерів НОМЕР_12 ( ОСОБА_23 ) та НОМЕР_6 ( ОСОБА_15 ) здійснених в період часу з 21:23 по 21:50 18.04.2011 року та зафіксовано тривалість розмов вказаним абонентів між собою. Крім того, в ході проведення слідчої дії було оглянуто компакт-диск, наданий оператором стільникового зв`язку «лайф» із записом вхідних та вихідних дзвінків абонентського номеру НОМЕР_5 ( ОСОБА_16 ). Відповідно до запису телефонних дзвінків абонентський номер НОМЕР_5 ( ОСОБА_16 ) о 18.04.2011 року о 21:23:27 та 21:23:30 відправила смс-повідомлення до абонента НОМЕР_12 ( ОСОБА_23 ). Після цього о 21:31:38 здійснив телефонний дзвінок до вказаного абонента та о 21:35:52, 21:35:54 знову відправив смс-повідомлення. В подальшому абонентський номер НОМЕР_5 ( ОСОБА_16 ) о 21:42:58 здійснює черговий дзвінок до абонента НОМЕР_12 ( ОСОБА_23 ), а о 21:45:55 телефонує на швидку медичну допомогу (103). Після дзвінка до «швидкої» абонентський номер НОМЕР_5 ( ОСОБА_16 ) о 21:47:07 телефонує до абонента НОМЕР_14 ( ОСОБА_54 ), після чого знову ж таки о 21:48:24 телефонує до абонента НОМЕР_12 ( ОСОБА_23 ). (т.4 а/с 148-158);

- висновком судово-медичної експертизи №1589/38 від 26.05.2011 року, згідно якої при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_17 на тілі останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді: (11) одинадцяти ран (10 в ділянці тулубу, 1 - на нижній кінцівці), які мають щілиноподібну форму, рівні края, один з кінців - гострокутий, інший - «М»-подібний (рани №2,3,4,5) та «П»-подібний (рани № 1,6,7,8,9,10,11), від ран розповсюджуються раньові канали на протязі яких ушкоджені м`які тканини, ребра, лопатка, легеня, серце, печінка, селезінка, хребець, діафрагма. Дані тілесні ушкодження за своїми характеристиками є колото-різаними, тобто, утворились від неодноразової дії (11) колючо-ріжучого предмету(ів) що має лезо та обух, в швидкій послідовності одне за одним.

Смерть ОСОБА_17 настала від множинних колото-різаних поранень тулуба та нижньої кінцівки з пошкодженням внутрішніх органів, кісток та м`яких тканин та призвели до масивної крововтрати, на що вказують дані розтину трупа: відсутність трупних плям, блідість та «сухість» м`язів, слабке кровонаповнення внутрішніх органів, блідість тканини нирок, наявність вільної крові в порожнинах тіла та дані гістологічного дослідження.

Тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_17 , призвели до масивної крововтрати, тому згідно з пунктом 2.1.3.(0) наказу № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в причинному зв`язку зі смертю.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, смерть ОСОБА_17 могла настати 18.04.2011 року близько 22 години. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг виконувати самостійні дії (іти, говорити, повзати), на невеликому проміжку часу, що може вимірюватись хвилинами (т.2 а/с 61-65);

- висновком комплексної судово-медичної експертизи №31 від 14.03.2012 року, згідно якого тілесні ушкодження ОСОБА_17 були спричинені в результаті нанесення ударів клинком одного колюче-ріжучого предмету (т.6 а/с 220-228);

- висновком судово-імунологічної експертизи №230 від 13.05.2011 року, згідно якого в вирізках із футболки, спортивних штанів, куртки, трусів, вилучених в ході огляду трупа ОСОБА_17 , знайдено кров людини, яка належить ОСОБА_17 (т.1 а/с 227-229);

- висновком судово-імунологічної експертизи №223 від 05.05.2011 року, згідно якого у витяжці із зіскобу з паркану, вилученого в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , знайдено кров людини, яка належить ОСОБА_17 (т.1 а/с 238-240);

