Справа № 279/5538/14-к
Провадження № 1-кп/279/18/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2015 р. Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростені
Житомирської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростеня Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, раніше судимий
-31.03.2014 Коростенським міськрайонним судом за ч.1 ст.309 КК України до 850 грн. штрафу, проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених п.9 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Поліське Коростенського району Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, який не працює, одружений, раніше судимий:
- 06.07.2007 Коростенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 187, ст.ст.75, 76 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 29 .03.2013 Коростенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 286 ст.ст. 75, 76 КК
України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, з позбавленням права керування транспортним и засобами строком на 3 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених п.9 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, ч.1 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 14.04.2014 біля 23 години, перебуваючи в центрі с. Поліське Коростенського району, Житомирської області неподалік від приміщення магазину «Надія», вступили у попередню злочинну змову, розподіливши дії для спільного вчинення
2
незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_11 та яким керував ОСОБА_12 .
Діючи у відповідності до заздалегідь узгодженого плану та для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в той же день та час пройшли до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_7 , та, взявши монтировку і гайковий ключ, з метою полегшення реалізації їх злочинного умислу, направленого на заволодіння транспортним засобом, пройшли до ділянки місцевості, яка розташована неподалік гідроспоруди с. Поліське на узбіччі автодороги праворуч у напрямку м. Коростеня, на відстані біля 200 метрів від дорожнього знаку «Коростень», де був припаркований автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Прибувши до вказаного місця 15.04.2014 близько опівночі, під час
реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_13 були виявленні ОСОБА_12 , який спав в автомобілі та прокинувшись, намагався перешкодити незаконному заволодінню транспортним засобом.
В цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які продовжували діяти в межах єдиного злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою подолання опору потерпілого та полегшення вчинення вказаного злочину, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , з метою приховати вказаний злочин та полегшити його вчинення групою осіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_6 за допомогою металевого ключа, а ОСОБА_7 за допомогою монтировки, зі значною силою прикладання, нанесли численні удари в місця розташування життєво-важливих органів - по голові та тулубу потерпілого, умисно вбивши ОСОБА_12 з метою приховати незаконне заволодіння транспортним засобом та полегшити його вчинення групою осіб.
Смерть ОСОБА_12 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №91 від 23.06.2014 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток основи та склепіння черепа.
Під час умисного вбивства ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті у вигляді рани №1 в правій тім`яно- скроневій ділянці, неправильної форми, косо розташованої ззовні всередину ззаду наперед, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, з наявністю міжтканьових перемичок, дно її підлеглі кістки склепіння черепа; рани №2 в лівій тім`яній ділянці неправильної витягнутої чотирьохкутної форми, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, сагітально розташованої; рани №3 в правій тім`яній ділянці, неправильної витягнутої
3
чотирьохкутної форми, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями попереково розташованої; ран №№4, 5, 6 в центральній потиличній ділянці, горизонтально розташованих, лінійної та дугоподібної форм, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями; поверхневої рани в центральній потиличній ділянці, невизначеної форми; поверхневої рани в лівій лобно- тім`яній ділянці, невизначеної форми; перелому кісток склепіння та основи черепа, який починається в лівій тім`яній ділянці приблизно на рівні рани №2, проходить латерально, переходить на основу черепа, іде по межі передньої та середньої лівих черепних ямок, переходить на турецьке сідло, проходить далі на протилежну сторону та закінчується на межі середньої та передньої правих черепних ямок, перелом лінійний, без розходження країв; слабовираженого субарахноїдального крововиливу в центральній тім`яній та лівій скроневій ділянці, невизначеної форми, буро-червоно-рожевого кольору.
Крім цього, в ході умисного вбивства ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції правої вкритого темно-червоною коринкою, розташованою нижче рівня шкіри: синця на верхній повіці лівого ока, яскраво-червоного кольору, овальної форми: садна в верхній та середній частині спинки носа з переходом на його праве крило, невизначеної форми, вкрите, товстою сіро-зеленуватою коринкою, розташованою вище рівня шкіри, які в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , діючи в межах попередньої домовленості з ОСОБА_7 , з метою приховування слідів вчинення навмисного вбивства повернулися до місця проживання ОСОБА_7 , де взявши дві металеві труби та мотузку, з вказаними предметами пройшли до місця вчинення злочину. Після чого за допомогою вказаної мотузки прив`язали до тіла потерпілого вказані металеві труби та, перенісши труп ОСОБА_12 до річки Уж, вкинули його у воду.
Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , в той же день та час, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою шляхом вільного доступу, таємно викрали чуже майно ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 150 грн., в якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 , яка вартості не становить, на рахунку якої грошові кошти відсутні, а всього на загальну суму 150 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , незаконно заволоділи належними ОСОБА_14 важливим особистим документом - свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданим 25.07.2006 Коростенським МРЕВ на автомобіль ВАЗ-2106 державний реєстраційний, номер НОМЕР_4 та належним ОСОБА_12 важливим особистим документом - посвідченням водія серії НОМЕР_5 виданим 04.04.1995 р. ДАІ МВС-УМВС м. Коростеня на ім`я ОСОБА_12 . Крім цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_4 , що
4
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що в червні 2012 року, маючи умисел на незаконне придбання вибухової речовини, знаходячись на ділянці місцевості, неподалік проїзної частини вул. Селезньова в м. Коростені Житомирської області та виробничої території ВАТ «Трудовий колектив «Коростенський щебзавод», незаконно придбав - знайшов фрагмент твердої речовини циліндричної форми коричневого кольору та вісім гранул циліндричної форми жовто-зеленого кольору.
Після чого, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що вказані речовини являються порохом і тротилом та те, що без передбаченого законом дозволу їх зберігати заборонено, незаконно зберігаючи їх при собі переніс до свого місця проживання, а саме на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де помістив їх на стелажі у підсобному приміщенні, у якому незаконно зберігав придбаний ним вказаний порох та тротил без передбаченого законом дозволу до 05.05.2014.
05.05.2014 о 16 год. 40 хвилин в ході проведення обшуку господарського приміщення прилеглого до будинку АДРЕСА_2 , на стелажі були виявлені та вилучені до Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області фрагмент твердої речовини циліндричної форми коричневого кольору та вісім гранул циліндричної форми жовто-зеленого кольору, які згідно висновку експерта №2/356 від 16.05.2014 є бризантною вибуховою речовиною - тротилом, масою 46,19 гр. та вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним порохом, масою 4,46 гр., які ОСОБА_7 незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.289 КК України.
Умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_12 , вчиненому з метою приховування іншого злочину та полегшення його вчинення, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений п.9 ч.2 ст.115 КК України.
Умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людини ОСОБА_12 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений п.12 ч.2 ст.115 КК України.
Умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні офіційним документом реєстраційним талоном на автомобіль та важливим документом
посвідченням водія, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.357
5
Умисними діями, які виразились у незаконному за володінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.289 КК України.
Умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_12 , вчиненому з метою приховування іншого злочину та полегшення його вчинення, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений п.9 ч.2 ст.115 КК України.
Умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_15 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений п.12 ч.2 ст.115 КК України.
Умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого
майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні офіційним документом - реєстраційним талоном на автомобіль та важливим документом - посвідченням водія, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.357 КК України.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинах визнали частково.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні показали, що в квітні 2014 року вони разом збирались поїхати до міста Коростень в справах. До міста попросили їх підвести знайомого їм ОСОБА_12 , на що останній погодився з умовою, що за кермом буде ОСОБА_6 , оскільки сам він перебував в стані алкогольного сп`яніння. На в`їзді до міста Коростень, за ГЕС, у них закінчилось пальне, автомобіль зупинився.
З потерпілим вони домовились, що поїдуть до Коростеня на таксі, вирішать свої питання, а потім повернуться з пальним, повернуть автомобіль в с. Поліське, до приміщення школи, а потерпілий тим часом буде в підсобному приміщенні школи відпочивати.
Після поїздки до міста Коростень, обвинувачені вживали спиртні напої, гроші в них закінчились, тому вони вирішили зняти колеса з автомобіля, який залишили біля ГЕС, та продати їх.
Повернулись на те місце, де, залишили автомобіль і коли намагались відкрити багажник, з салона автомобіля раптово вискочила людина і почала кричати. ОСОБА_6 наніс цій людині один удар в область обличчя, від якого чоловік впав. Як виявилось, це був ОСОБА_12 , вони його підняли, обперли спиною до дверей автомобіля, привели до тями, після чого пішли до будинку ОСОБА_7 , де вживали спиртні напої. Потім повернулись назад. На місці вже нікого не було, були видні лише сліди до води. Біля річки побачили тіло, яке було наполовину в воді, діставши, побачили, що ОСОБА_16 мертвий.
