Справа 688/2655/13-к
№ 1-кп/688/142/13
Вирок

Іменем України

14 жовтня 2013 року Шепетівський
міськрайонний суд Хмельницької
області в складі:

головуючого-судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі
Гавриловій Н.К.

з участю прокурора Бізюка М.М.

потерпілого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Шепетівка
матеріали кримінального провадження №
0000436 по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Дальнєрєченск Приморського краю
Російської Федерації, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, не одруженого, не
працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1,
раніше судимого: 27.01.2012 року
Шепетівським міськрайонним судом
Хмельницької області за ч.1 ст.309 КК
України до 850 грн. штрафу, штраф
сплачено 02.02.2012 року

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.121 КК України,

встановив:

20.08.2012 року близько 02.00 год. ОСОБА_3 разом
із своїми товаришами відпочивав за
столиком на площадці поряд з магазином
«Яна», що по вул.400 років Шепетівці в
м.Шепетівці Хмельницької області, де за
іншим столом також відпочивала
компанія потерпілого. При вході в
магазин у ОСОБА_3 з ОСОБА_1, який
перебував в стані алкогольного
сп'яніння, на грунті раптово виниклих
неприязних відносин розпочався
конфлікт, який переріс у бійку, але
товариші останнього їх розборонили і
вони розійшлися. Проте, фактично
відразу ж ОСОБА_3 і ОСОБА_1, відійшовши
на кілька метрів в сторону від
магазину, знову стали шарпатись та
битись, завдавши один одному по кілька
ударів кулаками. Від одного з ударів,
нанесеного ОСОБА_3 кулаком в обличчя
ОСОБА_1, останній похитнувся вперед,
впав на коліно, а ОСОБА_3 в цей момент
умисно наніс потерпілому удар ногою в
перенісся. Після цього бійка
припинилась, ОСОБА_3 із своїми друзями
залишив місце події, а ОСОБА_1, в якого
був гострий біль в ділянці носа і йшла
кров, сторонні допомогли піднятись і
викликали швидку допомогу.

В результаті удару ногою ОСОБА_1
спричинено тілесне ушкодження у
вигляді тупої закритої травми голови,
що супроводжувалась переломом лобної
та решітчастої кісток черепа, забоєм
головного мозку, переломами кісток
носа, підшкірними крововиливами
навколо обох очей та крововиливами під
кон'юнктиви обох очей, яке, згідно
висновку судово-медичної експертизи
№ 260 від 07.05.2013 року, відноситься до
категорії тяжких тілесних ушкоджень,
за кваліфікуючою ознакою небезпеки для
життя. Також, у ОСОБА_1 виявлено тілесне
ушкодження у вигляді рубця в лівій
лобно-тім'яній ділянці голови, який є
наслідком загоювання рани, що за своїм
характером належить до категорії
тілесних ушкоджень легкого ступеня
тяжкості, як таке, що викликає
короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину
визнав частково, а саме в нанесенні
ОСОБА_1 ударів кулаками, які не
являються причиною отримання останнім
тяжких тілесних ушкоджень, та показав
суду, що пізно вночі з 19 на 20 серпня 2012
року відпочивав з товаришами ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в диско-барі
«Юність». Близько 01.00 год. вони вирішили
продовжити відпочинок біля магазину
«Яна», де була облаштована площадка зі
столиками. Підійшовши до магазину, їх
компанія сіла за столик, вони купили
пива. Після цього, він з ОСОБА_4 сходив в
магазин за цигарками, і при виході вони
зустріли ОСОБА_7 з ОСОБА_1 З
незрозумілих для нього причин
останній, який був в стані алкогольного
сп'яніння, почав йому грубити, хоча до
цього вони були незнайомі. Він
намагався заспокоїти ОСОБА_1, однак той
не реагував, чому між ними виник
конфлікт, почалась штовханина. Друзі
ОСОБА_1, які відпочивали за столиком,
підійшовши до них, сказали їм
розбиратись між собою один на один.
Відійшовши вдвох з потерпілим від
магазину на декілька метрів, ОСОБА_1
несподівано наніс йому удар кулаком в
обличчя. У відповідь він також наніс
удар кулаком. Далі вони наносили один
одному удари руками. Від одного з
ударів ОСОБА_1 він ухилився і відразу ж
вдарив того кулаком в обличчя. Від
цього удару ОСОБА_1 впав лицем на землю
і не відразу зміг встати, тому він
припинив бійку і відійшов в сторону. До
ОСОБА_1 підійшла якась дівчина і
допомогла йому підвестись. Вони з
друзями не стали продовжувати
відпочинок і пішли від магазину «Яна».
Коли відходили, він чув, як хтось
кричав: «Викликайте швидку». Жалкує, що
так сталося із ОСОБА_1, однак наміру
заподіювати тяжке тілесне ушкодження
потерпілому в нього не було, він умисно
наносив удари руками, але не
розраховував, що можуть настати такі
наслідки. Стверджує, що він був у
тверезому стані та що удару ногою
ОСОБА_1 не наносив. Цивільні позови
прокурора та потерпілого ОСОБА_1
визнає.

