Дата документу Справа № 242/3079/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 242/3079/14-к
№ пров. 11-кп/778/168/15 Головуючий в 1-й інст.- ОСОБА_1
Категорія - ст. 115, ч.1 КК Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

15 січня 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за апеляцією засудженого

на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя без реєстрації АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

- 10.03.1995 року Краматорським міським судом Донецької обл. за ст.140, ч.3 КК України (1960р.) до 6 років позбавлення волі; звільненого 02.04.1999 року постановою Селидівського міського суду Донецької обл. умовно-достроково на строк 1 рік 08 місяців 05 днів;

- 15.02.2002 року тим же судом за ст.ст. 185, ч.2; 297; 42; 43 КК України до 3 років позбавлення волі; звільненого 08.11.2004 року за відбуттям строку покарання;

- 23.02.2006 року тим же судом за ст. 263, ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі; звільненого 27.07.2007 року за ухвалою Калинінського районного суду м. Горловки Донецької обл. умовно-достроково на строк 7 місяців 03 дні;

- 15.04.2010 року Барвенківським районним судом Харківської області за ст.ст.15-185, ч.3; 309, ч.1; 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 09.07.2013 року за відбуттям строку покарання;

- засуджено за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України до 07 років 06 місяців позбавлення волі.

Запобіжним заходом щодо засудженого до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, початок строку відбуття призначеного покарання постановлено обчислювати з 14 серпня 2014 року.

Вирішена доля речових доказів, процесуальні витрати віднесені за рахунок дкржави.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений за замах на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_8 за наступних обставин.

13 серпня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи на лікуванні в медичному закладі "Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих", розташованому в с. Гостре м. Селідове Донецької області по вул. Спортивній, 8, в палаті вказаного закладу розпивав спиртні напої зі своїм сусідом по палаті ОСОБА_8 . В результаті між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 зробив йому зауваження щодо того, що ОСОБА_7 після куріння не провітрив палату, супроводжуючи його нецензурною лайкою на адресу останнього, а потім наніс ОСОБА_7 чотири удари кулаком в обличчя і вийшов з палати в коридор.

Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 з тумбочки палати взяв ніж, з яким вискочив у коридор, де з метою вбивства ОСОБА_8 наніс йому три удари ножем в життєво важливі органи тіла, в тому числі в область передньої поверхні грудної клітини зліва, в область живота зліва, в область лівого стегна, чим спричинив останньому тяжкі та інші за тяжкістю тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_8 присів і не піднімався, і які ОСОБА_7 розцінив, як несумісні з життям потерпілого, тому, вважаючи свій злочинний умисел закінченим, припинив свої злочинні дії та повернувся в свою палату, де знаходився до свого затримання.

В результаті умисних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини зліва, проникаюче в плевральну порожнину, з пошкодженням сердечної сорочки, правого шлуночка, яке ускладнилося крововтратою з розвитком геморагічного шоку ІІІ ступеню, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді колото-різаних поранень живота зліва та лівого стегна, а сам злочин не був доведений до кінця з причин, незалежних від волі ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_8 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога в Селідівській ЦМЛ.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не заперечуючи висновків суду щодо доведеності своєї вини у вчиненні вищевказаного злочину, а також правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, вважає вирок суду першої інстанції в частині призначеного йому покарання надто суворим, просить взяти до уваги той факт, що він в скоєному щиро покаявся та активно сприяв об`єктивному розкриттю та судовому розгляду справи, має ряд хронічних захворювань, які усладнюють процес перебування його в місцях позбавлення волі, в тому числі туберкульоз та хворобу Дехтерева, з огляду на що просить змінити вирок суду та зменшити йому строк позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, доводи прокурора, який вважає підстави для задоволення апеляції відсутніми, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вина ОСОБА_7 в замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_8 за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, самим засудженим, а також іншими учасниками судового процесу, не заперечується і в достатній мірі підтверджуються доказами, які суд першої інстанції в судовому засіданні ретельно дослідив і дав їм в своєму вироку належну та об`єктивну оцінку, яка заперечень не викликає, а також правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, як замах на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_8 , який був не доведений засудженим до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України взяв до уваги тяжкість злочину, факт скоєння його в стані алкогольного сп`яніння, визнавши цю обставину такою, що обтяжує його вину, і дійшов обгрунтованого висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 покарання, яке пов`язане з ізоляцією його від суспільства.

При цьому суд також взяв до уваги той факт, що ОСОБА_7 щиро розкаявся в скоєному злочині, визнавши за можливе призначити йому строк позбавлення волі, який є майже мінімальним за санкцією ч.1 ст. 115 КК України, та визнавши саме таке покарання необхідним та достатнім для його виправлення, з чим судова колегія вважає за необхідне погодитися.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні, в тому числі тяжкі злочини, судова колегія не знаходить підстав для зменшення строку покарання, в тому числі і з огляду на стан його здоров`я, оскільки з обставин вчинення ним даного злочину вбачається, що він його скоїв, перебуваючи в медичному закладі на лікуванні від туберкульозу і внаслідок вживання спиртних напоїв, тобто, внаслідок грубого порушення режиму цього лікування.

Таким чином, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, а також матеріалам кримінального провадження, тому підстав для його зміни судова колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Селидівського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий:

судді: