Справа №1-21/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року Тетіївський районний суд, Київської області в
складі:

головуючого судді: Лісовенко П.І.

при секретарі: Ковальчук В. А.

з участю прокурора : Меленчука О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тетієві, кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , уродженця м.Тетіїв Київської області ,українця, громадянина України , освіта середня , військовозобов"язаного, не
одруженого,не працюючого,раніше не судимого , жителя АДРЕСА_1,у вчиненні злочину, що передбачає
відповідальність за ст. 185
ч 1 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 01.12.2006 року близько 20.00 години в м.Тетієві Київської
області переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його по корисливим
мотивам,перебуваючи в роздягальній кімнаті ЗОШ №3,що по вул.Будьоного, користуючись відсутністю сторонніх осіб/таємно
викрав мобільний телефон „Simens СХ 75",вартістю 711 грн.,що належить ОСОБА_2 чим спричинив
останньому матеріальної шкоди на суму 711
грн:.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 вину свою в пред'явленому йому обвинуваченні
визнав пвністю і пояснив,що викрадений телефон спочатку хотів продати,але пізніше вирішив залишити собі. Згодний
відшкодувати матеріальну шкоду заявлену позивачем на суму 250 грн.та моральної шкоди на суму 2500 грн..

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_2 пояснив,що поскільки йому телефон
повернуто,але залишено не відшкодовано матеріальної шкоди на суму 250 грн.,кошти витрачені на проведення
експертизи, тому дану суму просить стягнути з підсудного,а також 2500 грн.моральної
шкоди.

У відповідності до ст. 299 КПК України,за згодою учасників процесу,судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі,відносно тих фактичних обставин справи,які
ніким не оспорюються.

Таким чином аналізуючи зібрані по
справі та досліджені в суді докази, суд вважає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена і його дії
суд кваліфікує за ст. 185 ч 1 КК України, так як він
таємно викрав чуже майно.

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину.

Як пом"якшуючі його вину обставини, суд
враховує те, що він раніше не судимий, що вину свою
визнав,сприяв розкриттю злочину,зобов"язується відшкодувати потерпілому матеріальну та моральну шкоду, що тяжких
наслідків від скоєного не наступило.

Враховуючи всі обставини по справі,
суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе в умовах не пов"язаних з ізоляцією від
суспільства з приміненням ст.75
КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілим
ОСОБА_2 про відшкодування йому 250
грн.матеріальної шкоди та 2500
грн.моральної шкоди,суд задовольняє повністю,оскільки
діями підсудного нанесено збиток потерпілому на вказану суму і дану суму
підсудний визнає і зобов"язується її відшкодувати.

Керуючись ст.ст. 321-323;324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст.185 ч.І КК України до
2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, призначивши
іспитовий строк 2(два) роки.

В силу ст.76 КК України зобов'язати засудженого
ОСОБА_1 без дозволу органу кримінально-виконавчої системи не змінювати
постійного місця проживання та періодично в строки з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту звернення вироку до
виконання.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 250 (двісті п"ятдесят) гривень
матеріальної шкоди та 2500 (дві тисячі п"ятсот)гривень моральної
шкоди.

Речові докази: мобільний телефон „Simens CX 75",що
знаходиться на зберіганні у ОСОБА_2,передати у його користування.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на
протязі 15 діб.

Суддя: П.ІЛісовенко.