Вирішили сховати тіло. У ОСОБА_7 вдома знайшли дві металеві труби та мотузки, повернулись на місце, обмотали ОСОБА_16 та вкинули його тіло у воду. В машині все витерли, знайшли пальне для того щоб відігнати
6автомобіль, та вирішили поставити в районі залізно - дорожнього вокзалу, так як ОСОБА_16 збирався їхати до Білорусії. А рідні помітивши його відсутність подумають, що він поїхав. Йдучи через міст, ОСОБА_17 викинув в річку телефон, який знайшли в машині, коли її витирали. Наступного дня машину перегнали до школи в с. Поліське, оскільки не хотіли наводити на себе підозру. Автомобіль та телефон ніхто не викрадав. Документи та ключі він дав сам.
ОСОБА_7 заперечив факт придбання та зберігання вибухових речовин. Приміщення, де вони були знайдені йому не належить, як ці речовини туди потрапили йому не відомо.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали частково, то суд вважав за необхідне допитати потерпілих, свідків, дослідити матеріали кримінального провадження та допитати обвинувачених.
Потерпілий ОСОБА_18 показав суду, що 14.04.2014 року, в вечірній час, зателефонував брат ОСОБА_12 і сказав, що їхав з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в Коростень та по дорозі закінчився бензин. Сказав, що стоїть за ГЕС, а хлопці його залишили. При цьому сказав, що у ОСОБА_21 до нього якась неприязнь. Мати ОСОБА_22 дала на поховання брата ОСОБА_12 4 тисячі гривень. Від ОСОБА_7 нічого не отримували. За життя брат ОСОБА_12 проживав разом з батьками.
Потерпіла ОСОБА_23 суду показала, що 14 квітня 2014 року з обвинуваченими вона зустрічалася та чула що її син ОСОБА_12 возив їх як таксист. Син говорив, що ОСОБА_24 повинен повернути йому якість гроші, тоді він і прийде додому. Постійно телефонувала синові, але телефон не відповідав. Приходила мати ОСОБА_22 , просила, дала 4 тисячі гривень. Мати ОСОБА_21 не приходила.
Відповідно до ч. 4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.
Прокурором у судовому засіданні долучено до матеріалів кримінального провадження протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, засвідчені підписами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та їх захисників.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду показав, що в квітні 2014 року він був понятим при огляді працівниками міліції помешкання ОСОБА_7 , в якому було виявлено речовину. При огляді були також присутні дружина та мати ОСОБА_7 . Мати ОСОБА_7 пояснила, що та речовина є клеєм. Все що вилучали описували та опечатували.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він продав свій автомобіль марки ВАЗ - 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ОСОБА_12 ще в 2008 році, оформивши доручення.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що в квітні 2014 року він був на чергуванні, разом з напарником їхали через с.Поліське Коростенського району та бачили як двоє хлопців штовхали автомобіль "Жигулі", під"їхавши до них оглянули документи та багажник автомобіля, у
7
хлопців були документи на автомобіль.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що в ніч з 14 на 15 квітня 2014 року він з напарником рухались в сторону с.Ушомир Коростенського району. Бачили 2 автомобілі, які стояли внизу біля річки. Коли побачили, що один автомобіль виштовхнули нагору, то зупинились. Громадянин (обвинувачений ОСОБА_6 ) показав йому техпаспорт та посвідчення водія. Коли він запитав, де водій, той відповів, що втік бо злякався. Інше авто "Ланос" стояло на узбіччі , вміст багажника якого та документи на авто вони перевірили. Всі дані про цей випадок записано в бортовий журнал.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що дня та місяця не пам"ятає, було це в 2014 році. ОСОБА_29 дав згоду на провдення слідчого експерименту, який супроводжувався відеозйомкою.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показала, що вона була на слідчому екперименті понятою, так як працює в сільській раді, і тому була запрошена. ОСОБА_6 на слідчому екперименті був блідий, все фіксувалося на відео. ОСОБА_6 розповідав де вбивали, як наносили удари, де зав"язували. Розказував, що робив це з ОСОБА_31 . Ніхто при проведенні експерименту ОСОБА_6 не погрожував.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показав, що ОСОБА_29 розповідав, про те, що ОСОБА_16 в той день в 2014 році стояв в Поліссі. ОСОБА_24 та він попросили ОСОБА_16 завезти їх в місто . По дорозі закінчився бензин. Коли вони повернулися з міста, ОСОБА_20 запропонував покататися на машині, вони повернулись до машини. Коли обвинувачені вдарили по машині, ОСОБА_33 вийшов з машини та почав сваритися. ОСОБА_20 вдарив, а ОСОБА_33 від удару впав в канал, потім вдарив ОСОБА_17 , ОСОБА_16 почав втікати, його наздогнав ОСОБА_20 і монтировкою декілька разів вдарив ОСОБА_34 , коли той захропів, вони його в ручейку втопили, прив"язали рейси і вкинули у воду. ОСОБА_6 на слідчому експерименті все розповідав добровільно та на його думку ОСОБА_6 ніхто не примушував говорити.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показав, що він проводив досудове слідство по цьому кримінальному провадженню. Матеріали провадження надавались обвинуваченим для ознайомлення в УВП № 8 разом з захисниками. Диск надавався всім для ознайомлення. ОСОБА_20 з відеозаписом слідчого експерименту не ознайомився . Підписи в протоколі відкриття ставились в його присутності.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_36 показала, що вона живе на ОСОБА_37 , та йдучи рано - вранці на роботу через Броварський міст, її дитина побачила на мосту сім-карту, яку вона вставила в телефон, на ній була послуга - 90 днів безкоштовного інтернету. Сім-карту у неї згодом було вилучено.
