В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю прокурора -
Кандзьоби М.С.

представника потерпілого -
ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду м. Біла Церква
обвинувальний акт та угоду про
примирення від 12 грудня 2013 р. у
кримінальному провадженні внесеному
в Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0003075 від 17.05.2013 р. по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Брюховецьк Краснодарського Краю РФ,
українки, громадянки України, з вищою
освітою, заміжньої, працюючої на посаді
бухгалтера в ТОВ «Біо Альянс»,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, раніше не
судимої,- обвинуваченої у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК
України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта
ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що вона,
працюючи на посаді головного
бухгалтера Білоцерківської філії ПАТ
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» (далі- Білоцерківська
філія «МАУП»), будучи
матеріально-відповідальною особою, в
період часу з 25.12.2009 р. по 05.03.2013 р. з
корисливих мотивів, зловживаючи своїм
службовим становищем, незаконно
заволоділа грошовими коштами,
належними Білоцерківській філії
«МАУП».

Так, достеменно знаючи, що ОСОБА_4, яка
була формально оформлена на посаду
бухгалтера-касира згідно наказу №123-с
від 02.12.2009 р. по Білоцерківській філії
«МАУП», свої посадові обов'язки згідно
штатного розпису не виконувала, ОСОБА_2
нараховувала їй заробітну плату, яку
особисто і отримувала за ОСОБА_4 згідно
офіційних документів: відомості на
виплату грошей №ВЗП-00002 за грудень 2009
р., відомостей на виплату заробітної
плати за період з січня 2009 р. по
вересень 2011 р., видаткових касових
ордерів №39 від 19.03.2010 р., №22 від 12.02.2011 р.,
№ 01 від 06.01.2012 р.

Крім того, достеменно знаючи, що
ОСОБА_5, який також був формально
оформлений на посаду водія категорії
«В» згідно наказу №113-с від 09.11.2009 р. по
Білоцерківській філії «МАУП», свої
посадові обов'язки згідно штатного
розпису не виконував, ОСОБА_2
безпідставно нараховувала кошти, які
особисто отримувала за ОСОБА_5 згідно
офіційних документів: видаткових
касових ордерів за період з січня 2010 р.
по березень 2012 р.

Всього за період часу з 25.12.2009 р. по
05.03.2012 р. головний бухгалтер
Білоцерківської філії «МАУП» ОСОБА_2
заволоділа шляхом зловживання своїм
службовим становищем грошовими
коштами вищевказаного навчального
закладу в загальній сумі 57 539,48 грн.,
спричинивши Білоцерківській філії
«МАУП» матеріальну шкоду на вказану
суму.

Крім цього, ОСОБА_2 в період часу з 25.12.2009
р. по 05.03.2012 р., працюючи на посаді
головного бухгалтера Білоцерківської
філії «МАУП», займаючи посаду,
пов'язану з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
обов'язків, в силу примітки до ст.364 КК
України будучи службовою особою,
особисто внесла неправдиві відомості,
а також особисто підробила підписи від
імені ОСОБА_5, який був формально
оформлений на посаду водія категорії
«В» згідно наказу №113-с від 09.11.2009 р. по
Білоцерківській філії «МАУП» та
ОСОБА_4, яка була формально оформлена на
посаду бухгалтера - касира згідно
наказу №123-с від 02.12.2009 р. по
Білоцерківській філії «МАУП», в
наступних офіційних документах
суворої звітності: відомості на
виплату грошей № ВЗП-00002 за грудень 2009
р., відомостях на виплату заробітних
плат за період з січня 2010 р. по вересень
2011 р., у видаткових касових ордерах за
період з лютого 2010 р. по березень 2012 р.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2
кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366
КК України - у заволодінні чужим майном
шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем, та
службовому підробленні: у складанні
службовою особою завідомо неправдивих
офіційних документів та у внесенні
службовою особою до офіційних
документів завідомо неправдивих
відомостей

У підготовчому судовому засіданні
учасники кримінального провадження -
обвинувачена ОСОБА_2 та представник
потерпілого - ОСОБА_1 підтримали угоду
про примирення, укладену 12 грудня 2013
р. між ними.

