А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03.12.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: Животова Є.Г., (головуючий), Феєра І.С., Стана І.В., за участі секретаря судового засідання Головець М.А., прокурора Дьоміної І.Ю., засудженого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали особової справи щодо засудженого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Виноградівського району Закарпатської області Сити Ю.Ю. на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.09.2013,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.09.2012 ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.2 ст.146 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців; на підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, з покладенням на засудженого наступних обов'язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На підставі розпорядження Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.09.2012 № 8663 ОСОБА_3 взято на облік Хустським міжрайонним відділом КВІ Закарпатської області за місцем проживання засудженого для здійснення контролю за його поведінкою відповідно до ст.ст. 163,164 КВК України.

09.08.2013 інспектор Хустського МРВ КВІ Пацкан В.В. в порядку п.8 ст.537 КПК України звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області з поданням про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного зазначеним вище вироком.

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_3, будучи застереженим про необхідність виконувати покладені на нього судом обов'язки, своєю неналежною поведінкою ставить під сумнів можливість свого виправлення в умовах випробування.

Так, 01.02.2013 ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП (розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях), а 01.04.2013, не з'явився на реєстрацію в КВІ Виноградівського району без поважних причин.

07.05.2013 від ОСОБА_3 відібрано письмове пояснення з цього приводу, проведено профілактичну бесіду та застережено про необхідність виконання ним визначених вироком суду обов'язків та про наслідки їх невиконання - можливість направлення ОСОБА_3 відбувати покарання.

03.06.2013, 01.07.2013 та 05.08.2013 засуджений ОСОБА_3 не з'являвся на реєстрацію в КВІ Виноградівського району без поважних причин; у зв'язку із відсутністю даних щодо його місця знаходження КВІ Виноградівського району вживалися розшукові заходи засудженого, які виявилися безрезультатними.

06.08.2013 матеріали справи щодо засудженого ОСОБА_3 направлені Виноградівському РВ УМВС України в Закарпатській області для оголошення першого у розшук.

З урахуванням наведеного, суб'єкт внесення подання просив суд направити звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного зазначеним вище вироком.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.09.2013 відмовлено в задоволенні вищевказаного подання з наступним її обґрунтуванням.

Так, суд першої інстанції визнав, що підстав, які б свідчили, що засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення, не встановлено. В матеріалах особової справи № 151/2012 наявна характеристика засудженого ОСОБА_3 з місця проживання від 26.04.2013, згідно якої ОСОБА_3 громадський порядок не порушує, скарг з боку сусідів на нього не надходило, разом з ОСОБА_7 виховує чотирьох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

Обставина притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП не свідчить про систематичне вчинення цим засудженим адміністративних правопорушень, а неявка на реєстрацію в КВІ не може свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В уточненій, з доповненням, апеляції прокурора ставиться питання про незаконність зазначеної ухвали суду першої інстанції, оскільки висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги покладено наведені вище доводи інспектора КВІ у внесеному ним до суду поданні.

Також зазначено, що наданими в судовому засіданні (Виноградівського районного суду) поясненнями засудженого ОСОБА_3 стверджується факт виїзду останнього за межі Закарпатської області після проголошення вироку, а отже й його відсутність у зв'язку з цим за місцем проживання.

Жодних з передбачених ст.166 КВК України поважних причин неявки засудженого на реєстрацію в КВІ немає, що визнано і самим ОСОБА_3 та підтверджується листком реєстрації, попередженнями про наслідки невиконання обов'язків.

З цих підстав прокурор, уточнивши прохальну частину апеляційної скарги, просить апеляційний суд скасувати ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.09.2013 та постановити нову ухвалу, якою вищевказане подання КВІ задовольнити повністю, направити засудженого відбувати покарання внаслідок невиконання покладених на ОСОБА_3 вироком суду обов'язків.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених у ній підстав, засудженого ОСОБА_3 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись, крім іншого, на те, що факт одноразового притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не має систематичного характеру, а засуджений не приходив на реєстрацію в КВІ у зв'язку із поважними причинами - перебуванням на сезонних роботах в іншому регіоні з метою заробити на проживання сім'ї, провівши судові дебати, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляція прокурора обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки ухвала місцевого суду є незаконною і такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов'язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

За змістом цієї норми випробування не буде вважатись успішним і втому разі, якщо засуджений не виконає покладені на нього вироком суду обов'язки.

Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.09.2012 на підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покладено 3 зобов'язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (а.с. 3-4).

ОСОБА_3 попереджений про необхідність виконання покладених на нього вироком суду обов'язків та надав підписку про роз'яснення йому цих обов'язків (а.с.14).

З листку реєстрації засудженого ОСОБА_3 слідує, що останній, окрім першої неявки без поважних причин 01.04.2013, тричі поспіль не з'являвся на реєстрацію в КВІ: 03.06.2013, 01.07.2013, 05.08.2013 (а.с. 19).

ОСОБА_3 пояснив, що на реєстрацію не з'явився, оскільки виїхав на заробітки в інший регіон України, а місце проживання залишив без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

З подань інспектора Хустського МРВ КВІ Пацкан В.В. про привід засудженого ОСОБА_3 від 24.04.2012, 17.06.2013, попереджень від 11.12.2012, 07.05.2013, пояснень засудженого, протоколу про адміністративного правопорушення та постанови Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.178 КУпАП від 01.02.3013 вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово не з'являвся до КВІ, за що йому виносилися попередження; виїхав з місця свого проживання на сезонні роботи в АР Крим та притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання слабоалкогольного напою в громадському місці (а.с. 12-14,35,36,42,46-49,53).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 не виконував покладені на нього зазначеним вище вироком суду обов'язки.

Відповідно до ч.3,5 ст.166 КВК України невиконанням обов'язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов'язків, які було покладено на нього судом. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Жодного документального підтвердження поважності причин неявки ОСОБА_3 на реєстрацію в КВІ матеріали справи не містять, як ОСОБА_3, так і його захисник - адвокат ОСОБА_4 апеляційному суду таких не надали.

Отже, оскільки випробування засудженого ОСОБА_3 не можна вважати успішним, апеляційний суд визнає, що ухвала місцевого суду про відмову в задоволенні вищевказаного подання інспектора КВІ підлягає скасуванню, подання як обґрунтоване - задоволенню з направленням звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_3 для відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407 ч.1 п.4, 409,410,418,419, 537 п.8 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Виноградівського району задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.09.2013 скасувати.

Задовольнити подання інспектора Хустського міжрайонного відділу КВІ Виноградівського району ВДПС України в Закарпатській області.

Направити засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного йому вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.09.2012 за ч.2 ст.146 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців.

Взяти ОСОБА_3 під варту в залі апеляційного суду Закарпатської області негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього судового рішення.

Судді