Справа №
ВИРОК

Іменем України

14
червня 2007 року Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в складі
головуючого судді Окунь
Т.В.

при
секретарі Гончар
С. Т.

з участю
прокурора Пожарова
О.О.

та
підсудного ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Комсомольську кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Комсомольська Полтавської області, українця,
громадянина України, освіта
неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

-14.07.2000 року Комсомольським міським судом за ст.
17, ч.2 ст.
81, ч.1 ст.
229-6, ст. 46-1 КК України ( в ред. 1960 року) до 1
року 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та сплатою
штрафу в розмірі 680 гривень.

-05.12.2000 року Крюківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.
229-6, КК України ( в ред. 1960 року) до 2
років позбавлення волі. На підставі
ст. 43 КК України частково
приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком

суду. Остаточно засуджений до 2 років 6 місяців позбавлення волі з
примусовим лікуванням від наркоманії. Звільнений 21.03.2002 року
умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 14 днів.

03.12.2002
року Комсомольським міським судом за ч.2
ст. 309 КК України до 2 років 6
місяців позбавлення волі. На підставі
ст. 75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

02.03.2005
року Комсомольським міським судом за ч.1
ст. 213 КК України до 100 годин
громадських робіт, за ч. 2 ст.
389 КК України,

встановив:

Підсудний вчинив
злочин невеликої тяжкості проти правосуддя за таких обставин:

Вироком
Комсомольського міського суду від 02.03.2005 року ОСОБА_1. призначена міра
покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. 24.03.2005 року вирок суду
надійшов на виконання в Комсомольську кримінально-виконавчу інспекцію.
30.03.2005 року ОСОБА_1. був викликаний в КВІ,
але він не з'явився, за що
07.04.2005 року йому було винесено попередження начальником КВІ ОСОБА_2.. 07.04.2005
року начальник КВІ ознайомила ОСОБА_1 з умовами відбування покарання, про що ОСОБА_1. дав підписку. У відповідності
до ч.3 ст. 13 КВК України начальником КВІ винесена

постанова
про встановлення днів явки на реєстрацію,
про що засудженому оголошено під розпис.
Також ОСОБА_1. було видано направлення для відбування громадських робіт
в ДКП " Озеленення та благоустрою " м. Комсомольська, але останній не приступив до виконання
покарання.

13.06.2005
року начальником КВІ засудженому ОСОБА_1. було винесено попередження за неявку
до КВІ для реєстрації 18.04.2005 p., 04.05.2005
p., 16.05.2005 p., 06.06.2005
року без поважної причини та за те, що
до цього часу засуджений не приступив до виконання покарання В цей же день
ОСОБА_1. видане повторне направлення в ДКП " Озеленення та благоустрою
" м. Комсомольська. Згідно довідки
адміністрації ДКП " Озеленення та благоустрою " № 21 від 21.06.2005
року та № 27 від 25.07.2005 року ОСОБА_1. не приступив до виконання громадських
робіт на даному підприємстві.

21.11.2005
року начальником КВІ засудженому ОСОБА_1. знову було винесено попередження за
неявку до КВІ для реєстрації та по викликам з липня 2005 року, а також за те, що до цього часу

2

засуджений не приступив до виконання покарання, та втретє було видане направлення для
відбування покарання в ПП " Спецтранс " м. Комсомольска. Згідно повідомлення № 210 від 09.12.2005 року адміністрації ПП " Спецтранс ", засуджений не з'явився на
підприємстві для відбування громадських робіт.

06.02.2006 року начальником КВІ засудженому ОСОБА_1. знову було винесено
попередження за неявку до КВІ для реєстрації 05.12.2005 p., 19.12.2005 p.,
03.01.2006 p., 20.01.2006 року без
поважних причин, за неявку в КВІ по
викликах, та за те, що засуджений ухиляється від відбування
покарання.

20.03.2006 року начальником КВІ засудженому ОСОБА_1. було винесено
попередження за неявку до КВІ для реєстрації без поважних причин 20.02.2006 p., 06.03.2006 року, та за ухиляння від
відбування покарання.

17.04.2006 року начальником КВІ засудженому ОСОБА_1. було винесено
попередження за неявку до КВІ для реєстрації без поважних причин 03.04.2006
року, та за ухиляння від відбування
покарання.

30.05.2006 року начальником КВІ засудженому ОСОБА_1. було винесено
попередження за те, що до цього часу він
не приступив до виконання громадських робіт.

23.10.2006 року начальником КВІ засудженому ОСОБА_1. знову було винесено
попередження за неявку до КВІ для реєстрації 18.09.2006 p., 02.10.2006 p.,
16.10.2006 року без поважних причин, за неявку в КВІ по викликах, та за те,
що засуджений ухиляється виконання громадських робіт.

Також за час перебування на обліку Комсомольського КВІ засуджений ОСОБА_1.
притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень:

·
28.10.2005 року Крюківським
районним судом м. Кременчука Полтавської
області за ст. 173 КУпАП до адміністративного стягнення у
вигляді арешту строком на 15 діб;

·
27.01.2006 року
Крюківським районним судом м. Кременчука
Полтавської області за ст. 173 КУпАП до адміністративного стягнення у
вигляді арешту строком на 1 добу.

В судовому засіданні підсудний свою вину в скоєному злочині визнав
повністю, при цьому не оспорював
фактичних обставин та доказів по справі за фактами ухилення від відбування
громадських робіт, та пояснив, що скоїв злочин так та при тих
обставинах, як це вказано в описовій
частині вироку. Згадані порушення допускав так як робота в ДКП "
Озеленення " його не влаштовує бо принижує його честь і гідність. Також
його не влаштовують погодні умови, в
яких він повинен працювати. Саме тому не приступив до роботи на даному
підприємстві. Направлення на роботу в ПП " Спецтранс ", яке йому видали в КВІ, він загубив,
в зв'язку з чим і не приступив до роботи.