З метою дотримання принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості за клопотанням захисників обвинувачених, адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у судовому засіданні допитано наступних свідків.
Свідок ОСОБА_38 суду показала, що при обшуку працівниками міліції сараю при будинку, в якому вона проживає в с.Поліське Коростенського
8
району, ніби-то було найдено вибухові речовини, проте це неправда. ЇЇ чоловік
ловив рибу, клеїв лодку та костюми, тому ці речовини є звичайним клеєм. В сараї її син ОСОБА_24 не бував. Зі слів ОСОБА_39 , яка приїзджає до бабусі в с.Поліське, ОСОБА_29 вихвалявся, що вбив людину, а ОСОБА_40 не хотів допомагати його закопувати.
Свідок ОСОБА_41 суду показала, що з ОСОБА_42 підтримує близькі стосунки. ОСОБА_22 вона знала. Чула 27 квітня 2014 року телефонну розмову ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Останній сказав, що потрібно їхати до ОСОБА_43 , бо буде "капець". В одній із розмов з її колишнім чоловіком ОСОБА_44 , дізналась, що на Площі Комсомолу в м.Коростені, коли ОСОБА_24 відійшов, ОСОБА_29 сказав ОСОБА_45 , що йому світить строк за те, що він вбив людину.
Свідок ОСОБА_46 суду показав, що в одній з випадкових розмов 29-30 квітня 2014 року на площі Комсомолу в м.Коростені, з ОСОБА_47 , він дізнався, що обвинувачені вбили людину.
Свідок ОСОБА_48 суду показала, що на травневі свята 2014 року вона приїзджала в м.Коростень, відпочивали разом з подругою ОСОБА_49 в кафе " ОСОБА_50 ". До них підсів обвинувачений ОСОБА_29 , потім коли вони з ним вийшли курити, ОСОБА_29 сказав, що він вбив людину, а ОСОБА_40 відмовився йому допомагати. В той день ОСОБА_17 був п"яний, а можливо навіть під дією наркотиків. Перед судовим засіданням їй погрожували, телефонували на домашній телефон та мобільний.
Свідок сторони захисту ОСОБА_51 показала суду, що обвинувачених вона не знає, знає лише потерпілого ОСОБА_34 , батьки якого ОСОБА_52 . Одного разу вона зустрілася з ОСОБА_53 , а той скаржився, що не має роботи, та ще й якийсь ОСОБА_54 погрожує. З розмови вона зрозуміла, що проблеми за борги, але хто кому винен не запитувала.
Свідок сторони захисту ОСОБА_55 суду показав, що 30.04.2014 року в годин 20:00 до нього підійшли обвинувачені та попросили завезти на Площу Комсомолу. В багажник вони поставили велику сумку, але легку. ОСОБА_40 вийшов з машини на хвилин 10. З розмови з ОСОБА_47 , він дізнався, що вони кудись збираються їхати. Потім завіз їх на ОСОБА_56 , на вулицю 1-Травня, вони забрали сумку, а він поїхав.
Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_57 підтвердив свій висновок, додатково пояснивши, що тілесні ушкодження ОСОБА_16 було спричинено прижиттєво. Смерть настала від удару внаслідок прямого контакту з твердим тупим предметом, це предмет мінімум дерев"яний, а точніше залізний.
Захист після допиту обвинувачених, наполягав на проведенні слідчого експерименту, з метою встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, натомість механізм насення тілесних ушкоджень встановлений у висновку судово-медичної експертизи, а також пояснений експертом ОСОБА_58 під час допиту.
Судом перевірено також обставини щодо застосування фізичної сили до обвинувачених після їх затримання. По факту перевірки перевищення
9
Судом досліджено безпосередньо в судовому засіданні письмові докази, надані стороною обвинувачення, згідно зі ст.23 КПК України, які підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, а саме:
Даними висновку експерта № 117-ц від 27.06.2014 року, дослідженням якого буди два недопалки цигарок під маркування «Bond street» - об`єкт №1 та «Прилуки особливі класичні» - об`єкт № 2, виявлені та вилучені з авто з державним номерним знаком НОМЕР_6 , встановлено, що цигарка об`єкт №1 могла бути викурена особою з групою крові О (І) ізосерологічної системи АВО, в тому числі ОСОБА_7 , цигарка об`єкт № 2 могла бути викурена особою з групою крові АВ (ІУ) ізосерологічної системи АВО, в тому числі ОСОБА_60 , не виключено, що і ОСОБА_12 .
Даними висновку судово-медичної експертизи №91 від 23.06.2014, смерть ОСОБА_12 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток основи та склепіння черепа . Виявлено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті у вигляді рани №1 в правій тім`яно-скроневій ділянці, неправильної форми, косо розташованої с зовні всередину з заду наперед, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, з наявністю міжтканьових перемичок, дно її підлеглі кістки склепіння черепа; рани №2 в лівій тім`яній ділянці неправильної витягнутої чотирьохкутної форми, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, сагітально розташованої; рани №3 в правій тім`яній ділянці, неправильної витягнутої чотирьохкутної форми, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями попереково розташованої; ран №№4, 5, 6 в центральній потиличній ділянці, горизонтально розташованих,
10
лінійної та дугоподібної форм, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями; поверхневої рани в центральній потиличній ділянці, невизначеної форми; поверхневої рани в лівій лобно- тім`яній ділянці, невизначеної форми; перелому кісток склепіння та основи черепа, який починається в лівій тім`яній ділянці приблизно на рівні рани №2, - проходить латерально, переходить на основу черепа, іде по межі передньої та середньої лівих черепних ямок, переходить на турецьке сідло, проходить далі на протилежну сторону та закінчується на межі середньої та передньої правих черепних ямок, перелом лінійний, без розходження країв; слабовираженого субарахноїдального крововиливу в центральній тім`яній та лівій скроневій ділянці, невизначеної форми, буро-червоно-рожевого кольору.
Даними акту судово-психіатричного експерта № 236/ 2014 від 10.06.2014 року, згідно з якими, встановлено, що ОСОБА_7 , міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.
Даними акту судово-психіатричного експерта № 229/ 2014 від 03.06.2014 року, згідно з якими, встановлено, що ОСОБА_6 , міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.
Зі змісту показів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається намагання переконати суд, що ушкодження отримані потерпілим, які перебувають у причинному зв`язку зі смертю, отримані ним не внаслідок ударів нанесених обвинуваченими, а в наслідок падіння на тверду поверхню, після одного удару ОСОБА_6 , тобто є не навмисними. Але така інтерпретація подій не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки, як пояснював допитаний в судовому засіданні експерт, тілесні ушкодження отримані потерпілим до смерті або в момент смерті в результаті прямого контакту (удару) з твердим тупим предметом, таких ударів мало бути мінімум шість. Смерть настала від ушкодження нанесеного прямим ударом тупим предметом, можливо металевим.
Обвинувачені не визнають свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст 289 КК України, хоча як вбачається зі змісту їх показів в судовому засіданні, транспортним засобом вони заволоділи, після смерті потерпілого, декілька днів його експлуатували. Так заволоділи і документами - свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданим 25.07.2006 Коростенським МРЕВ на автомобіль ВАЗ-2106 державний реєстраційний, номер НОМЕР_4 та належним ОСОБА_12 , важливим особистим документом - посвідченням водія серії НОМЕР_5 виданим 04.04.1995 р. ДАІ МВС-УМВС м. Коростеня на ім`я ОСОБА_12 (ч.3 ст.357 КК України).
Викравши мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 150 грн, який належав потерпілому, обвинувачені вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України. В судовому засіданні факт викрадення зимової куртки не підтвердився.