- висновком судово-імунологічної експертизи №224 від 05.05.2011 року, згідно якого у витяжці із зіскобу з стіни житлового будинку, вилученого в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , знайдено кров людини, яка належить ОСОБА_17 (т.1 а/с 249-251);

- висновком судово-імунологічної експертизи №222 від 05.05.2011 року, згідно якого у змиві з доріжки речовини бурого кольору, вилученого в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , знайдено кров людини, яка належить ОСОБА_17 (т.2 а/с 6-8);

- висновком судово-імунологічної експертизи №225 від 05.05.2011 року, згідно якого у змивах з внутрішньої та зовнішньої поверхні хвіртки, вилучених в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , знайдено кров людини, , яка належить ОСОБА_17 (т.2 а/с 17-19);

- висновком судово-імунологічної експертизи №221 від 05.05.2011 року, згідно якого у змиві з ложа трупа ОСОБА_17 , вилученого в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , знайдено кров людини, яка належить ОСОБА_17 (т.2 а/с 28-30);

- висновком судово-імунологічної експертизи №226 від 05.05.2011 року, згідно якого на поверхні одного із гумових тапок, вилученого в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , знайдено кров людини, яка належить ОСОБА_17 (т.2 а/с 39-41);

- висновком судово-цитологічної експертизи №118 від 27.04.2011 року, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні недопалка цигарки, вилученого в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , виявлено слину з антигеном Н, а тому курити цигарку могла особа, в крові якої міститься даний антиген, в тому числі і ОСОБА_17 , так як йому властивий даний антиген (т.2 а/с 50-52);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 325-2011 від 06.07.2011 року, який свідчить, що в період часу до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_26 вчинки, останній будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують, були наперед спланованими, колективними, послідовними, цілеспрямованими, узгодженим з діями інших осіб, з чіткою орієнтацією у місці перебування. ОСОБА_23 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану на даний час не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т.3 а/с 205-206);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 324-2011 від 06.07.2011 року, який свідчить, що в період часу до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_15 вчинки, останній будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують, були наперед спланованими, колективними, послідовними, цілеспрямованими, узгодженим з діями інших осіб, з чіткою орієнтацією у місці перебування. ОСОБА_15 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану на даний час не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т.3 а/с 214-215);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 326-2011 від 06.07.2011 року, який свідчить, що в період часу до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_16 вчинки, остання будь-якими психічними захворюваннями не страждала та не перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_16 могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. Вчинки, які їй інкримінують, були наперед спланованими, колективними, послідовними, цілеспрямованими, узгодженим з діями інших осіб, з чіткою орієнтацією у місці перебування. По своєму психічному стану на даний час не потребує в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру (т.3 а/с 223-224);

- висновком судово-наркологічної експертизи №Д-460 від 14.06.2011 року, який свідчить, що ОСОБА_23 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності, на даний час стримання, примусового лікування не потребує (т.3 а/с 181);

- висновком судово-наркологічної експертизи №Д-429 від 07.06.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_15 проявляє епізодичне вживання алкоголю, без синдрому залежності. Примусового лікування не потребує (т.3 а/с 189).

Крім того, винуватість всіх підсудних доведена наступними доказами.

Показаннями ОСОБА_16 , яка будучи допитаною в якості підозрюваної 29.04.2011 року в присутності захисника показала, що у вересні 2008 року вона одружилась із ОСОБА_17 , згодом почала проживати спільно з ним та їх двома доньками у квартирі АДРЕСА_6 . ОСОБА_17 був приватним підприємцем та надавав інформаційні послуги водіям таксі, а вона вела бухгалтерію фірми.

Приблизно два роки тому вона познайомилась із працівником служби таксі ОСОБА_22 , який приблизно в лютому 2011 року став її водієм, за що отримував 200 грн. в день за надані послуги перевезення.