Крім показань самого підсудного,
його вина підтверджена по справі показаннями свідків ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_2., в судовому засіданні
показала суду, що 24.03.2005 року в
Комсомольську кримінально-виконавчу інспекцію надійшов на виконання вирок суду
стосовно засудженого ОСОБА_1. 07.04.2005 року засуджений ОСОБА_1. був
ознайомлений з умовами відбування покарання про що дав підписку у відповідності
до ч.3 ст. 13 КВК України, також нею була винесена

постанова про встановлення днів явки на реєстрацію. Також ОСОБА_1. було
видано направлення для відбування громадських робіт в ДКП " Озеленення
" м. Комсомольська. 13.06.2005 року
нею було винесено попередження ОСОБА_1. за неявку до КВІ для реєстрації та
ухилення від виконання покарання, і
видане повторне направлення в ДКП " Озеленення". 21.11.2005 року
ОСОБА_1. знов було винесено попередження та втретє видано направлення для
відбування покарання в ПП " Спецтранс " м. Комсомольська. 06.02.2006
року ОСОБА_1. знову було винесено попередження. 03.03.2006 року вона згідно
ч.2 ст.
389 направила до прокуратури м.
Комсомольська подання та матеріали для вирішення питання про притягнення
засудженого ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності в зв'язку з ухиленням від
відбування покарання. 20.03.2006 p., 17.04.2006 p., 30.05.2006 року нею знову було винесено попередження ОСОБА_1. за неявку до
КВІ для реєстрації та ухилення від виконання покарання. 30.05.2006 року
Комсомольська КВІ отримала постанову Комсомольського MB про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками
ч. 2 ст.
389 КК України відносно ОСОБА_1 В ході перевірки Комсомольським MB УМВС України в
полтавській області було встановлено, що
ОСОБА_1. страждає наркоманією та проходить курс лікування в реабілітаційному
центрі "Перемога" м.
Чернігова. На запит Комсомольського КВі про місцезнаходження ОСОБА_1
адміністрація ЦДСПР " Перемога " повідомила, що ОСОБА_1. знаходився на реабілітації з
12.05.2006 року по 25.05.2006 року та з 08.06.2006 року по 22.08.2006 року.
23.10.2006 року інспектором Гнатюк Т.С.
ОСОБА_1знову було винесено попередження за неявку в КВІ для реєстрації
та за те, що він не приступив до
виконання громадських робіт.

СвідокОСОБА_3. в судовому засіданні показав суду, що він працює директором ДКП "Озеленення
та благоустрою" м. Комсомольська.
Він знав що 07.04.2005 року начальником КВІ УДДУПВ в Полтавській області
ОСОБА_2. для виконання вироку суду у вигляді 100 годин громадських робіт
направлявся засуджений ОСОБА_1. але даний громадянин у нього на підприємстві не
працював і не працює. Підприємство з цього приводу 21.05.2005 року надавало
офіційну відповідь на запит КВІ.

3

Як
вбачається з оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_4, їй було відомо, що ОСОБА_1. за вироком Комсомольського
міського суду засуджений до відпрацювання 100 годин громадських робіт і
направлявся начальником КВІУДДУПВ в Полтавській області ОСОБА_2. до неї на
підприємство з 21.11.2005 року ля виконання вироку суду, але даний громадянин на підприємство не
з'явився, на підприємстві не працював і
не працює. Підприємство з цього приводу 09.12.2005 року надавало офіційну
відповідь на запит КВІ.

Крім
того, вина підсудного підтверджується
дослідженими в судовому засіданні доказами: розпискою ОСОБА_1 про ознайомлення
з порядком та умовами відбування покарання та відповідальністю за їх порушення
(а.с. 18), розпискою ОСОБА_1 про
ознайомлення з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію (а.с. 13).

Умисні
дії ОСОБА_1., які виразились в ухиленні
від відбування громадських робот,
особою, засудженою до даного виду
покарання, органами досудового слідства
вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.

Виходячи
з загальних засад призначення покарання,
визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та
обставини, що впливають на призначення
покарання.

Суд
приймає до уваги, скоєний ОСОБА_1 злочин
є злочином невеликої тяжкості, і в якості обставини, що пом'якшує покарання, враховує визнання підсудним своєї вини та
щире каяття в скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

За
висновком ЛКК ОСОБА_1. практично здоровий,
працездатний, не потребує
примусового лікування від наркоманії та алкоголізму, за місцем проживання характеризується як
особа, на яку не надходять скарги.

Призначаючи
покарання за вчинений злочин, суд
враховує, що тяжких наслідків від
скоєного ОСОБА_1. не настало, але
приймаючи до уваги факт ухилення ОСОБА_1. від відбування покарання, не пов'язаного з позбавленням волі, наявність декількох попереджень з боку КВІ
про можливість кримінальної відповідальності за умови продовження ухилення від
відбування покарання, та відсутність
відповідного реагування з боку засудженого,
що є свідченням його небажання стати на шлях виправлення, суд вважає що достатнім для виправлення
підсудного покаранням має бути призначене покарання у вигляді арешту.
Призначаючи згаданий вид покарання, та
враховуючи наявність пом'якшуючої вину обставини, суд вважає за можливе призначити мінімальний
строк, передбачений санкцією ст. 389 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 за
ч.2 ст. 389 КК України до одного місяця
арешту. Запобіжний захід засудженому змінити - взявши під варту з залу суду.
Строк покарання відраховувати з 14 червня 2007 року.

На вирок
суд протягом 15 днів з часу його проголошення,
засудженим в той строк з моменту вручення копії вироку може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.