АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/268/15 Справа № 182/338/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської міжрайонної прокуратури на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянство України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді було залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Строк запобіжного заходу ухвалою визначено до 11 квітня 2015 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, враховуючи ступінь ризику та особу підозрюваного ОСОБА_7 , вважав за доцільне обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та роботи, на утриманні має малолітню доньку, тяжкість конкретного вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своєї скарги, прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення та під час досудового слідства встановлена наявність певних ризиків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, виступ слідчого, який підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що її вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в СВ Нікопольського ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000257, внесене 27.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

16 лютого 2015 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційної інстанції, вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що підтверджується доказами, які знаходяться в цих матеріалах.

Між тим, за вимогами ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів, в клопотанні слідчого не достатньо обґрунтована неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та прокурором дані обставини належним чином не доведені.

З вказаних обставин, висновок слідчого судді є обґрунтованим щодо недоведеності достатності підстав, стосовно обрання підозрюваному такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливо виключно тільки у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Оскільки прокурором на момент розгляду клопотання та в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 181 КПК України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як він відповідає вказаним вище нормам закону і фактичним обставинам справи.

При ухваленні оскаржуваного судового рішення, судом враховано вимоги ст. 178 КПК України, обґрунтованість підозри в скоєнні умисного злочину ОСОБА_7 , дані про його особу, наявність та доведеність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Доводи прокурора в апеляції на те, що підозрюваний скоїв тяжкий злочин не є само по собі обставиною, яка є підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Дана обставина розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам вищевказаної норми закону і є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

Доводи прокурора про порушення права підозрюваного на якісний та своєчасний розгляд клопотання щодо обрання запобіжного заходу необґрунтовані, оскільки клопотання було розглянуте у день звернення до суду.

Твердження викладені в апеляції про те, що суд не зазначив обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам також не можуть бути визнаними обґрунтованими, оскільки суд як раз і прийшов до висновку про необхідність обрання домашнього арешту, як більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується доводів прокурора про відсутність у підозрюваного утриманців, на спростування викладеного в ухвалі суду твердження про наявність на утриманні у ОСОБА_7 малолітньої доньки, то у суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 вказав, що у свідоцтві про народження він не записаний батьком цієї дитини. Разом з тим, дана обставина не є безумовною підставою для скасування ухвали суду.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає законним і обґрунтованим застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В ході розгляду апеляційної скарги, підозрюваний вказав, що постійно проживає у АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 379 КПК України має право виправити допущені в судовому рішенні описки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді апеляційного суду: