АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/2/15 Справа № 707/2722/13-к Категорія: ч. 3 ст. 187 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурораОСОБА_7
обвинуваченогоОСОБА_8
захисникаОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 06.11.2013р., яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рацево, Чигиринського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого вантажником в Черкаській філії СТОВ ім.. Шевченка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз засудженого 21.09.2010р. Команіївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання приєднано не відбуту частину покарання 2 місяці позбавлення волі за вироком Чигиринського районного суду від 21.07.2005 року, остаточно призначено до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 29.08.2011 року по відбуттю строку покарання,

засуджено за

· ч. 3 ст. 187 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є його власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахується з 10 серпня 2013 року.

Вирішено долю речових доказів та стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а :
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 засуджено за те, що він будучи раніше судимий за злочини проти власності та маючи не зняту і непогашену судимість на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, а саме: 10 серпня 2013 року, близько 17 години, в с. Рацеве, Чигиринського району, Черкаської області, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння проник до житлового приміщення веранди житлового будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 (інвалід 1 групи), та вчинив напад на останнього з метою заволодіння чужим майном поєднаним з погрозою застосування насильства, яке було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент нападу, що виразилось в здавленні шиї потерпілому електрошнуром від кип`ятильника та демонструванні ним ножа потерпілому внаслідок чого заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 у сумі 21 гривня, чим завдав потерпілому збитків на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор в кримінальному провадженні, захисники- ОСОБА_12 , ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , сам обвинувачений ОСОБА_8 подали апеляційні скарги з доповненнями в яких в яких:

- прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , порушує питання про скасування вказаного вироку суду та постановлення нового вироку апеляційним судом у зв?язку з невідповідністю призначеного обвинуваченому покарання тяжкості злочину та особі внаслідок м?якості. На думку скаржника, судом в недостатній мірі враховано, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, вину не визнав, злочин вчинив в стані алкогольного сп?яніння, проти особи похилого віку та інваліда 1 групи. Крім того, маючи не зняту та непогашену судимість знову вчинив умисний злочин, а тому просить посилити покарання та призначити 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

-захисники- ОСОБА_12 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 (далі захисники) вважають, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку допустив однобічність на неповноту судового слідства, при цьому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вирок суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину не доведена, просять вирок суду скасувати, провести судове слідство та ухвалити новий вирок, яким виправдати обвинуваченого за пред?явленим йому обвинуваченням за ч.3 ст.187 КК України.

В обгрунтування своїх доводів захисники посилаються на те, що суд не з?ясував всіх обставин, що мають істотне значення для прийняття справедливого та законного рішення, не дослідив та не надав належної оцінки кожній із обставин по справі, однобічно та неповно провів судове слідство, було відмовлено захисту судом у повторному допиті в судовому засіданні потерпілого, слідчого по справі, свідка ОСОБА_13 , явку якої сторона обвинувачення в суд не забезпечила, не було призначено судово-медичну експертизу щодо потерпілого на наявність будь-якого тілесного ушкодження шнуром кип?ятильника, а також не було проведено експертизи щодо наявності пото-жирових слідів будь- якої особи, не були предметом безпосереднього дослідження судом речові докази по справі - кип?ятильник, розкладний ніж, грошові кошти в сумі 21 грн. Також захисниками вказується на незаконність постанови органу досудового слідства про закриття кримінального провадження від 07.10.2013 року (щодо застосування недозволенних методів досудового слідства працівниками Чигиринського РВВС відносно обвинуваченого), яка оскаржена

обвинуваченим ОСОБА_8 і по ній не прийнято відповідного процесуального рішення. Крім того, ні слідством, ні судом не добуто доказів, що на холодильнику у потерпілого взагалі були гроші, а тому спростовують причетність обвинуваченого по заволодінню грошима потерпілого із застосуванням шнура кип?ятильника та розкладного ножа, а заява потерпілого про скоєння злочину саме обвинуваченим, є надуманою та неправдивою, так як обвинувачення у нападі на потерпілого базується тільки на показах останнього, оскільки відсутній жоден свідок, який був очевидцем такого нападу на потерпілого. Далі, захисниками вказується, що ні стороною обвинувачення, ні судом не встановлено та не визнано пом?якшуючими обставинами обвинуваченому його позитивні характеристики по місцю проживання та роботи.