Дослідивши всі матеріали справи, суд
приходить до висновку, що вина
обвинуваченого ОСОБА_3 об'єктивно
підтверджується сукупністю зібраних
по справі та перевірених судом доказів.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що в
ніч на 20.08.2012 року опівночі відпочивав з
двоюрідним братом ОСОБА_8 і товаришами
ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за
столиком біля магазину «Яна». Вони пили
пиво, він - алкогольний енергетичний
напій «Реал». Близько 02.00 год. ночі він
із ОСОБА_7 пішли в магазин взяти пива.
При вході в магазин в нього виникла
сварка із незнайомим йому до цього часу
хлопцем, як потім з'ясувалося - ОСОБА_3,
під час якої вони нецензурно один
одного обзивали, після чого стали
штовхатись і обмінялись ударами
кулаками. Підбігли хлопці із компанії
ОСОБА_3 і збили його з ніг. ОСОБА_8,
підійшовши до місця конфлікту, їх
розборонив. Потім він почув, як хтось
кричав: «Хай розбираються один на
один». До нього підбіг ОСОБА_3 і завдав
удар кулаком в обличчя, після чого між
ними почалася бійка, в ході якої вони
обмінялись кількома ударами кулаками.
Від одного з сильних ударів ОСОБА_3
кулаком в обличчя він впав на праве
коліно. Коли намагався піднятися і його
голова була дещо нахилена вниз, ОСОБА_3
наніс йому удар знизу ногою прямо в
перенісся. Від цього удару він відчув
вдавлення, різкий біль, помутніло в
голові, йшла кров. Якась дівчина
підійша, допомога йому піднятись і
сісти за столик. Після цього хтось
викликав швидку допомогу і його було
госпіталізовано в Шепетівську ЦРЛ.
Пізніше він був переведений для
продовження лікування в Хмельницьку
обласну лікарню. Щодо його цивільного
позову, то просив такий задовольнити і
стягнути з обвинуваченого завдану йому
матеріальну шкоду, з врахуванням
часткового відшкодування ОСОБА_3 8000
грн. за заподіяну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 дав суду показання, що він з
друзями, в тому числі ОСОБА_1, в ніч на
20.08.2012 року відпочивав за столиками
біля магазину «Яна». Близько 02.00 год. чи
03.00 год. ОСОБА_1 з ОСОБА_7 пішли в магазин
за пивом, потім і він хотів взяти пива
та коли заходив у магазин, ОСОБА_1 і
ОСОБА_7 якраз виходили. Вийшовши з
магазину, він побачив що при вході
ОСОБА_1 б'ється з незнайомим йому
хлопцем, як потім стало відомо - ОСОБА_3,
тому він покликав ОСОБА_8, який їх
розборонив. Потім ОСОБА_1 і ОСОБА_3
відійшли в сторону від входу в магазин
і почали битись один на один, завдаючи
один одному удари руками. Під час
бійки ОСОБА_1 впав на коліна і в цей
час

