Ухвала іменем україни
17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_27,
суддів:ОСОБА_28, ОСОБА_29,
при секретарі ОСОБА_30,
за участю прокурора ОСОБА_31,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0004093 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, засудженого ОСОБА_6 на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 квітня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком цього ж суду від 17 червня 2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого 20 квітня 2013 року після відбуття строку покарання,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_7 - 46 075 грн, ОСОБА_8 - 31 171,39 грн.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 судові витрати на проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року вирок місцевого суду щодо засудженого ОСОБА_6 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він у період із 29 по 30 липня 2013 року повторно, шляхом пошкодження металевої сітки, проник до квартири АДРЕСА_5, звідки таємно викрав належне ОСОБА_7 майно на загальну суму 46 130 грн.

Близько 17 год. 30 хв. 19 серпня 2013 року засуджений повторно, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_1, звідки таємно викрав належне ОСОБА_9 майно на загальну суму 1365 грн.

Із 21 по 23 серпня 2013 року ОСОБА_6 повторно, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до квартири № АДРЕСА_2, звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 34 471,39 грн.

У період часу з 07.00 год. до 08.00 год. 13 вересня 2013 року засуджений повторно, шляхом підбору ключа, проник до підсобного приміщення буд. АДРЕСА_3, звідки таємно викрав належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 2050 грн.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що ухвала апеляційного суду стосовно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки не мотивована належним чином.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить зазначені судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що суд апеляційної інстанції під час розгляду справи безпідставно не звернув уваги на неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що обвинувальний вирок суду ґрунтується на суперечливих показаннях свідків та недопустимих доказах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що скарги не підлягають задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження й підтверджуються детально наведеними у вироку доказами, які суд усебічно, повно та об'єктивно дослідив і правильно оцінив.

Так, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується:

показаннями потерпілої ОСОБА_7, яка повідомила, що у своїй квартирі виявила пошкодження металевої сітки, балконних дверей та викрадення належного їй майна на загальну суму 46 130 грн. Пізніше працівники міліції повернули їй бронзову медаль «Виставка досягнень народного господарства», яку вона впізнала як викрадену у неї;

показаннями потерпілої ОСОБА_9, яка підтвердила, що 19 серпня 2013 року з її квартири було викрадено майно, зокрема, колекції монет та медалей, дві срібні чайні ложки тощо, на загальну суму 1365 грн. Викрадені речі надалі їй було повернуто працівниками міліції;

показаннями потерпілого ОСОБА_8, який повідомив, що 23 серпня 2013 року виявив пошкодження дверей своєї квартири та викрадення належного йому майна на загальну суму 34 471,39 грн. Пізніше працівники міліції повернули йому частину викрадених речей;

показаннями свідка ОСОБА_11, який стверджував, що в кінці літа 2013 року він у ОСОБА_6 та ще одного чоловіка придбав монети, пам'ятні медалі та дві сріблясті ложки;

показаннями свідка ОСОБА_12, який повідомив, що в серпні 2013 року засуджений просив його знайти в мережі Інтернет креслення відмичок, ключів, що він і зробив;

показаннями свідка ОСОБА_13, який повідомив, що ОСОБА_6 особисто йому розповідав про обкрадання квартири в одному з будинків у м. Херсоні; що їхня спільна знайома ОСОБА_14 повідомила йому про туфлі та інші речі, які приносив їй ОСОБА_6, а також про золотий ланцюжок та хрестик, які бачила у нього;

показаннями свідка ОСОБА_15, який підтвердив, що в серпні 2013 року під час зустрічі з ОСОБА_6 останній цікавився у нього тим, кому можна продати монети, після чого вони поїхали на ринок, де їх і продали;

показаннями свідка ОСОБА_14, яка повідомила, що засуджений жив в одному під'їзді з нею; влітку 2013 року вона бачила його майже щодня, при цьому він пропонував їй купити у нього золотий хрестик та телевізор;

показаннями свідка ОСОБА_16, яка повідомила, що ОСОБА_6 жив в одному під'їзді з нею; влітку 2013 року вона бачила його майже щодня; їй відомо, що ОСОБА_14 придбала у ОСОБА_6 жорсткий диск;

показаннями свідка ОСОБА_17, який повідомив, що проводив огляд місця події на сходинковій площадці 9-го поверху 1-го під'їзду будинку АДРЕСА_4, де було виявлено багато речей, серед яких два станка для виготовлення ключів, відмички, ключі тощо;

показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19, які були понятими під час проведення огляду місця події та підтвердили показання ОСОБА_17;

показаннями свідка ОСОБА_20, яка підтвердила, що нею як слідчим були пред'явлені у присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 виявлені на сходинковій площадці 9-го поверху 1-го під'їзду будинку АДРЕСА_4 речі потерпілим ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_23, ОСОБА_24, які впізнали свої речі;

показаннями свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22, які підтвердили свідчення ОСОБА_20

Ці показання повністю узгоджуються між собою, є послідовними й підтверджуються: матеріалами кримінального провадження, зазначеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема даними протоколу огляду місця події, під час якого на сходинковій площадці 9-го поверху 1-го під'їзду будинку АДРЕСА_4 було виявлено речі, серед яких телевізор, коробка пластикова з інструментом, різні монети, дверні замки, зв'язка ключів, відмички тощо; даними протоколу пред'явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка продала йому монети та медалі; даними протоколів огляду місць подій, а саме місць вчинення злочинів; даними протоколів пред'явлення речей для впізнання потерпілим; даними протоколів огляду з фотознімками та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні

З матеріалів провадження не вбачається даних, які б указували на те, що наведені докази є недопустимими.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_25, мотивуючи це тим, що вони друзі, а також бажанням останнього допомогти ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Таким чином, дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно.

Необґрунтованими є і доводи прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, та засудженого ОСОБА_6 про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України через те, що вона недостатньо мотивована.

Так, відповідно до ст. 419 КПК України мотивувальна частина ухвали суду апеляційної інстанції має містити короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; встановлені судом першої інстанції обставини злочину; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Згідно з ч. 2 цієї статті при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається з матеріалів справи, на вирок місцевого суду від 30 квітня 2014 року щодо ОСОБА_6 подали апеляційні скарги засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_26

Апеляційний суд, залишаючи подані апеляційні скарги без задоволення, належним чином мотивував свою ухвалу, навів аналіз доводів поданих скарг, співставив наявні у справі докази та навів мотиви, з яких доводи апеляцій визнали безпідставними.

Так, суд апеляційної інстанції правильно вказав, що в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про можливу фальсифікацію доказів органами досудового розслідування, про відповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження, доведеність винуватості ОСОБА_6 При цьому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повноту судового розгляду, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що в процесі досудового розслідування та при судовому розгляді кримінального провадження були встановлені і досліджені всі обставини, з'ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, перевірялися позиція захисту обвинуваченого про його невинуватість шляхом допиту потерпілих, свідків, показання яких мають значення для висновків суду, дослідження даних протоколів слідчих дій, яким дано належну оцінку у вироку.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та повною мірою відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6, суд урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має судимість, негативно характеризується за місцем проживання та позитивно за місцем роботи, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування судових рішень у провадженні, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, та засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_27 ОСОБА_28 ОСОБА_29