Справа № 363/5099/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/358/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 45 22.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - ОСОБА_9 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року у кримінальному провадженні № 0000026 про повернення прокурору обвинувального акта щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гриців, Шепетівського району, Хмельницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
ВСТАНОВИЛА:
ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000026 відносно ОСОБА_8 про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ст. 340 КК України повернуто прокурору.
Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 не викладені фактичні обставини справи, є неконкретним формулювання обвинувачення та не міститься обставин, що підлягають доказуванню у відповідності до ст. 91 КПК України.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що ухвала суду є незаконною, а тому просить її скасувати і направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 в той же суд для розгляду справи по суті.
Свої вимоги обґрунтовує доводами про те, що відповідно до ст. 314 КПК України, в підготовчому засіданні, з - поміж інших рішень, суд першої інстанції має право

повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, зокрема у разі наявністі суперечностей між документами, що подані прокурорам до суду; у наведені недопустимої натуралізації опису злочину; у випадку відсутності підпису слідчого чи не затвердження прокурором наданих суду документів; у разі відсутності передбачених законом додатків тощо. На думку прокурора вищезазначені положення під час підготовчого судового засідання не були виявленні, а тому висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи та рішення є таким, у якому істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Прокурор також вважає, що посилання суду першої інстанції у висновках на положення ст. ст. 55, 91, 337 КПК України виходить за межі повноважень суду першої інстанції, які надані під час підготовчого провадження та є предметом розгляду під час судового слідства.
Крім того, на думку прокурора, посилання суду на нерозкриту об`єктивну сторону інкримінованого злочину ОСОБА_8 за ст. 366 КК України, зокрема дня, часу та обставин не є доцільним, оскільки природа об`єктивної сторони вказаного складу злочину таких даних не потребує.
Згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні службового підроблення - внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а також у вчиненні службовою особою незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 340 КК України.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який має відповідати вимогам, які встановлені ст. 291 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України.
Разом з тим, крім вказаних судом першої інстанції недоліків, обвинувальний акт щодо обвинуваченого не відповідає положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно яких, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У вказаному обвинувальному акті викладені фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_8 та наявні положення про те, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються. Тобто, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень.
Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам, передбачених ст. ст. 370, 372 КПК України.
Порушень кримінального процесуального закону, які потягли б за собою зміну чи скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000026 відносно ОСОБА_8 про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ст. 340 КК України повернуто прокурору - без змін.
Головуючий /підпис/
Судді /підписи/

З оригіналом згідно.
Головуючий ОСОБА_2