АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000939 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року, постановленою у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000939 щодо ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України через те, що наведені у ньому обставини, що характеризують об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України (примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати угоду з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами за відсутністю ознак вимагання, що завдало великої шкоди), є незрозумілими, оскільки слідчим не зазначено, в якій формі була висловлена погроза обвинуваченим, в чому саме полягала погроза насильства над потерпілим та його близькими родичами та не конкретизовано коло близьких родичів, щодо яких висловлювалась така погроза.

Крім того, суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України скарги потерпілого в частині щодо неознайомлення його з матеріалами досудового розслідування.

При цьому суд послався на те, що 30.01.2015 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України. В той же день, 30.01.2015, прокурором було надано доручення слідчому щодо відкриття матеріалів провадження потерпілому, підозрюваному та захиснику. 30.01.2015 ОСОБА_9 та його захиснику було повідомлено про завершення досудового розслідування, відкрито матеріали кримінального провадження та надано їх для ознайомлення в період часу з 17.45 год. до 21.40 год. Також 30.01.2015 потерпілому було направлено повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження, і в той же день в порушення вимог ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 10 ст. 290 КПК України слідчим був складений обвинувальний акт, який затверджений прокурором теж 30.01.2015 з огляду на те, що 28.01.2015 представником потерпілого адвокатом ОСОБА_7 слідчому було подано клопотання про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження, яке не розглянуто.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить таких процесуальних дій як відкриття матеріалів потерпілому та надання їх на ознайомлення, повідомлення потерпілому про завершення досудового розслідування.

Крім того, згідно ухвали суду першої інстанції, слідчим не був допущений до захисту підозрюваного ОСОБА_9 захисник ОСОБА_10 , що вбачається з клопотання обвинуваченого та відповідає даним, які містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.

За доводами прокурора обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000939 щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить всі передбачені законом відомості, і викладене у ньому формулювання обвинувачення є чітким, зрозумілим та таким, що надає можливість в повній мірі реалізувати обвинуваченим своє право на захист.

Крім того, як вказує прокурор, права потерпілого у кримінальному провадженні не було порушено, оскільки його слідчим завчасно в усному порядку повідомлено про можливість 30.01.2015 ознайомитись з матеріалами провадження, клопотання ж його представника про ознайомлення з матеріалами слідчим отримано після направлення обвинувального акту до суду. Зауважує і на тому, що за наявності відповідних клопотань забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження після призначення справи до судового розгляду повинен головуючий.

Також за доводами прокурора захист підозрюваного ОСОБА_11 за його бажанням під час досудового розслідування здійснював адвокат ОСОБА_8 , а 30.01.2015 на стадії закінчення досудового розслідування ОСОБА_11 з метою перешкоджання закінченню досудового розслідування та порушення розумних строків провадження усно заявив про бажання відмовитись від захисника ОСОБА_8 та залучити іншого захисника, проте документів на підтвердження угоди з конкретним захисником, як і заяви про відмову від захисника ОСОБА_8 , не надав. Письмове ж клопотання адвоката ОСОБА_12 про залучення його в якості захисника надійшло також після направлення обвинувального акту до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , доводи представника потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши та перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000939 з додатками, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає, оскільки при викладенні в ньому фактичних обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, не зазначено, у якій формі обвинуваченим була висловлена погроза, в чому саме полягала погроза насильства над потерпілим та його близькими родичами та не конкретизовано коло близьких родичів, щодо яких висловлювалась така погроза.
Відсутність таких обставин свідчить про порушення органами досудового розслідування вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Також колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілому ОСОБА_13 та його представнику, що свідчить про порушення вимог ст. 290 КПК України.

Що стосується тверджень прокурора про те, що ознайомлення з матеріалами провадження є правом потерпілого, яким він не скористався, будучи про це повідомленим слідчим в усному порядку, а також про забезпечення такого права потерпілому та його представнику головуючим після призначення справи до судового розгляду, не спростовують таких висновків суду.
Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, 30.01.2015. В той же день, 30.01.2015, прокурором було надано доручення слідчому щодо відкриття матеріалів провадження потерпілому, підозрюваному та захиснику. 30.01.2015 ОСОБА_9 та його захиснику було повідомлено про завершення досудового розслідування, відкрито матеріали кримінального провадження та надано їх для ознайомлення в період часу з 17.45 год. до 21.40 год. Того ж дня, 30.01.2015, потерпілому було направлено повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження, і в цей же день слідчим був складений обвинувальний акт, який затверджений прокурором також 30.01.2015.

При цьому даних про виконання доручення прокурора про відкриття матеріалів провадження потерпілому, як і даних про належне повідомлення потерпілого та його представника про відкриття матеріалів досудового розслідування, реєстр не містить, в той час, як за твердженнями представника потерпілого останній не був повідомлений про таке, бо станом та 30.01.2015 перебував за межами України. Крім того, 28.01.2015 представником потерпілого адвокатом ОСОБА_7 слідчому було подано клопотання про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження, яке також не розглянуто (а.с.п. 60).

Всупереч доводам прокурора відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і посилання суду в ухвалі на те, що слідчим не був допущений до захисту підозрюваного ОСОБА_9 залучений останнім захисник ОСОБА_10 , що вбачається з клопотання обвинуваченого та відповідає даним, які містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

З огляду на наведені недоліки обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції про необхідність повернення його прокурору, оскільки такі порушення є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

За таких обставин колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000939 ОСОБА_5 залишити без задоволення

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000939відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3