Оскільки, на думку захисників, судом не доведено винуватість та причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину за ч.3 ст. 187 КК України, то останнього слід виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

· обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи свою причетність у вчиненні інкримінованого йому злочину, в апеляційній скарзі та доповненні до неї висловлює аналогічні доводи зазначенні його захисниками, та порушує питання про скасування щодо нього обвинувального вироку та ухвалення апеляційним судом нового вироку, яким просить виправдати в пред?явленому обвинуваченні за ч.3 ст.187 КК України. Обгрунтовуючи свої доводи ОСОБА_8 стверджує, що досудове слідство проведено упереджено і неповно, без встановлення дійсних подій та відображення всіх даних про його особу, вказує, що працівники міліції застосовували до нього недозволенні методи слідства (насильство та психологічний вплив) . Вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою неповноту і неправильність досудового слідства, не дав належної оцінки зібранім по справі доказам, та визнав його винним лише на підставі неправдивих та суперечливих показах потерпілого. Також обвинувачений посилається на те, що суд неодноразово відмовляв в задоволенні його клопотань та стороні захисту про проведення експертиз по справі та повторних допитах потерпілого, а також про проведення одночасного допиту свідків та потерпілого для з?ясування розбіжностей у їхніх показах. Далі, обвинувачений свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувачення щодо нього ґрунтується на припущеннях, а показання свідків, потерпілого та інші докази по справі, на його думку, є недостовірними доказами, оскільки містять суперечності, яким судом не дано оцінку.

· крім того, обвинувачений ОСОБА_8 доповнив свою апеляційну скаргу і звернувся до апеляційного суду в порядку ст. ст. 24, 303 КПК України із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000083 від 23.08.2013 року слідчим прокуратури Кам?янського району Черкаської області 7.10.2013 року ( а.с. 77-81) як такої, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки до нього працівники міліції застосовували насильство при проведенні досудового слідства.

Крім того, захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 було подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій захисник просить доводи апеляційної скарги прокурора вважати безпідставними, надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Також вказується щодо застосування недозволених методів слідства щодо обвинуваченого, проте прокурором належної перевірки проведено не було, а тому ОСОБА_8 вимушений оскаржувати постанову органу досудового слідства щодо закриття провадження стосовно працівників міліції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні та заперечив проти задоволення

апеляційних скарг обвинуваченого та його захисників, пояснення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляції прокурора та просили задовольнити їх вимоги, перевіривши матеріали справи та доводи скарг сторін, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні зазначених вище злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими у

судовому засіданні доказами, а також є обґрунтованим, тому доводи викладені обвинуваченим в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, а також доводи захисників обвинуваченого про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи є безпідставні і спростовуються наступними доказами.

Як в період досудового так і судового слідства ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину не визнав.

Зміст показань ОСОБА_8 зводиться до того, що він дійсно 10.08.2013 року, близько 14 год. 30 хв., приходив до свого сусіда ОСОБА_11 , що проживає по сусідству з ним, щоб набрати води із його колонки. Набравши з дозволу ОСОБА_11 у відро води пішов до дому. Будь-яких грошових коштів у ОСОБА_11 не вимагав, насильства не застосовував. Чому саме потерпілий вказав на нього як на особу, що застосовувала насильство та забрала гроші в сумі 21 грн. пояснити не може.

Незважаючи на те, що ОСОБА_8 у скоєному кримінальному правопорушенні своєї вини не визнав, його винуватість у розбійному нападі на потерпілого підтверджується показами самого потерпілого, який показав, що 10.08.2013 року, близько 17 год., він знаходився в приміщенні веранди свого жилого дому, до нього зайшов ОСОБА_8 , який був в стані алкогольного сп`яніння і став вимагати грошові кошти. На його відмову, що в даний час у нього немає грошей, оскільки іще не отримав пенсію, ОСОБА_8 став погрожувати і накинув потерпілому шнур від кип`ятильника на шию і став душити вимагаючи гроші, а коли він скинув із шиї шнур від кип`ятильника, то ОСОБА_8 дістав ніж і приставив до грудей погрожуючи вбити. Усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя він повідомив ОСОБА_8 , що на холодильнику лежать гроші в сумі 21 грн. які останній забрав і пішов із будинку. Через деякий час до нього прийшов племінник ОСОБА_14 , який за ним доглядає, і він розповів йому, що приходив ОСОБА_8 , який із застосуванням насильства та погроз забрав у нього грошові кошти.

Свідок ОСОБА_14 , племінник потерпілого, підтвердив, що 10.08.2013 року, близько 19 год. 50 хв., він прийшов до ОСОБА_11 (так як допомагав останньому як інваліду) і ОСОБА_11 повідомив йому, що до нього, біля 17 години, приходив ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та погрожуючи фізичною розправою із застосуванням шнура від кип`ятильника, який накинув йому на шию, та ножа заволодів його грошовими коштами в сумі 21 грн. Про вчинене він одразу ж повідомив в органи міліції.

Крім того, винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину підтверджується також даними протоколу огляду місця події від 10.08.2013 року та фототаблицею до нього, з яких видно, що під час огляду домоволодіння, де проживає потерпілий, у веранді будинку вилучено кип`ятильник з електричним шнуром, яким застосовувалось насильство до потерпілого, даними протоколу огляду та фототаблицею до нього з якого вбачається, що при огляді обвинуваченого ОСОБА_8 були виявлені та вилучені грошові купюри номіналом 1, 10, 20 грн., розмінні монети 10 коп. в кільк. 6 шт., 5 коп. в кільк. 4 шт., 50 коп. в кільк. 2 шт., 25 коп. в кільк. 2 шт., а також розкладний ніж «бабочка» - балісонг; даними протоколу пред`явлення речей для впізнання та фототаблицею до нього з яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав ніж, яким ОСОБА_8 погрожував потерпілому при заволодінні його грошовими коштами, а також протоколами проведення інших слідчих дій.