За час спільного проживання між нею та чоловіком виникали конфліктні ситуації, переважно з побутових причин. В ході сварок ОСОБА_17 її неодноразово бив, однак за допомогою до медичних установ та міліції вона не зверталась.

Приблизно на початку березня 2011 року між нею та ОСОБА_22 виникли інтимні стосунки, після чого вона почала розповідати йому про свої проблеми з чоловіком. Приблизно за три тижні до смерті ОСОБА_17 між нею та останнім відбулась чергова сварка, після якої ОСОБА_23 сказав, що треба щось зробити, щоб ОСОБА_17 куди-небудь зник, проте тоді вона цим словам не надала ніякого значення.

Приблизно за два тижні до смерті ОСОБА_17 , коли останній знаходився в лікарні, де йому видаляли жовчний міхур, ОСОБА_23 сказав, що можна зробити так, щоб ОСОБА_17 взагалі не вийде з лікарні, тобто що він може там померти.

За тиждень до 18.04.2011 року між нею та ОСОБА_17 по телефону виникла чергова сварка, свідком якої був ОСОБА_23 . Після сварки вона сказала, що терпіти таке відношення вона не може, на що ОСОБА_23 сказав, що в нього є якийсь чоловік, який може позбутись ОСОБА_17 , вона погодилась, розуміючи під цим вбивство останнього. Після цього ОСОБА_23 запропонував сісти до нього в автомобіль. На автомобілі вона поїхали до вул. Вітрука, 19, ОСОБА_23 пішов в напрямку будинків №23-25, а вона залишилась чекати на нього в авто. Приблизно через годину ОСОБА_23 повернувся до автомобіля, однак де знаходився та з ким саме спілкувався не пояснив. Вона зрозуміла, що ОСОБА_23 розмовляв з кимось з приводу вбивства її чоловіка.

18.04.2011 року протягом дня вона займалась справами фірми та черговий раз посварилась по телефону з чоловіком, при цьому свідком сварки знову став ОСОБА_23 , який близько 18 години привіз її додому. Після цього ОСОБА_23 почав розпитувати, де знаходиться її чоловік, на що вона зателефонувала до останнього зі свого мобільного телефону. В ході розмови ОСОБА_17 повідомив їй, що додому повернеться приблизно через годину, про що вона сказала ОСОБА_26 . Останній в свою чергу сказав, щоб вона повідомила його, коли ОСОБА_61 повернеться додому. Приблизно о 20 год. 30 хв. вона зателефонувала до ОСОБА_14 , який повідомив їй, що необхідно зробити так, щоб ОСОБА_17 вийшов на вулицю і він «вирішить із ним питання». Тоді вона зрозуміла, що її чоловіка збираються вбити, проте хто саме це повинен був виконати їй не було відомо. В подальшому між нею та ОСОБА_17 виникла сварка з приводу того, хто має ставити дитячі коляски, які знаходяться на вулиці, у гараж. В ході сварки ОСОБА_17 настояв на тому, що коляски повинна завезти саме вона в гараж. Тоді вона відправила смс-повідомлення ОСОБА_26 про те, що ОСОБА_17 на вийде на вулицю. В цей час до ОСОБА_17 зателефонував кум ОСОБА_62 , який запропонував останньому наступного дня поїхати на рибалку. Після цієї розмови ОСОБА_17 сказав, що сам піде в гараж, при цьому в неї в цей час на телефоні був набраний ОСОБА_23 , який почув слова ОСОБА_17 .

Після цього ОСОБА_17 вийшов з будинку на вулицю і вона розуміла, що його там вб`ють. Приблизно через 4-5 хвилин вона почула, як знадвору пролунав крик та звук падіння. Вона одразу вибігла на вулицю та на подвір`ї побачила свого чоловіка, який лежав та хрипів, при цьому на його одязі в районі грудей було 3-4 пошкодження. Побачивши чоловіка, вона одразу зателефонувала до ОСОБА_14 та запитала, що їй робити в подальшому. У відповідь ОСОБА_23 пояснив їй, щоб вона викликала «швидку», ні за що не переживала, що все буде нормально, що вона і зробила (т.3 а/с 12-15).