ОСОБА_3 миттєво наніс потерпілому удар
ногою в обличчя.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 суду показав, що конфлікту між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 він не бачив. В ту ніч
він посидів з друзями, серед яких були
ОСОБА_1 та ОСОБА_9, за столиком біля
магазину «Яна» та, попивши пива, поїхав
звідти. Вже на наступний день дізнався,
що хтось побив ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 дав показання, що близько 01.00
год. 20.08.2012 року після відпочинку на
дискотеці в диско-барі «Юність» вони з
друзями ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
прийшли на площадку біля магазину
«Яна», де за столиком продовжили
відпочивати, пили пиво. Через деякий
час він з ОСОБА_3, купивши в магазині
сигарети і пиво, при виході зустріли
ОСОБА_7 з товаришем, як потім йому стало
відомо - ОСОБА_1 Під час розмови ОСОБА_1,
який був в стані алкогольного
сп'яніння, з незрозумілих причин став
чіплятись до ОСОБА_3, обзивав його, тому
вони почали шарпатись. Підійшов брат
ОСОБА_1 і відвів його в сторону. Після
того, як друзі ОСОБА_1 почали кричати:
«Хай розбираються сам-на-сам», ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 відійшли від столиків.
ОСОБА_1 першим вдарив ОСОБА_3 Бійку він
пам'ятає частково, зокрема, бачив, як
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 нанесли по одному-два
удари руками. Коли перестали битись і
ОСОБА_3 відійшов, то потерпілий сам
впав. Після цього вони з друзями пішли
від магазину «Яна».

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 дав показання, аналогічні
показанням свідка ОСОБА_4 Щодо бійки
ОСОБА_1 і ОСОБА_3, то зазначив, що самої
бійки він не пам'ятає, що саме бачив - не
пам'ятає, так як було темно і вже
пройшов час. Проте ствердив, що ОСОБА_1
під час бійки впав лицем до низу.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 підтвердив показання свідків
ОСОБА_4 і ОСОБА_6 При цьому, з приводу
бійки обвинуваченого та потерпілого
показав суду, що вони наносили один
одному удари руками і від одного з
ударів ОСОБА_3 в обличчя потерпілий
похитнувся та присів на землю. Після
цього бійка припинилась. При цьому
ствердив, що ОСОБА_3 ногою удару ОСОБА_1
не завдавав, а останній лицем на землю
не падав.

Відповідно до даних протоколу огляду
місця події від 15.04.2013 року та
фото-таблиць до нього вбачається, що
місцем події є тротуар з грунтовим
покриттям по вул.400 років Шепетівки в
м.Шепетівка, який простягається між
проїзною частиною дороги і магазином
«Яна» та бетонованою площадкою ліворуч
від магазину, ширина тротуару від
бетонованої площадки до дороги в цьому
місці становить 8 м (а.с. 35).

З даних протоколу проведення слідчого
експерименту від 30.05.2013 року і
фото-таблиць до такого видно, що
потерпілий ОСОБА_1 розповів і показав
як саме ОСОБА_3 наносив йому удари
спочатку кулаками, а коли він від
одного з таких ударів впав на коліно, -
наніс удар ногою в обличчя. При цьому
пояснив, що саме від цього удару ОСОБА_3
ногою він відчув різкий біль, з носа
пішла кров, було відчуття вдавлення
(а.с. 69-75).

Відповідно до даних висновку
судово-медичної експертизи № 260 від
07.05.2013 року (а.с. 47-49) у ОСОБА_1
виявлені такі тілесні ушкодження:

а) Тупа закрита травма голови, що
супроводжувалась переломом лобної та
решітчастої кісток черепа, забоєм
головного мозку, переломами кісток
носа, підшкірними крововиливами
навколо обох очей та крововиливами під
кон'юнктиви обох очей. Дане тілесне
ушкодження виникло від дії тупого
твердого предмета (предметів) з
обмеженою або переважаючою травмуючою
поверхнею (поверхнями), могло виникнути
в строк та при обставинах, вказаних
обстежуваним, за своїм характером
належить до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, за кваліфікуючою ознакою
небезпеки для життя.

