Справа № 667/1923/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року м. Херсон
Слідчий суддя Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , в присутності сторін кримінального провадження: скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 27.02.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000002 від 04.06.2014 року через відсутність події злочину,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із вищевказаною скаргою, якою просив скасувати як незаконну та необґрунтовану постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 27.02.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000002.

Скаргу мотивував тим, що 28.03.2013 року старшим слідчим прокуратури Цюрупинського району Херсонської області на підставі заяв скаржника про фальсифікацію дат складання актів документальних перевірок приватних підприємств «Алсен плюс» та «Сенал плюс», вчинену головними державними податковими ревізорами-інспекторами Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до ЄРДР за № 0000002 було внесено відомості про злочин за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366 КК України, яке згодом було передано до провадження старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 а згодом вказане кримінальне провадження прийнято до провадження старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , яким 27.02.2015 року і була винесена оскаржувана постанова, яку скаржник вважає незаконною з наступних підстав. Так зазначає про те, що слідчим не перевірено належним чином обставини з приводу проведення документальної перевірки ПП «Алсен плюс» та ПП «Сенал плюс» поза межами строків, встановлених наказами Цюрупинської ДПІ, про що було вказано в ухвалі апеляційного суду Херсонської області при попередньому скасуванні постанови про закриття вищевказаного кримінального провадження, при цьому слідчим безпідставно відкинуто наявний в матеріалах провадження лист скаржника від 07.02.2013 року про застосування податкової пільги та додатки до вказаного листа. Окрім того вказує про те, що в оскаржуваній постанові слідчій наводив покази ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в яких наявні протиріччя. Також зазначає про те, що слідчим не надано оцінки тому, що у вищезгаданих актах перевірок приватних підприємств складених відповідними співробітниками ДПІ від 31.01.2013 року були враховані відомості, що містилися в листах скаржника від 07.02.2013 року та у податкових повідомленнях-рішеннях від того ж числа. Зазначає про те, що слідчим не проведено перевірки того, ким саме було внесено відомості про дату складання актів-перевірок, а саме про «31.01.2013 року», що можна було б перевірити шляхом призначення відповідної експертизи. Також зазначає про те, що слідчим не дано належної оцінки наданій скаржником аудіо інформації з приводу його розмов із вищезгаданими інспекторами ДПІ, які мають доказове значення по вказаній справі, а саме слідчим безпідставно вказано про те, що неможливо встановити дати розмов, що записані на вказаних дисках, тоді як інформація про такі дати міститься в електронному вигляді на вказаному носії інформації, з приводу фальсифікації якої у слідчого питань не виникло. Також зазначає, що дати подій, звукозапис яких мається на вищезгаданому диску, можливо встановити зі змісту таких розмов, що слідчим також не було зроблено.

У судовому засіданні скаржник повністю підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити із викладених у ній підстав та на підставі поданих ним суду доказів в обґрунтування своєї позиції.

Представники прокуратури Херсонської області в судове засідання призначені як на 25.03.2015 року так і 17.04.2015 року, в якому було судом прийнято рішення по суті справи не з`явились, хоча про час та дату розгляду скарги повідомлялись у встановленому КПК України порядку, при цьому будь-яких доказів в розумінні КПК України в обґрунтування своєї позиції з приводу скарги не надали.

Заслухавши пояснення скаржника з приводу поданої ним скарги та вивчивши докази надані останнім в обґрунтування своєї позиції суд приходить до наступних висновків.

Так, з досліджених судом ухвали апеляційного суду Херсонської області від 19.02.2014 року та Комсомольського районного суду м. Херсона від 06.11.2014 року та 29.12.2014 року, якими скасовувались попередні постанови про закриття розглядуваного судом кримінального провадження вбачається, що при винесенні таких ухвал, судами було вказано про необхідність перевірки слідчим належності та допустимості наданих заявником скаржником по справі доказів, а саме роздруківки з мобільного телефону останнього розмов з інспектором ОСОБА_8 , з приводу складання актів саме 08.03.2013 року а не 31.01.2013 року та не було усунуто протиріччя в показах інспекторів ДПІ ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

