ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1-кс/201/7601/2015
УХВАЛА
28 липня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю:

Прокурора ОСОБА_3

Підозрюваної ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0002815 клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої медичним реєстратором, освіта середня, не заміжньої, раніше не судимої, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В СТ А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.06.2015 ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 знаходячись на танцювальній площадці кафе «Ібіца» на Монастирському острові у м. Дніпропетровську помітили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які користувалися власними мобільними телефонами.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, вступили в попередню змову, розподіливши між собою ролі у скоєнні злочину та визначили мобільний телефон марки «Lenovo A850» який належить ОСОБА_7 та мобільний телефон марки «Nokia H200», який належить ОСОБА_8 як об`єкти свого злочинного посягання.

ОСОБА_4 разом із співучасницею злочину ОСОБА_6 , керуючись єдиним злочинним умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна, стали слідкувати за дівчатами щоб у подальшому заволодіти майном останніх. Так, 27.06.2015, приблизно о 02.30 годин, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 почали відходити від місця відпочинку. ОСОБА_4 та співучасниця злочину ОСОБА_6 керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, побачивши що дівчата знаходяться самі почали слідкувати за ними та відходячи приблизно 20 метрів від кафе «Ібіца» наздогнали їх. ОСОБА_4 знаходячись у вказаному місці, реалізуючи узгоджену раніше злочину домовленість, виконуючи заздалегідь відведену їй роль, яка полягала у відкритому викрадені чужого майна, підійшла до ОСОБА_8 та, переконавшись, що поблизу немає сторонніх осіб, які могли б завадити викраденню чужого майна, схопила її за передпліччя правої руки, та погрозою застосування насильства стала вимагати у потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон, після чого потерпіла ОСОБА_8 боячись за своє здоров`я віддала мобільний телефон марки «Nokia Asha 200 Dual Sim» ОСОБА_4 , тим самим майно потерпілої опинилось в руках ОСОБА_4 .

В цей час, співучасниця злочину ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, виконуючи заздалегідь відведеною її роль, яка полягала у відкритому викраденні майна, підійшла до потерпілої ОСОБА_7 та схопивши її за шию також стала вимагати у потерпілої мобільний телефон. Потерпіла ОСОБА_7 сприймаючі сказані погрози ОСОБА_4 як реальні, передбачаючи негативні наслідки, та будучи впевненою в діях ОСОБА_4 , віддала мобільний телефон співучасниці злочину ОСОБА_6 , таким чином майном ОСОБА_7 незаконно заволоділа співучасниця злочину ОСОБА_6 . Після того, як майно ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia Asha 200 Dual Sim» опинилось у ОСОБА_4 , та майно ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A850», опинилось у співучасниці злочину ОСОБА_6 , останні з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 733 гривень 92 копійок та ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 750 гривень.

30 червня 2015 року за даним фактом відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002815 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.186 КК України.

28 липня 2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести, може переховуватись від органів досудового розслідування, скоїти інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на підставі чого слідчий просив суд обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на його задоволенні наполягав, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрювана проти задоволення клопотання не заперечувала.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження №0002815, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру та також враховуючи ту обставину, що застосування іншого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є недоцільним, суд вважає необхідним застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає за доцільне покласти на неї у відповідності до ст.194 КПК України, обов`язки у вигляді: прибувати до слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за першою вимогою; не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 154-157 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 зобов`язання виконувати обов`язки у вигляді: прибувати до слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за першою вимогою; не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора, або суду..

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на неї судом обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є 26 вересня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1