б) Рубець в лівій лобно-тім'яній ділянці
голови. Даний рубець є наслідком
загоювання рани, яка виникла від однієї
травмуючої дії тупого предмета з
обмеженою травмуючою поверхнею,
можливо у строк та при обставинах,
вказаних у постанові та обстежуваним,
яка за своїм характером належить до
категорії тілесних ушкоджень легкого
ступеня тяжкості, як така, що викликає
короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні експерт
ОСОБА_12 підтвердив свої висновки,
викладені у висновку № 260 від 17.05.2013
року щодо причин виявлених у ОСОБА_1
тілесних ушкоджень. Зазначив, що
експетиза проводилась через тривалий
час після отримання потерпілим
тілесних ушкоджень, в зв'язку з цим в
нього при досдіженні були відсутні
додаткові вихідні дані,

окрім тих, що містились в медичних
документах, які б дали можливість
конкретизувати або виключити ту чи
іншу причину тілесних ушкоджень
потерпілого. Відтак, тілесні
ушкодження могли виникнути за
обставин, викладених в обвинуваченні,
однак, не можна категорично виключити
можливість отримання ОСОБА_1 таких
ушкоджень від падіння з висоти
власного зросту з прискоренням.

З врахуванням фактичних обставин
справи і досліджених доказів, судом
достовірно встановлено, що ОСОБА_3
умисно цілеспрямовано завдав сильного
удару ногою знизу в обличчя
потерпілому ОСОБА_1, який в той момент
стояв на коліні, дещо опустивши голову
вниз.

Дане підтверджується показаннями
потерпілого і свідка ОСОБА_9, а також
протоколом проведення слідчого
експерименту від 30.05.2013 року з
фото-таблицями до такого (а.с. 69-75),
відповідає даним висновку
судово-медичної експертизи № 260 від
07.05.2013 року.

Суд критично оцінює показання
обвинуваченого в тій частині, що він
удару ногою потерпілом не наносив, а
останній впав лицем вниз на землю після
його удару кулаком, від чого міг
отримати тілесні ушкодження, оскільки
це спростовуються вказаними
дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Суд вважає дані доводи надуманими і
такими, що направлені на пом'якшення
відповідальності за вчинення злочину.

Зазначена позиція обвинуваченого не
підтверджується також показаннями
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5, на що
посилається сторона захисту.

Так, не заслуговують на увагу суду
показання свідка ОСОБА_4 в тій частині,
що коли ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вже перестали
битись і останній відійшов в сторону,
то потерпілий сам впав на землю,
оскільки це не узгоджується з
показаннями як потерпілого і інших
свідків, так і з показаннями
обвинуваченого, який стверджує, що
ОСОБА_1 впав на землю від його удару
кулаком.

Суд критично оцінює також показання
свідка ОСОБА_5 в тій частині, що ОСОБА_1
від удару ОСОБА_3 кулаком, похитнувся та
присів на землю, при цьому грудьми та
обличчям на землю не падав, а ОСОБА_3
потерпілому удару ногою не наносив, так
як це спростовується показаннями
свідка ОСОБА_9, котрий чітко описує
механізм завдання ОСОБА_3 удару ногою в
обличчя потерпілого, який стояв на
коліні, а його показання в цій частині
узгоджуються з показаннями
потерпілого. До того ж названі
показання свідка ОСОБА_5 не
узгоджуються з показаннями самого
обвинуваченого, котрий наполягає, що
потерпілий впав лицем за землю.

Крім того, суд відхиляє показання
свідка ОСОБА_6, дані під час судового
розгляду, що під час бійки з ОСОБА_3
потерпілий впав лицем до низу, оскільки
він під час цього ж допиту стверджував,
що самої бійки він не пам'ятає, що саме
бачив - не пам'ятає, так як було темно і
вже пройшов час. Відтак, показання
ОСОБА_6 щодо обставин бійки
обвинуваченого та потерпілого є
непослідовними, плутаними.

Свідок ОСОБА_6, про допит якого сторона
захисту заявила лише під час судового
провадження, є другом обвинуваченого,
що разом із наведеною непослідовністю
його показань викликає сумнів в
об'єктивності таких показань, зокрема,
ОСОБА_6 описує обставини події, на
підтвердження позиції захисту, однак
на уточнюючі питання інших учасників
судового розгляду щодо обставин, які
могли б спростувати таку позицію,
відповіді не дає.

З огляду на наведене, суд розцінює
показання цього свідка, як спробу
допомогти пом'якшити становище
обвинуваченому.

Натомість, показання свідка ОСОБА_9 суд
розцінює, як найбільш повні, послідовні
та спроможні, і такі, які в сукупності з
іншими дослідженими та перевіреними
судом доказами відповідають
встановленим фактичним обставинам
подій.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає,
що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_1
спричинені саме ударом ОСОБА_3 та
перебувають в прямому причинному
зв'язку з діями останнього.

Про наявність умислу в діях
обвинуваченого на спричинення ОСОБА_1
тяжких тілесних ушкоджень свідчить
спосіб, характер та механізм
заподіяння тілесних ушкоджень, а саме
свідоме нанесення сильного удару ногою
знизу безпосередньо в обличчя
потерпілого, коли останній стояв на
коліні, нахиливши голову дещо донизу.

Вказані факти свідчать про
цілеспрямовані, обдумані та умисні дії
обвинуваченого, спрямовані на
спричинення потерпілому тілесних
ушкоджень.

Відповідальність за ст.121 КК настає й у
тих випадках, коли умисел вин ного був
спрямований на заподіяння
невизначеної шкоди здоров'ю, а фак
тично було спричинено тяжке тілесне
ушкодження.

Так, ОСОБА_3 передбачав можливість
заподіяння шкоди здоров'ю ОСОБА_1 і хоча
не бажав, але свідомо припускав
настання такої шкоди.

За таких обставин, оцінюючи всі
вищенаведені докази у їх сукупності,
враховуючи спосіб та механізм
спричинення тілесних ушкоджень
потерпілому, суд приходить до
переконання, що дії ОСОБА_3 по
спричиненню потерпілому тяжких
тілесних ушкоджень були
цілеспрямовані, обдумані та умисні, що
виключає їх нанесення з необережності,
в чому намагається переконати суд
сторона захисту.

Таким чином, сукупність наведених
доказів дає підстави дійти висновку, що
вина ОСОБА_3 у заподіянні умисного
тяжкого тілесного ушкодження, тобто
умисного тілесного ушкодження,
небезпечного для життя в момент
заподіяння, доведена повністю і його
дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК
України.

При призначенні обвинуваченому виду та
міри покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують і
обтяжують покарання.

Обставин, що пом'якшують покарання
ОСОБА_3 судом не встановлено.

Зокрема, судом не може бути визнане
обставиною, що пом'якшує покарання,
щире каяття обвинуваченого.

Щирим каяття вважається тоді, коли воно
ґрунтується на визнанні особою своєї
провини, виявленні жалю з приводу
вчиненого та бажанні виправити
ситуацію, що склалася. Основною формою
прояву щирого каяття суд вважає повне
визнання особою своєї вини та правдиву
розповідь про всі відомі їй обставини
вчиненого злочину. Якщо особа приховує
суттєві обставини скоєного злочину, що
значно ускладнює розкриття злочину,
визнає свою вину лише частково для
того, щоб уникнути справедливого
покарання, її каяття не можна визнати
щирим, справжнім.

Таким чином, щирого каяття в
обвинуваченого щодо скоєного суд не
вбачає, оскільки він приховує суттєві
обставини вчиненого злочину, а
посилання обвинуваченого та його
захисника на часткове визнання вини
суд вважає формальним, оскільки ОСОБА_3
своєї вини у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
фактично не визнає.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_3 судом визнано - рецидив
злочинів.

Суд виключає таку обставину, що обтяжує
покарання ОСОБА_3, як вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння, яка
вміняється обвинуваченому
обвинуваченням, як таку, що не знайшла
свого підтвердження під час судового
розгляду.

Так, допитані у суді обвинувачений,
потерпілий та свідки не могли
підтвердити факту перебування ОСОБА_3 в
стані алкогольного сп'яніння,
очевидців вживання обвинуваченим
алкоголю 19.08.2012 року, в диско-барі
«Юність» чи безпосередньо перед
конфліктом біля магазину «Яна» не
встановлено, інших доказів, які б
спростовували показання
обвинуваченого в цій частині,
обвинуваченням не надано, а судом не
здобуто.

Суд при призначенні покарання враховує
ступінь тяжкості, характер та
суспільну небезпечність вчиненого
злочину, який є тяжким злочином,
вчиненим умисно, особу обвинуваченого,
який судимий, судимість не знята і не
погашена у встановленому законом
порядку, не працює, згідно наданої
характеристики за місцем проживання
скарг від мешканців не поступало,
відповідно до медичної довідки на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває.