Показаннями підсудного ОСОБА_14 в якості підозрюваного 28.04.2011 року в присутності захисника, який показав, що близько чотирьох років тому він почав працювати водієм таксі «Пілот», директором якого був ОСОБА_17 . Близько двох місяців тому в нього виникли близькі відносини з дружиною ОСОБА_17 - ОСОБА_45 , про які ніхто нічого не знав. Остання постійно жалілася на свого чоловіка.

Близько місяця тому на вул. Львівській м. Житомира він зустрівся з ОСОБА_57 , з яким познайомився ще під час відбуття покарання в період часу з 1991 року по 1994 рік у ВК-73 с. Райки, Бердичівського району, Житомирської області. Під час цієї зустрічі йому подзвонив ОСОБА_17 та в ході розмови з останнім він почав сваритись, однак з приводу чого не пам`ятає. ОСОБА_59 , який був присутній під час телефонної сварки, після її закінчення почав розпитувати у нього про обставини сварки та запропонував допомогти вирішити цю проблему за гроші, додавши при цьому, що може навіть вбити кого завгодно, якщо йому за це заплатять. Тоді він розповів ОСОБА_15 з ким сварився та все, що його цікавило про ОСОБА_17 , однак бажання вбивати останнього на той час у нього не було.

Після цієї зустрічі ОСОБА_59 почав йому постійно телефонувати та розпитувати про його конфлікт із ОСОБА_17 , зазначивши, що якщо йому заплатять п`ять тисяч доларів США, то він вб`є ОСОБА_17 . У нього зазначеної суми грошей не було, при цьому він не наважувався на пропозицію ОСОБА_63 . Але 18 квітня 2011 року близько 18-ї години він їхав на своєму автомобілі марки «Ореl Astra», 1993 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. 1-го Травня м. Житомира в напрямку мікрорайону «Польова» м. Житомира та зустрів ОСОБА_17 , який їхав на своєму власному автомобілі марки «Мерседес». Побачивши один одного, вони зупинились та почали розмовляти про діяльності таксі «Пілот». В ході їх бесіди між ними знову виник словесний конфлікт, який тривав хвилин 10-15. Це його образило, а тому він вирішив погодитися на пропозицію ОСОБА_15 вбити ОСОБА_17 . Після цього він подзвонив із свого мобільного телефону ОСОБА_64 та пояснив, що погоджується на його пропозицію та бажає, щоб він вчинив вбивство ОСОБА_17 . Під час розмови він пояснив, що грошей в сумі п`ять тисяч доларів США в нього немає, їх він віддасть пізніше. На це ОСОБА_59 погодився, після чого вони домовилися про зустріч. Приблизно через годину він під`їхав до будинку АДРЕСА_9 , де до нього в автомобіль сів ОСОБА_59 , який сказав їхати до місця проживання ОСОБА_17 . Забравши ОСОБА_15 , він приблизно о 21 годині поїхав до будинку ОСОБА_17 . Зупинивши свій автомобіль на проїжджій частині дороги неподалік від провулку, де розташований будинок АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_17 , ОСОБА_59 вийшов з автомобіля, після чого він сказав, що буде чекати на того по вул. Шевченко м. Житомира. Перед тим як залишити автомобіль, він показав ОСОБА_64 фотокартку з зображенням ОСОБА_17 , пояснивши, що саме даного чоловіка той має вбити. Де в подальшому він подів дану фотокартку не пам`ятає, можливо залишив в автомобілі.

