У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Кліменко М.Р.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 17 липня 2007 року кримінальну
справу за касаційним
поданням заступника прокурора м. Севастополя на вирок
Ленінського районного суду м. Севастополя від 27 липня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Севастополя від 17 жовтня 2006 року.

Вироком Ленінського районного суду м.
Севастополя від 27 липня 2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, громадянина України, судимого 07.09.2001 року за ст. 142 ч. 2 КК
України на 3 роки позбавлення

волі, звільненого 19.07.2003 року умовно-достроково

на підставі ст. 81 КК України на 10 місяців 28 днів,

засуджено:
- за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки 10
місяців позбавлення волі;

- за ч.
1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів ОСОБА_1. призначено 2 роки 10 місяців позбавлення волі, а за
сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України йому призначене остаточне
покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1. судові витрати у сумі 188 грн. 31 коп. за
проведення експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 17 жовтня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

ОСОБА_1. визнано винним та засуджено за
те, що будучи особою, яка раніше вчинила розбій, він 28 квітня, 27 та 28 серпня
2004 року, за попередньою змовою групою осіб, вчинив розбійні напади на
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, поєднані із застосуванням та погрозою
застосування насильства, небезпечного
для життя і здоров'я потерпілих, а також - за незаконне придбання, перевезення
та зберігання наркотичних засобів без мети збуту за обставин, викладених у
вироку.

У касаційному поданні заступника
прокурора порушено питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_1. та
направлення справи на новий апеляційний розгляд у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого
внаслідок м'якості. При цьому прокурор вказує, що засуджений раніше
притягувався до кримінальної відповідальності за розбій, аналогічні злочини
вчинив під час умовно-дострокового звільнення, але судами першої та апеляційної
інстанції ці обставини належно не враховані.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1, будучи раніше судимим за розбій, під час
умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком,
28 квітня 2004 року знову вчинив розбійний напад на ОСОБА_2, а 27 та 28 серпня
2004 року - розбійні напади на ОСОБА_3. і ОСОБА_4., поєднані із застосуванням
та погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я
потерпілих, за попередньою змовою групою осіб. Крім того в серпні 2004 року
ОСОБА_1. незаконно придбав, перевіз та зберігав наркотичні засоби без мети
збуту.

Незважаючи на систематичне вчинення ОСОБА_1. тяжких злочинів, у тому числі
під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попередній
аналогічний злочин, суд призначив йому покарання не тільки не в межах санкції
закону, але й із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої
межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 187 КК України, пославшись на молодий вік
засудженого, стан його здоров'я, проживання з літньою бабусею, думку
потерпілих, відсутність тяжких наслідків, а також щире каяття у вчиненому та
відшкодування заподіяної шкоди.

Проте призначене засудженому покарання не можна визнати таким, що
відповідає вимогам статей 65 та 69 КК України, оскільки не врахована тяжкість
вчинених злочинів, особа засудженого, а більшість обставин, що характеризують
засудженого, безпідставно визнані судом обставинами, що пом'якшують покарання.

Тому доводи касаційного подання про невідповідність призначеного ОСОБА_1.
покарання тяжкості вчинених ним злочинів та його особі внаслідок м'якості, а
тим більш про безпідставність призначення
покарання із застосуванням ст. 69 КК України колегія суддів вважає
обгрунтованими, бо призначене засудженому покарання у виді 2 років 10 місяців
позбавлення волі дійсно не відповідає вимогам статей 65 та 69 КК України,
оскільки судом належно не врахована тяжкість вчинених злочинів та особа
засудженого. Крім того, підставою
для застосування ст. 69 КК
України стали в цілому обставини, які характеризують засудженого, а не
пом'якшують покарання. Судом першої інстанції також не враховано, що засуджений
не займався суспільно-корисною працею, вчинив і злочин, пов'язаний із
незаконним обігом наркотичних засобів, сам страждає на наркоманію.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 372
КПК України, призначене ОСОБА_1. покарання є явно несправедливим внаслідок
м'якості, що залишилося поза увагою апеляційного суду, незважаючи на апеляцію
прокурора з цього приводу.

Тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 198 КПК України вирок суду першої інстанції
та ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_1. підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий судовий розгляд, у зв'язку з чим касаційне подання
підлягає частковому задоволенню.

При новому розгляді справи щодо ОСОБА_1. та у разі визнання його винним у
вчиненні інкримінованих йому злочинів за таких же обставин, як вони були
встановлені раніше, суду слід повною мірою врахувати тяжкість вчинених
злочинів, його особу та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, у
зв'язку з чим призначити йому покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК
України, яке має бути необхідним і достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись статтями 394-396 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора м. Севастополя задовольнити
частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Севастополя від 27
липня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 17 жовтня 2006
року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Кліменко М.Р. Паневін
В.О.