11
Крім того, судом визнано не доведеним вчинення ОСОБА_7 злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені в обвинувальному акті щодо придбання та зберігання вибухових речовин. Суд приймає до уваги той факт, що вказані речовини знайдено під час обшуку у приміщенні, яке не належить обвинуваченому.
Сторона обвинувачення проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, а також судових дебатів не заперечувала, сторона захисту заперечувала проти судових дебатів з метою затягування судового процесу з посиланням на численні необгрунтовані клопотання .
Суд такі дії сторони захисту розцінює як спробу свідомо затягнути судовий розгляд зазначеного кримінального провадження, що може призвести до порушення розумних строків розгляду справи.
Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, а також незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнали частково свою вину в інкримінованих їм злочинах, суд приходить до висновку про те, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 доведена в повному обсязі, підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є належними та допустимими.
Позицію обвинувачених, підтриману стороною захисту, щодо отримання ушкоджень потерпілим внаслідок падіння від удару, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Вину у вчинені ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, суд вважає не доведеною і приходить до висновку про необхідність його виправдання.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів згідно зі ст.12 КК України, дані про особу винного: молодий вік, має місце реєстрації, за місцем проживання характеризується негативно, на спеціалізованих обліках не перебуває, не працює, раніше судимий , а також конкретні обставини, спосіб, обстановку вчинених ним злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання. Обставиною, що обтяжуює покарання, суд визнає рецидив злочину.
12
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 та ст. 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів згідно зі ст.12 КК України, дані про особу винного: молодий вік, має
місце реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, на спеціалізованих обліках не перебуває, не працює, раніше судимий , а також конкретні обставини, спосіб, обстановку вчинених ним злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.
Згідно з ч. 2 ст.65 особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд бере до уваги той факт, що відповідно до статтей 3 і 27 Конституції, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений, у зв`язку з чим при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вважає, що їх виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі та визначена у межах санкцій статей Особливої частини Кримінального кодексу України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
По справі потерпілими ОСОБА_23 та ОСОБА_18 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочинами.
Матеріальні збитки, зумовлені похованням потерпілого ОСОБА_12 підтверджуються копіями накладної № 25 від 30.04.2014 року, копіями чеків, копією акту реалізації блюд № 145 від 01.05.2014 року, загальний розмір яких становить 5719,56 грн.
Вимоги потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди є обгрунтованими, оскільки дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по позбавленню життя ОСОБА_12 є незаконними та протиправними.
З урахуванням ступеня моральних страждань потерпілих матері та брата, порушення нормального способу їх життя, порушенням одного із основних конституційних прав права на життя, перенесеного сім`єю ОСОБА_61 потрясіння з приводу втрати рідної людини, способу позбавлення життя ОСОБА_12 , суд визначає розмір моральної шкоди в 150 000 грн. та 100000 грн. відповідно.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у
відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст.124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368,373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати
13
винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.9 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3
ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання:
- за п.9 та п. 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12
(дванадцять) років з конфіскацією 1/2 належного йому майна;
- за ч.3 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Згідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 05.05.2014 року, тобто з моменту його затримання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишити без змін - тримання під вартою.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.9 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3
ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 та призначити йому покарання:
- за п.9 та п.12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією 1/2 належного йому майна;
- за ч.3 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Згідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.
На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2013 року у виді 4 років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України виправдати .
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 05.05.2014 року, тобто з моменту його затримання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити без змін - тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_23 та ОСОБА_18 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочинами задовольнити .
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_23 - 5719 (п"ять тисяч сімсот дев"ятнадцять) гривень 56 копійок матеріальної шкоди, а також 150 000
14
(сто п"ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_18 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати на користь держави в розмірі 491 (чотириста дев`яносто однієї) гривні 92 копійок за проведення судово-хімічної експертизи, по 245 грн. 96 коп з кожного.
Речові докази: дві металеві труби, одяг, два відрізки капронової мотузки, мікрооб"єкти подібні до волосся, каністру з полімерного матеріалу, два недопалки цигарок, вибухові речовини, які передано на зберігання до камерисхову речових доказів Коростенського МРВ УМВС України в Житомирськійобласті - знищити.
Речовий доказ - SIM карту оператора Київстар з номером НОМЕР_7 повернути потерпілій ОСОБА_23 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя підпис ОСОБА_1
Судді підпис ОСОБА_2
підпис ОСОБА_3
Копія згідно з оригіналом: Головуючий суддя ОСОБА_1