Висадивши ОСОБА_15 з автомобіля, він поїхав на вул. Шевченка, де зупинився біля будинку №41. Приблизно через сорок хвилин до нього зателефонував ОСОБА_59 та повідомив, що знаходиться на перехресті вулиць Шелушкова та Шевченко, неподалік від будинку АДРЕСА_11 та чекає на нього. Інших дзвінків до нього в той час, коли він чекав на ОСОБА_15 на АДРЕСА_11 , останній не здійснював. Після цього він забрав ОСОБА_15 та повіз до АДРЕСА_1 . ОСОБА_59 повідомив, що «порізав» ОСОБА_17 , проте подробиць не розповів. Біля будинку АДРЕСА_7 по вказані вулиці він висадив ОСОБА_15 , який пішов в невідомому напрямку. Також в той час, коли він разом із ОСОБА_57 їхали до вул. Космонавтів, то йому на мобільний телефон подзвонила ОСОБА_16 та сказала, що ОСОБА_17 весь в крові, після чого попросила приїхати. У відповідь він сказав, що на даний час знаходиться в с. Левків, Житомирського району та зараз приїде до неї.

Через дня три йому подзвонив ОСОБА_59 та почав розпитувати коли він дасть йому гроші, які він заробив, вбивши ОСОБА_17 , вони домовились про зустріч біля будинку АДРЕСА_9 . Під час цієї зустрічі він віддав ОСОБА_64 лише чотири тисячі гривен, так як більше грошей у нього не було, а решту грошей пообіцяв віддати пізніше.

Під час допиту ОСОБА_23 дав показання про те, що ОСОБА_16 не причетна до умисного вбивства ОСОБА_17 , їй взагалі нічого не було відомо з даного приводу. З ОСОБА_16 18.04.2011 року він розмовляв по телефону приблизно за 20 хвилин до вчинення злочину. Розмова їх було пов`язана з діяльністю таксі «Пілот» (т.2 а/с 243-246).

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Будучи допитаною по даній кримінальній справі, в якості підозрюваної в присутності захисника (Т.3.а.с.12-15), в ході проведення оперативно-технічного заходу під час вільної бесіди (Т.4 а.с.225-229 ) ОСОБА_16 детально розповіла про те, яким чином сприяла вчиненню злочину, надаючи іншим співучасникам інформацію, необхідну для реалізації спільних злочинних намірів по вчиненню умисного вбивства на замовлення ОСОБА_17 . Під час допитів ОСОБА_16 як в присутності захисника так і з використанням відеозапису дала деталізовані показання з приводу того скільки саме дзвінків здійснювала до ОСОБА_14 в період з 21:23 по 21:50 18.04.2011 року, повідомляючи про місце знаходження її чоловіка, що повністю підтверджується роздруківками телефонних дзвінків оператора стільникового зв`язку «Лайф».

Твердження ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_16 не причетна до вчинення вказаного злочину повністю спростовується наступними доказами.

По-перше, роздруківками вхідних та вихідних телефонних дзвінків оператора стільникового зв`язку «Лайф» мобільних телефонів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , відповідно до яких 18.04.2011 року в період часу з 21:23 по 21:50 ОСОБА_16 , ОСОБА_23 та ОСОБА_15 щільно спілкувались між; собою, при цьому ОСОБА_23 дублював телефонні дзвінки, які йому здійснювала ОСОБА_16 , до ОСОБА_15 .

Також слід прийняти до уваги той факт, що в зазначений період часу дзвінки між вказаними особами здійснювались у зоні дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення злочину, а саме АДРЕСА_7 . (Т.2.а.с.152-18, Т.2.а.с. 128-139, Т.4.а.с.64, 160).

По-друге, в ході проведення оперативно-технічного заходу було зафіксовано, як ОСОБА_23 під час вільної бесіди розповідає особі, разом з якою утримувався, про те, що саме він є замовником умисного вбивства ОСОБА_17 , а також, що на досудовому слідстві всю вину у вчинені злочину буде брати на себе та у такий спосіб створює умови, щоб ОСОБА_16 уникнула відповідальності.

Вказані висновки суду також повністю підтверджуються показаннями свідків по справі спеціалістів в галузі радіосистем ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , які показали, що під час з`єднань користувачів мобільного зв`язку базова станція, в зоні дії якої відбувається відповідне з`єднання, фіксує час та мобільні номери учасників з`єднання, що підтверджує знаходження користувача в зоні дії саме даної базової станції.. При цьому в разі коли з`єднання не відбувається, місце знаходження користувача не фіксується.