Враховуючи наведене, а також беручи до
уваги позитивні погляди
обвинуваченого на майбутнє життя та
його молодий вік, обставини вчинення
ним злочину, поведінку потерпілого,
який, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, сам наражався на конфлікт з
ОСОБА_3, факт часткового відшкодування
ОСОБА_3 заподіяної шкоди, а також думку
потерпілого, який просить суворо
обвинуваченого не карати, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід
обрати покарання, достатнє і необхідне
для його виправлення та попередження
скоєння ним нових злочинів, у виді
позбавлення волі в мінімальних межах
санкції ч.1 ст.121 КК України, за якою він
обвинувачується.

Беручи до уваги вищенаведені
обставини, суд вважає за можливе
застосувати до обвинуваченого ст.75 КК
України і звільнити його від
відбування покарання з випробуванням,
оскільки його виправлення можливе без
реального відбування покарання з
покладанням на останнього обов'язків,
передбачених ст.76 КК України.

У кримінальному провадженні
потерпілим ОСОБА_1 заявлено цивільний
позов про стягнення з обвинуваченого
18473,79 грн. матеріальної та 12000 грн.
моральної шкоди.

Під час судового розгляду цивільний
позивач відмовився від своєї вимоги
про стягнення моральної шкоди, просив
стягнути матеріальну шкоду, з
врахуванням сплати йому ОСОБА_3 8000 грн.
в рахунок відшкодування шкоди.

Обвинувачений цивільний позов
потерпілого визнав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
цивільний позов потерпілого ОСОБА_1, з
врахуванням часткового відшкодування
ОСОБА_3 маретіальної шкоди, слід
задовольнити частково, а тому з
обвинуваченого на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню 10473,79 грн.

Щодо цивільних позовів, заявлених
прокурором Шепетівської міжрайонної
прокуратури в інтересах Шепетівської
центральної районної лікарні та
Хмельницької обласної лікарні, то такі
слід залишити без розгляду з наступних
підстав.

Згідно ч.3 ст.128 КПК України цивільний
позов в інтересах держави
пред'являється прокурором. Цивільний
позов може бути поданий прокурором у
випадках, встановлених законом, також в
інтересах громадян, які через фізичний
чи матеріальний стан, неповноліття,
похилий вік, недієздатність або
обмежену дієздатність неспроможні
самостійно захистити свої права.

Судом встановлено, що прокурором
подано цивільні позови в інтересах
Шепетівської центральної районної
лікарні та Хмельницької обласної
лікарні, які є комунальними закладами
охорони здоров'я, без відповідних
повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України
суд залишає позов без розгляду, якщо
заяву від імені заінтересованої особи
подано особою, яка не має повноважень
на ведення справи.

Процесуальні витрати та речові докази
в провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому, до
вступу вироку в законну силу, необхідно
залишити попередній у вигляді
особистого зобов'язання.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України,
суд -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК
України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі строком 5 (п'ять)
років.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_3 від відбування призначеного
покарання із випробуванням протягом
іспитового строку тривалістю два роки.

Зобов'язати ОСОБА_3, відповідно до ст.76
КК України, не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому, до
вступу вироку в законну силу, залишити
попередній- особисте зобов'язання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого по АДРЕСА_2,
матеріальну шкоду в розмірі 10473,79 грн.
(десять тисяч чотириста сімдесят три
гривні сімдесят дев'ять копійок).

Цивільний позов прокурора
Шепетівської міжрайонної прокуратури
в інтересах Шепетівської центральної
районної лікарні - залишити без
розгляду.

Цивільний позов прокурора
Шепетівської міжрайонної прокуратури
в інтересах Хмельницької обласної
лікарні - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Хмельницької
області через Шепетівський
міськрайонний суд Хмельницької
області протягом тридцяти днів з
моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги вирок, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції. Якщо строк апеляційного
оскарження буде поновлено,вважається,
що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду. Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору. Копія
вироку не пізніше наступного дня після
ухвалення надсилається учаснику
судового провадження, який не був
присутнім в судовому засіданні.

Суддя:

Оригінал вироку.