УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2008 року колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Лугового М.Г.,

суддів - Олійника В.Б., Матуса В.В.,

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 13 листопада 2007 року. яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, без визначеного місця проживання, в порядку ст. 55 КК
України ( в ред. 1960р.) не судимий,

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК
України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

За
вироком суду ОСОБА_1 засуджений за вчинення наступних дій.

26
лютого 2007 року, близько 4 години, ОСОБА_1. переслідуючи корисну мету на
заволодіння чужим майном, скориставшись несправністю замикаючого пристрою,
проник до приміщення сараю в домоволодінні АДРЕСА_1, де таємно викрав належні
ОСОБА_2 мопед „Карпати”, вартістю 662.81 грн., велосипед „Україна”, вартістю
150 грн., дві лопати, на загальну суму 68 грн., крани водопровідні та засувки
для перекриття води, на загальну суму 200 грн., 100 кг металобрухту чорного
кольору, на загальну суму 76 грн., а всього на суму 1156,81 грн.

На
вирок суду від засудженого ОСОБА_1 надійшла апеляція в якій ставиться питання
про перевірку законності його засудження та пом'якшення призначеного йому
покарання.

ОСОБА_1.
мотивує свої вимоги тим, що суд незаконно засудив його за викрадення у
потерпілого ОСОБА_2 металобрухту, лопат, кранів водопровідних та засувок для
перекриття води, оскільки цього майна він не викрадав.

Також
суд, при призначенні йому покарання, не врахував, що він, перебуваючи в
незареєстрованому шлюбі, має малолітню дитину, яка знаходиться на його
утримуванні.

Заслухавши
доповідь судді щодо суті вироку та поданої апеляції, думку прокурора про
залишення вироку без зміни, а апеляції без задоволення, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає.

Колегія
суддів не може погодитись з доводами апеляції про те, що в ході досудового
слідства ОСОБА_1, в результаті незаконних дій слідчого, вимушений був обмовити
себе щодо переліку викраденого ним майна з домоволодіння потерпілого ОСОБА_2,
оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження як в ході судового так і в
ході апеляційного розгляду справи.

Сам
засуджений ОСОБА_1 не заперечує того, що він 26 лютого 2007 року здійснив
викрадення майна потерпілого ОСОБА_2

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, при його допиті в якості підозрюваного
( а. с. 72 - 74 ), обвинуваченого ( а. с. 95 - 98; 111 - 114 ), вказував за
яких обставин він викрадав велосипед, мопед, металобрухт, лопати, водопровідні
крани та засувки для перекриття води, належних потерпілому ОСОБА_2, при цьому
він ніяким чином не вказував, що відносно нього застосовувались такі методи
слідства за яких він вимушений був себе оговорити щодо кількості викраденого
ним майна.

В ході
судового розгляду справи ОСОБА_1 свої пояснення змінив, вказуючи, що він не
викрадав у потерпілого ОСОБА_2 лопат, водопровідних кранів та засувок для
перекриття води, однак з пояснень потерпілого ОСОБА_2, судом було встановлено,
що вказані предмети у нього були викрадені разом з мопедом та велосипедом.

У суду
не було ніяких підстав недовіряти поясненням потерпілого, а тому суд на
законних підставах розцінив зміну пояснень підсудним ОСОБА_1, як обраний ним
спосіб захисту з метою пом'якшення своєї відповідальності за вчинене.

За
таких обставин колегія суддів вважає, що суд, піддавши аналізу досліджені
докази в своїй сукупності, обгрунтовано дійшов до висновку про винність
ОСОБА_1 в вчиненому і вірно кваліфікував
його дії за ст. 185 ч. 3 КК України.

При
призначенні судом покарання ОСОБА_1, було враховано ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Колегія
суддів знаходить безпідставними мотиви апеляції про те, що суд не врахував при
призначенні покарання наявність у ОСОБА_1 на утримування малолітньої доньки,
оскільки він ні в ході досудового слідства, ні в ході судового розгляду справи,
не вказував про наявність у нього доньки.

Таким
чином колегія суддів перевіривши доводи апеляції, не знаходить підстав для
визнання вироку не законним, а відповідно не знаходить підстав, і для її
задоволення.

Керуючись
ст. ст. 366; 377 КПК України. колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Ковпаківського районного суду м. Суми, від 13 листопада 2007 року, відносно
ОСОБА_1, - залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без
задоволення.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