Проаналізувавши трафіки з`єднань з телефонів, якими користувались ОСОБА_16 з номером НОМЕР_5 та ОСОБА_15 з номером НОМЕР_6 , судом встановлено наступне.

Упродовж 18 квітня 2013 року, до вчинення вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_16 спілкувалась 15 разів з ОСОБА_22 (тел. НОМЕР_12 ). З них 9 розмов з ініціативи ОСОБА_16 та 6 - з ініціативи ОСОБА_14 . У цей же день ОСОБА_16 не одноразово телефонувала своєму чоловіку ОСОБА_17 .

Кожного разу після розмови по телефону з чоловіком у цей день ОСОБА_16 відразу телефонувала ОСОБА_26 , а саме: після розмови з ОСОБА_17 о 15 год. 35 хв.07 сек., ОСОБА_16 вже о 15 год.53 хв. 16 сек. та о 15 год. 57 хв. двічі зателефонувала ОСОБА_26 .. Останній через 7 хв. телефонує ОСОБА_15 . У подальшому підсудний ОСОБА_23 , перед дзвінком ОСОБА_16 о 17 год. 40 хв. 09 сек., за три хвилини двічі телефонував на номер НОМЕР_6 ( о 17 год, 36 хв. 38 сек. (1 сек.) та о 17 год. 36 хв. 57 сек. (30 сек.). Після вхідного дзвінка від ОСОБА_14 (063-178-2875), ОСОБА_16 у свою чергу телефонує чоловіку о 17 год. 58 хв. 19 сек. та о 18 год. 03 хв. 46 сек., в ході яких відбуваються розмови тривалістю 138 та 75 секунд.

Одразу о 18 год. 06 хв. 43 сек. ОСОБА_16 зателефонувала ОСОБА_26 (тривалість розмови 65 сек.). О 18 год. 14 хв. 08 сек. після вхідного дзвінка від ОСОБА_17 (18 год. 07 хв. 18 сек.) ОСОБА_16 зателефонувала ОСОБА_26 . Між ними відбулась розмова тривалістю 425 сек. Після цього ОСОБА_23 ще двічі телефонував ОСОБА_16 - о 18 год. 35 хв. 54 сек. (тривалість розмови -- 78 сек.) та о 18 год. 47 хв. 04 сек. (тривалість розмови 89 сек.). Згодом через 25 хвилин ОСОБА_16 зателефонувала ОСОБА_17 , а останній через 5 хвилин пере- телефонував їй (о 20 год. 19 хв. 54 сек. та о 20 год. 20 хв. 32 сек.). ОСОБА_16 відразу зателефонувала ОСОБА_14 та розмовляла з ним 85 сек.

Через годину, о 21 год. 23 хв.27 сек. з телефону ОСОБА_16 на телефон ОСОБА_14 ( НОМЕР_12 ) відправлено 2 смс-повідомлення. І це саме в той час коли ОСОБА_17 спілкувався по телефону з ОСОБА_68 ( номер НОМЕР_14 о 21 год. 19 хв.39 сек.), який запропонував поїхати вранці наступного дня на риболовлю.

Саме у цей період часу ОСОБА_14 (063-178-2875) двічі телефонує ОСОБА_15 ( НОМЕР_6 ) о 21 год. 24 хв. 12 сек. (тривалість розмови 75 сек.) та о 21 год. 26 хв. 55 сек. (тривалість розмови 8 сек.)

О 21 год. 31 хв. 38 сек. ОСОБА_16 телефонує ОСОБА_14 та розмовляє з ним на протязі 145 сек. Під час розмови ОСОБА_16 із ОСОБА_14 о 21 год. 33 хв. 35 сек. на телефон останнього з оператора «Київстар» (номер НОМЕР_13 ) телефонує ОСОБА_15 ( НОМЕР_6 ) і між ними відбувається розмова тривалістю 46 сек.

