Справа № 344/4758/15-к
Провадження № 10/779/6/2015
Категорія ст.303 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

апелянта ОСОБА_6 ,

скаржниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 . на постанову Івано-Франківського міського суду від 23 квітня 2015року, -

в с т а н о в и л а :
Постановою слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_8 від 10 жовтня 2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_9 у зв`язку з відсутністю події злочину.

Свою позицію слідчий мотивував тим, що допитавши свідків та провівши перевірку по даному факту відсутні будь-які дані про те, що смерть ОСОБА_9 була насильницькою та не встановлено причетності до її смерті сторонніх осіб, а тому в даному випадку відсутні ознаки злочину і справа пілдлягає до закриття.

ОСОБА_7 звернулася до суду зі скаргою на дану постанову, в якій просила поновити строк на подання цієї скарги та скасувати вищевказану постанову слідчого, мотивуючи свою позицію тим, що в даному випадку слідчий повинен був винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю самої події злочину, а не складу злочину, так як ніяких дій щодо заволодіння чужим майном вона не вчиняла, а майно (квартира) була їй відчужена в силу дружніх та особливо довірливих стосунків.

Свою позицію в частині пропуску строку вона мотивувала тим, що постанова їй не видавалась, а про її існування вона дізналась 24.03.2015 року, коли була присутня в судовому засіданні з приводу слухання іншої її скарги.

23 квітня 2015 року її скаргу було розглянуто і з приводу цього винесено постанову, в якій зазначено скасувати постанову слідчого СВ Івано-франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 10.10.2012 року про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст. 190 КК України за відсутністю в її діях складу злочину.

Не погодившись з таким рішенням судді представник скаржниці ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій вважає його незаконним та необгрунтованим. Незаконність та необгрунтованість даної постанови суду полягає в тому, що суд скасував неіснуючу постанову про закриття кримінальної справи, хоча його довірителькою оскаржувалась постанова про відмову в порушенні кримінальної справи. Також звертає увагу суду на те, що суд своє рішення виніс у формі ухвали, хоча воно мало виноситись у формі постанови. Просить скасувати дане рішення і направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляції, прокурора, який погодився з апеляційними вимогами ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Законною та мотивованою постанова суду є тільки тоді коли суд, виконавши вимоги закону, дослідивши передбачені законом докази, давши аналіз дослідженим матеріалам обгрунтовано прийшов до того чи іншого висновку.

Відповідно до вимог ст. 236-2 КПК України 1960 року суддя повинен був витребувати матеріали на підставі яких було відмовлено у порушенні кримінальної справи. Проте як видно з матеріалів справи суд цю вимогу закону не виконав і без огляду та належної перевірки таких матеріалів прийняв помилкове та необгрунтоване рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи скаржником оскаржувалась постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, а суд першої інстанції не ознайомившись належним чином із відмовними матеріалами справи постановив рішення про скасування постанови слідчого про закриття кримінальної справи, хоча такої постанови в матеріалах справи немає і про її наявність нічого невідомо Також нормами КПК України 1960 року чітко відокремлено вирішення даних скарг, які регулюються різними статями КПК .

Оскільки рішення винесено стосовно неіснуючої постанови, то воно підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд в суд першої інстанції для вирішення по суті.

Щодо покликань апеллянта ОСОБА_6 про те, що суд постановив рішення у формі ухвали хоча повинен був винести його у формі постанови, то колегія суддів вважає, що і ця його апеляційна вимога підлягає до задоволення, оскільки ст. 409 КПК України 1960 року передбачає вирішення питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку. В даному випадку питання про виконання цієї постанови не йшлося, тому ця постанова є незаконною.

Керуючись ст..ст. 365, 366, 367, 382 КПК України 1960 року, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляцію ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 23 квітня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4