Відповідно до умов вищезазначеної
угоди представник потерпілого та
обвинувачена за спільною ініціативою
та обопільною згодою у відповідності
до вимог ст.ст. 468,469,471 КПК України
уклали дану угоду про примирення, в
якій виклали формулювання
обвинувачення та його правову
кваліфікацію за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК
України, яка ніким не оспорюються,
зазначили істотні обставини для даного
кримінального провадження, розмір
шкоди, завданої кримінальним
правопорушенням, перелік дій та строк
її відшкодування, а також узгодили
остаточне покарання обвинуваченій
ОСОБА_2, з застосуванням ст. 69 КК України
у виді одного року обмеження волі. На
підставі ст. 75,76 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік та покладенням обов'язку
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції.

Також у даній угоді зазначені
роз'яснені представнику потерпілого та
обвинуваченій наслідки укладення та
затвердження угоди, наслідки її
невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її
відповідність вимогам чинного КПК
України, суд прийшов до висновку, що
зазначена угода в повному обсязі
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки вона містить
всі необхідні реквізити, визначені ст.
471 КПК України, зокрема найменування
сторін, формулювання обвинувачення та
його правову кваліфікацію із
зазначенням частини статті закону
України про кримінальну
відповідальність, істотні для
відповідного кримінального
провадження обставини, наявність
підстав для застосування ст. 69 КК
України при призначенні покарання:
позитивна характеристика на ОСОБА_2,
квитанція про часткове відшкодування
завданих збитків, наявність на
утриманні батьків-пенсіонерів,
посвідчення постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи, узгоджене
покарання та згода сторін на
призначення вказаного покарання,
наслідки укладення та затвердження
угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу,
наслідки невиконання дата її укладення
та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні
обвинувачена і представник
потерпілого підтвердили суду, що угода
про примирення між ними укладена
добровільно, не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому
засіданні не заперечував проти
затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення,
заслухавши доводи сторін, суд вважає,
що укладена між представником
потерпілого та обвинуваченою угода
відповідає вимогам КПК України, дії
обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 191 та ч. 1
ст. 366 КК України кваліфіковані
правильно, умови угоди не суперечать
інтересам суспільства і не порушують
права, свободи чи інтереси сторін чи
інших осіб, сторони примирилися
добровільно, обвинувачена може
виконати взяті на себе за угодою
зобов'язання, фактичні підстави для
визнання винуватості наявні, узгоджена
міра покарання з застосуванням ст. 69 КК
України, на що є відповідні підстави,
відповідає загальним засадам
призначення покарання, визначених ст. 65
КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що укладена між
представником потерпілого ОСОБА_1 та
обвинуваченою ОСОБА_2 угода про
примирення підлягає затвердженню.

Речові докази та судові витрати у
провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Угоду про примирення від 12 грудня 2013
року, укладену у кримінальному
провадженні, внесеному в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за № 0003075
від 17.05.2013 р. між представником
потерпілого ОСОБА_1 та обвинуваченою
ОСОБА_2 - - затвердити.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК
України та призначити їй покарання:

= за ч. 2 ст. 191,69 КК України - 1(один) рік
обмеження волі без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю;

= за ч.1 ст. 366,69 КК України - 6(шість)
місяців обмеження волі без позбавлення
права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно ОСОБА_2
визначити покарання - 1(один) рік
обмеження волі без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю;

На підставі ст.ст. 75,76 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбуття
призначеного судом покарання з
випробуванням, з іспитовим строком
1(один) рік, зобов'язавши її не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області протягом 30
(тридцяти) днів з моменту проголошення
з підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя:
Н. В. Бобкова