Після завершення розмови з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 надсилає на телефон останнього 2 смс повідомлення. Після цього ОСОБА_14 (063-178-2875) 0 21 год. 41 хв. 02 сек. телефонує ОСОБА_15 ( НОМЕР_6 ). Менше ніж через 2 хвилини о 21 год. 42 хв. 58 сек. ОСОБА_16 зателефонувала ОСОБА_14 і ймовірно повідомила про вбивство ОСОБА_17 .. Про це свідчить, те, що наступний дзвінок, який зробила ОСОБА_16 через 3 хв., це дзвінок на станцію швидкої допомоги (103), а потім на номер 063-1755-091, яким користувався ОСОБА_69 ( о 21 год.47 хв. 07 сек.) і відразу дзвінок ОСОБА_26 (21 год. 48 хв. 24 сек.).

У цей же час в період з 21 год. 47 хв. 32 сек. до 21 год. 50 хв. 03. сек. відбулось три розмови по телефону між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Повністю спростовано версію захисту підсудного ОСОБА_15 про те, що він 18.04.2011 у вечірній час брав уроки керування автомобілем у ОСОБА_14 і телефонував останньому у цей вечір коли виходив у магазин і запитував у ОСОБА_14 про цигарки, які мав йому купити.

Всього у цей день між ОСОБА_14 і ОСОБА_15 було 10 з`єднань по телефону (з 16 год. 02 хв.), з них 7-у період з 21 год. 24 хв..

Згідно протоколу огляду предметів від 15.06.2011 (п.2) було оглянуто сім-картку оператора мобільного зв`язку «Лайф», абонентський номер НОМЕР_15 , яка була вилучена у гр. ОСОБА_70 03.05.2011 під час допиту останньої слідчим.

Згідно показань свідка ОСОБА_70 її чоловік ОСОБА_15 , який постійно користувався номером мобільного зв`язку НОМЕР_16 , сказав, що втратив сім-картку яку вона знайшла у квартирі і передала слідчому. Чоловік телефонував їй з іншого номера НОМЕР_17 і сказав, що це його новий номер.

Об`єктивно підтверджено факт обізнаності ОСОБА_14 про зміну номера телефону ОСОБА_71 та підтверджено нікчемність і неправдивість показань останнього про втрату сім-картки з номером НОМЕР_6 .

Про те, що ОСОБА_15 умисно змінив номер мобільного зв`язку свідчать наступні факти: так, згідно трафіків зв`язку номера НОМЕР_12 , яким користувався ОСОБА_23 19.04.2011 о 6 год. 32 хв. 47 сек., тобто на наступний після вбивства день надійшов вхідний дзвінок з номера НОМЕР_6 ( ОСОБА_58 ), тривалість розмови 201 с. У цей же день о 8 год. 48 хв. 11 сек. на телефон НОМЕР_12 ( ОСОБА_27 ) надійшло СМС - повідомлення з номера НОМЕР_6 ( ОСОБА_58 ) о 8 год. 59 хв. 13 сек. і 8 год. 59 хв. 19сек., 2 СМС - повідомлення з номера НОМЕР_18 (новий номер ОСОБА_15 ), а о 9 год. 00 хв. 20 сек. вже надійшов вхідний дзвінок з зазначеного номера з тривалістю розмови 66 сек.

Через 10 хвилин ОСОБА_23 вже зателефонував ОСОБА_64 на номер НОМЕР_18 , розмовляв з ним 2 хв. 12 сек.

Вищенаведене є безперечним доказом того, що ОСОБА_15 , намагаючись приховати злочинний зв`язок з ОСОБА_22 , навмисно змінив номер мобільного зв`язку.

В подальшому 22.04.2011 року з номера мобільного зв`язку, яким користувався ОСОБА_58 093-080-80-60 на номер НОМЕР_12 Бернадського ОСОБА_72 було відправлено 2 СМС повідомлення і 2 вхідні дзвінки.