З огляду на матеріали справи, показання потерпілого ОСОБА_11 про конкретні дії ОСОБА_8 щодо нього, були послідовними, суперечностей вони не містять і підтверджуються наявними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тому суд обгрунтовано визнав показання потерпілого достовірними, а посилання сторони захисту та обвинуваченого на неправдивість, непослідовність показань потерпілого є безпідставними.

Доводи обвинуваченого, про те, що суд неодноразово відмовляв в задоволенні його клопотань та сторони захисту про проведення повторних допитів потерпілого, а також проведення одночасного допиту потерпілого з ним є також безпідставними, оскільки із матеріалів справи та журналу судового засідання вбачається, що потерпілий давав пояснення в суді в присутності обвинуваченого по обставинам справи. Що стосується одночасного допиту обвинуваченого і потерпілого, то в матеріалах справи наявна заява потерпілого, який відмовився від проведення такої процесуальної дії, навівши причини такої відмови, а тому доводи обвинуваченого в цій частині є також безпідставними.

Доводи обвинуваченого щодо непризначення судово-медичної експертизи на наявність тілесних ушкоджень у потерпілого є також безпідставними, оскільки із показів потерпілого вбачається, що йому тілесних ушкоджень не було спричинено, а завдано фізичного болю при удушенні за шию.

Посилання обвинуваченого та сторони захисту про відмову суду в задоволенні клопотання про виклик до суду та допиту в якості свідків у справі в якості осіб, які були понятими при огляді місця події та при затриманні ОСОБА_8 , а також допиту свідка ОСОБА_13 є також безпідставними оскільки із матеріалів справи вбачається, що вищевказані особи не були очевидцями події, а лише засвідчили в якості понятих проведення процесуальних дій, таких як огляд місця події та особистий огляд обвинуваченого, що не оспорюється останнім про проведення таких процесуальних дій під час досудового слідства.

Що стосується свідка ОСОБА_13 (співмешканки обвинуваченого), яка не була допитана судом, то суд приймав міри до її виклику в судове засідання (двічі застосовувався привід) проте виконати привід вказаного свідка орган досудового слідства не мав можливості, оскільки ОСОБА_13 за вказаною адресою не проживає, а встановити місце проживання останньої не вдалося. Разом з цим, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що остання допитувалась в якості свідка органом досудового слідства по обставинам справи і її покази були предметом дослідження в судовому засіданні.

Тобто, доводи ОСОБА_8 про те, що деякі свідки не були судом допитані, що не було проведено на його думку експертиз, про які він заявляв під час судового розгляду в суді, не було встановлено пошкодження органів шиї, є безпідставними, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судовому засіданні, з достатньою повнотою з`ясовані всі обставини вчинення злочину обвинуваченим.

Далі, посилання обвинуваченого ОСОБА_8 . В своїх показах та в апеляційній скарзі про те, що показання під час проведення досудового слідства, в яких він визнавав себе виним, його змусили давати працівники міліції через застосування незаконних методів дізнання і слідства ретельно перевірялись судом першої інстанції, але не підтвердились і були визнані безпідставними.

Під час вивчення матеріалів провадження апеляційним судом також перевірялись вищевказані доводи ОСОБА_8 , проте не було виявлено даних, які б давали підстави вважати, що стосовно ОСОБА_8 застосовувались чи могли застосовуватись незаконні методи слідства.

Не виявлено й інших порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законний і обгрунтований вирок, а тому доводи обвинуваченого та його захисника про однобічність, неповноту досудового та судового слідства, необгрунтовані і безпідставні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_8 обгрунтовано засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України, а тому дії ОСОБА_8 кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 187 КК України.

Доводи ж в апеляційних скаргах з доповненнями обвинуваченого та його захисників про неправильне застосування судом кримінального закону є необгрунтованими.

Що стосується доводів прокурора про призначення ОСОБА_8 надмірно м`якого покарання та скасування, у звєязку з цим вироку суду першої інстанції, то такі доводи колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому обвинуваченому ОСОБА_8 суд дотримався цих вимог закону і врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем роботи та проживання, як обтяжуючу покарання обставину, суд врахував вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку, а пом`якшуючих покарання обставин не встановив.

Суд також врахував, що ОСОБА_8 маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив знову особливо тяжкий злочин, тому суд призначив покарання останньому у виді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання, як за своїм видом, так і за розміром відповідає вимогам ст.. 65 КК України, і підстав вважати його несправедливим внаслідок м`якості, як вважає прокурор, немає.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого із доповненнями та його захисників, а також прокурора в кримінальному провадженні, слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_8 без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_9 з доповненнями, а також прокурора в кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 6 листопада 2013 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :