Справа № 296/1457/15-к
Вирок
Іменем України
03 березня 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта вища, працюючий вантажником ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат», одружений, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_5 , 2011 р.н., зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального Акту від 09 лютого 2015 року, влітку 2010 року у невстановлений слідством день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Восход», розташованого за адресою: м. Житомир, провулок 3-й Транзитний, 69, в якості подарунка отримав від раніше знайомого громадянина на ім`я ОСОБА_6 , ножа, який в подальшому переніс до власного гаража № НОМЕР_1 , який знаходиться на території гаражного кооперативу «Восход».

В подальшому, ОСОБА_4 за невстановлених слідством обставин в період часу з літа 2010 року по 30.01.2014 року, переслідуючи умисел на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, невстановленими слідством вулицями м. Житомира, умисно, незаконно, періодично переносив вищевказаний ніж.

30.01.2015 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , взяв вищевказаний ніж та зберігаючи при собі, без передбаченого законом дозволу, незаконно, умисно, переніс до залізничного вокзалу ст. Житомир за адресою: м. Житомир майдан Привокзальний, 2, де в цей же день близько 13 години 55 хвилин був затриманий співробітниками міліції, які виявили та вилучили у нього вказаний ніж.

Відповідно до висновку експерта № 152 від 02.02.2015 р., ніж, вилучений у ОСОБА_4 , являється контактною, коротко клинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений по типу мисливського ножа (Великобританія), не заводським способом, але за допомогою заводського обладнання.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, які виразилися у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

09 лютого 2015 року між старшим прокурором прокуратури м. Житомира юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди старший прокурор прокуратури м. Житомира ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за частиною 2 статті 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно працює ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат», за місцем роботи характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , 2011 р.н.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд відповідно до ст.66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 09 лютого 2015 року про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури м. Житомира юристом 3 класу ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ по справі, - ніж, який находиться в кімнаті зберігання зброї ЛВ на ст. Житомир УМВС України на ППЗ, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-балістичної експертизи в сумі 98 гривень 28 копійок.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся. Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

.