При цьому слід звернути увагу на те, що згідно рішення Конституційного Суду України фактичні дані про скоєння злочину… можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні)…. звукозаписи…

Однак, не дивлячись на вищевикладені вказівки судів та роз`яснення Конституційного Суду України з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий послався лише на покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 07.02.2013 року які вказували про те, що їм не відоме походження наданої ОСОБА_3 таблиці під виглядом додатку № 4 із зазначенням прізвища ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 без підписів а також ніким не підписаного листа з висновками порушень. При цьому слід зазначити, що такі документи не були надані суду для дослідження, зокрема в частині наявності в них рукописного тексту для вирішення питання щодо можливості проведення стосовно таких записів відповідної експертизи.

Також суд позбавлений можливості, з огляду на ненадання слідчим відповідних доказів, дати оцінку висновку зазначеному в оскаржуваній постанові роздруківкам телефонних розмов від 01.08.2013 року наданих ОСОБА_3 , а саме з приводу недопустимості таких доказів. При цьому слід зазначити про те, що про необхідність оцінки таких доказів було вказано у вищезгаданих ухвалах судів, якими попередні постанови про закриття розглядуваного кримінального провадження було скасовано. Також слідчий в оскаржуваній постанові посилається на проведений одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та свідками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 13.05.2014 року, в ході якого двоє останніх від дачі показів відмовились в порядку ст. 63 Конституції України, який він вважає свідченням неможливості усунення протиріч у показах вказаних свідків, тоді як про необхідність усунення таких протиріч зазначалось у вищезгаданих ухвалах суду від 06.11.2014 року та 29.12.2014 року.

Також незрозумілим є висновок слідчого з приводу недопустимості записаних на телефон скаржника розмов ОСОБА_3 із вищезгаданими працівниками ДПІ, про необхідність оцінки яких йдеться у відповідних судових ухвалах із урахуванням вище приведеної позиції Конституційного Суду України та з огляду на те, що, як зазначено в самій постанові, на телефоні скаржника записувались усі розмови, а не конкретні розмови останнього із певними особами. При цьому слідчий все ж таки дає оцінку роздруківці таких телефонних розмов та їх змісту, з чого робить висновок про неможливість встановлення дати таких розмов, проте вказану інформацію суд також позбавлений можливості перевірити з огляду на неподання суду для дослідження відповідних доказів з цього привод, тоді як скаржник про такі прямо вказує у своїй скарзі.

При цьому слідчий також дає оцінку записам, що містяться в журналі реєстрації актів, довідок, невиїзних, виїзних планових та позапланових перевірок Цюрупинської ОДПІ за період з 31.01.2013 року по 08.02.2013 року, де вказано про реєстрацію актів перевірок ПП «Алсен Плюс» та ПП «Сенал Плюс» 31.01.2013 року, що виключає, як зазначено в оскаржувані постанові, можливість внесення запису пізніше, проте вказані обставини не виключають можливості складення акту від вказаної дати пізніше аніж 31.01.2013 року вже після внесення відповідних відомостей про такий акт до вищевказаного журналу.

За приписами ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.
Таким чином суд вважає оскаржувану постанову такою, що винесена на підставі не повного та всебічного дослідження матеріалів справи та, відповідно такою, що підлягає скасування із задоволення розглядуваної скарги.
При цьому слід зазначити, що вищевказані висновки судом робились на підставі поданих лише скаржником доказів, при цьому слідчим, який виносив оскаржувану постанову так і не було надано відповідних в розумінні КПК України доказів на підтвердження своєї позиції з цього приводу, хоча в ухвалі про відкриття провадження за скаргою судом зазначалось про необхідність надання матеріалів відповідного кримінального провадження.
Під час проведення додаткової перевірки слідчому необхідно усунути наявні протиріччя про які йдеться як у зазначеній ухвалі, так і у попередніх, вищезгаданих судових рішеннях з цього приводу.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 27.02.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000002 від 04.06.2014 року через відсутність події злочину, задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 27.02.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000002 від 04.06.2014 року через відсутність події злочину, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1