Усього з 07 по 17 квітня 2011 року включно відбулося 32 з`єднання між вищеназваними абонентами з них 23 розмови з ініціативи ОСОБА_14 (т.2 а.с. 169-172).

Вищенаведене вказує на те, що саме у цей період між підсудними обговорювались питання планування позбавлення життя ОСОБА_19 у майбутньому.

На підставі викладеного суд вважає винуватість кожного з підсудних доведеною повністю та кваліфікує їх дії :

1). підсудного ОСОБА_14 за ст.ст. 27 ч.3, 115 ч.2 п. 11 КК України, як організація вбивства, тобто організація умисного протиправного заподіяння смерті іншої людини, вчиненому на замовлення.

2). підсудного ОСОБА_15 :

- за ст.ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.11 КК України, як виконання умисного вбивства, тобто у виконанні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому на замовлення;

- за ст. 115 ч.2 п. 6 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисних мотивів;

- за ст. 115 ч.2 п. 13 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

3). підсудної ОСОБА_16 за ст.ст. 27 ч.5, 115 ч.2 п. 11 КК України, як пособництво у вбивстві, тобто пособництво в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому на замовлення.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 115 ч.2 КК України, є особливо тяжким.

Підсудний ОСОБА_23 раніше до кримінальної відповідальності притягувався, але відповідні судимості погашені у встановленому порядку, за місцем проживання характеризується позитивно, працював до затримання.

Обставини, що пом`якшують покарання підсудному по справі не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного по справі не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Підсудний ОСОБА_15 раніше до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово, в тому числі за умисне вбивство, за місцем проживання характеризується посередньо, до затримання не працював, має на утриманні одну неповнолітню дитину та батька похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання підсудному не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного по справі не виявлені.

Крім того, суд враховує те, що підсудним ОСОБА_15 був вчинений злочин, який кваліфікований за трьома пунктами ст. 115 ч.2 КК України, характер та обставини вчинення даного злочину, під час якого потерпілому були заподіяні численні поранення колюче-ріжучим предметом.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Підсудна ОСОБА_16 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалося, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставини, що пом`якшують покарання підсудній не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання підсудній по справі не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає їй покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Під час визначення розміру заподіяної моральної шкоди, за позовом потерпілої до всіх підсудних, яка підлягає до відшкодування, суд визначає залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, що потерпілій була заподіяна моральна шкода, яка пов`язана із смертю її сина, внаслідок чого були позбавлені батька її онуки.

На підставі викладеного розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої суд оцінює на загальну суму 500 тис. грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,-

засудив :

ОСОБА_14 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 27 ч.3, 115 ч.2 п.11 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з 28 квітня 2011 року.

ОСОБА_15 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.11, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п. 13 КК України та призначити йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з 29 квітня 2011 року.

ОСОБА_16 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 27 ч.5, 115 ч.2 п.11 КК України та призначити їй покарання у вигляді чотирнадцяти років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженої до набрання вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з 28 квітня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 на користь ОСОБА_73 в солідарному порядку п`ятсот тисяч грн. моральної шкоди.

Стягнути з кожного засуджених на користь держави по 5056 грн. 52 коп. судових витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі : автомобіль марки «Опель Астра» держ. номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_74 , мобільні телефони з сім-картками до них, які належать ОСОБА_26 та ОСОБА_16 , повернути власникам; мобільний телефон, газовий балончик та пістолет СО-2, ювелірні вироби та гроші в сумі 1 долар США, що належить ОСОБА_15 конфіскувати до прибутку держави; особисті речі та документи повернути засудженим за належністю; п`ятнадцять ножів повернути власникам за належністю, мисливську гладкоствольну рушницю «Stroeger 2000» - повернути власнику за належністю; предмети за речі вилучені під час огляду місця події від 18.04.2011 року знищити; решту залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

В ОСОБА_75