Справа №1-34
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
березня 2008 року
м.Гайворон

Гайворонський районний суд
Кіровоградської області в складі: головуючої судді Задорожної Л.І., при
секретарі Осадчук О.О.,

з
участю прокурора Прокопчука Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки с.Миронівка Світловодського району
Кіровоградської, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою,
незаміжньої, на утриманні 3 н/л дітей, не працюючої - по догляду за дитиною до
3-х років, мешканки АДРЕСА_1, раніше не судимої,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст.166 КК України,-

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1.
вчинила злісне невиконання обов'язків по догляду за дітьми, що спричинило тяжкі
за таких обставин:

Будучи матір'ю - одиначкою п'ятьох неповнолітніх дітей
ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н., ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н., злісно не виконувала
встановлених законом обов'язків по догляду за ними, що спричинило тяжкі
наслідки у вигляді хвороби ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України та
ст.12 Закону України “Про охорону дитинства” ОСОБА_1.,
як мати, зобов'язана була піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний,
духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, спрямовувати виховання дітей на розвиток їх
особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку до самостійного життя та праці в суспільстві. При
цьому, вона несе відповідальність за порушення прав і обмеження законних
інтересів дитини, невиконання та ухилення
від виконання батьківських
обов'язків відповідно до закону.

Всупереч зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1.
протягом 2005-2007рр. ухилялася від належного виконання батьківських
обов'язків. А саме: не створювала належних умов проживання
та виховання. Діти не мали постійного місця проживання, відсутні елементарні
санітарно-побутові умови проживання (антисанітарія) та необхідне харчування і
догляд. В зв'язку з цим діти систематично хворіли на простудні захворювання,
залізодефіцитну анемію та постійно доставлялися в лікувальні заклади.

Відсутність
протягом тривалого часу елементарних умов проживання та харчування ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6призвело до хронічного захворювання дихальних шляхів,
залізодефіцитної анемії, гіпотрофії, затримці фізичного розвитку, що в подальшому може привести до загального
відставання в фізичному розвитку дітей, і з урахуванням їх вікового стану є тяжкими наслідками. Вказане
підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1від 25.01.2008 р. Дані
захворювання стали можливими внаслідок неналежного догляду та харчування дітей,
незабезпечення санітарно-гігієнічних умов проживання та виховання дітей матір'ю
- підсудноюОСОБА_1

ОСОБА_1. за період 2005-2007р. одержала 26726 грн. як
державну допомогу сім'ям з дітьми,
проте на забезпечення та лікування дітей
не витрачала, а на власні потреби. На даний час ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
перебувають в дитячому відділенні Гайворонського РТМО. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
перебувають на державному утриманні в Заваллівській школі-інтернаті, мати дітей
не утримує.

З приводу систематичного, тривалого
невиконання батьківських обов'язків ОСОБА_1неодноразово вказувалося та вносилися
відповідні попередження службою у справах неповнолітніх і органами опіки та
піклування Гайворонської районної державної адміністрації, медичними
працівниками РТМО, вживалися заходи адміністративного впливу, що вказує на
злісний характер вказаних дій ОСОБА_1

Рішенням
Гайворонського районного суду від 29.02.2008 року Бережна позбавлення
батьківських прав відносно п'ятьох неповнолітніх дітей.

Своїми діями, тобто злісним
невиконанням обов'язків по догляду за
своїми дітьми - що призвело до тяжких наслідків - тяжкої хвороби дітей,
істотного порушення їх прав на охорону здоров'я, ОСОБА_1. вчинила злочин,
передбачений ст.166 КК України.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1. визнала
себе винною повністю у злісному невиконання обов'язків по догляду за дітьми, що
спричинило тяжкі наслідки за вказаних обставин
і по суті пред'явленого
обвинувачення дала послідовні, цілком узгоджені
між собою покази.

Згідно
вимог ч.3 ст.299 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши
правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду змісту цих
обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій,
роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи у апеляційному порядку, в оцінку інших доказів, досліджених органом
досудового слідства, не входив.

Даючи
оцінку доказам по справі, суд вважає, що в судовому засіданні знайшла своє
ствердження вина підсудної ОСОБА_1. у злісному невиконанні обов'язків по
догляду за дітьми, що спричинило тяжкі наслідки, а її дії кваліфікуються за ст.166 КК України.

Суд критично оцінює та не приймає до уваги покази
підсудної ОСОБА_1. про її житлову не
влаштованість, яку вона в даний час усунула. Оскільки вважає, що за будь-яких
обставин на дітях не повинні відображатись негативні соціальні наслідки
самоусунення підсудної від обов'язку догляду за ними.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
скоєного злочину, особу підсудної та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Злочин,
інкремінуємий підсудній, є злочином
середньої тяжкості.

Підсудна
вину у скоєнні злочину визнала повністю, щиро кається, що суд визнає за
обставини, які пом'якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної по справі не
вбачається.

Підсудна за місцем проживання характеризується негативно,
зловживає спиртними напоями, має психічні поведінкові розлади внаслідок
вживання алкоголю.

Покарання повинно бути у вигляді позбавлення волі.

Суд, враховуючи
викладені вище обставини, приходить до висновку, що виправлення та
перевиховання підсудної ОСОБА_1в порядку
ст.75 КК України можливе без відбування призначеного покарання, якщо
вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Суд,
керуючись ст.ст.75-78, 166 КК України, ст.ст.323,324,343,349 КПК України, -

З А С У
Д И В :

Визнати винною і
призначити покаранняОСОБА_1 за ст.166 КК
України у вигляді 3 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1. від
відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням і встановити
іспитовий строк 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1до вступу
вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На
вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Кіровоградської області через
Гайворонський районний суд протягом 15 діб із моменту проголошення.

Суддя Л.Задорожна