Справа № 592/2583/15-к
Провадження № 1-кп/592/204/15

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора: ОСОБА_4 ,
за участю потерпілої, цивільної позивачки: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми кримінальне провадження № 0000473 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гарбузівка Лебединського району Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово не працює, неодруженого, професійно-технічна освіта, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовозобов`язаного,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
21.01.2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, керуючи службовим автомобілем ГАЗ-3302 СПГ , реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по території ПАТ СНВО ім. Фрунзе , м. Суми, пр-т Курський, 30, в районі цеху № 2, при зміні напрямку руху, ОСОБА_6 не переконався у безпечності виконання маневру об`їзду пішоходів, не обрав безпечної швидкості руху, зважаючи на стан проїзної частини вкритої вкатаним снігом, втратив контроль над рухом транспортного засобу (допустив занос) , внаслідок чого вчинив наїзд задньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася в попутному напрямку по правому краю проїзної частини. Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої ключиці зі зміщенням, значного порушення функцій правого плечового суглобу, больового синдрому, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 220 від 20.02.2015 року кваліфікуються, як середньої тяжкості тілесні ушкодження. При керуванні автомобілем ГАЗ-3302 СПГ , реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, введених в дію з 01.01.2002 року, передбачених пунктами: - п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; - п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Порушення п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху допущені водієм ОСОБА_6 знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали. Дії водія ОСОБА_6 , які виразилися в порушення Правил дорожнього руху, є умисними, а форма вини щодо наслідків, які наступили, є необережна (злочинна самовпевненість) . Своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, передбачених п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, при керуванні 21.01.2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, службовим автомобілем ГАЗ-3302 СПГ , реєстраційний номер НОМЕР_1 та русі по території ПАТ СНВО ім. Фрунзе , м. Суми, пр-т Курський, 30, в районі цеху № 2, що призвело до наїзду на потерпілу ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що вказане кримінальне правопорушення він вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті. До початку судового засідання ним було надане клопотання, в якому він на підставі ст. 46 КК України просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою, цивільною позивачкою ОСОБА_5 , оскільки він є особою, яка вперше вчинила необережний злочин середньої тяжкості, та відшкодував завдані ним збитки.
До початку судового засідання потерпілою, цивільною позивачкою ОСОБА_5 було надане клопотання, в якому вона на підставі ст. 46 КК України просила суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням між ними, оскільки він є особою, яка вперше вчинила необережний злочин середньої тяжкості, та відшкодував завдані ним збитки. Претензій матеріального та морального характеру до нього вона не має. Наполягає на задоволенні свого клопотання.
У відкритому судовому засіданні потерпіла, цивільна позивачка ОСОБА_5 повністю підтримала своє клопотання, наполягала на його задоволенні та відмовилася від цивільного позову, поданого нею 18.02.2015 року під час досудового розслідування (а. с. 7 9) . Вона не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про його звільнення від кримінальної відповідальності.
У відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 про його звільнення від кримінальної відповідальності.
У відкритому судовому засіданні прокурор прокурор прокуратури міста Суми молодший радник юстиції ОСОБА_4 заявив клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження оригіналу платіжної квитанції про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 в ортопедо-травматологічному відділенні № 2 комунальної установи Сумська міська клінічна лікарня № 1 на суму 781 (сімсот вісімдесят одна) гривня 75 копійок. Крім того, він заявив клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження оригіналу платіжної квитанції про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта, пов`язаних з проведенням судової автотехнічної експертизи № 312 від 11.03.2015 року у сумі 885 (вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 60 копійок. Крім того, він відмовився від цивільного позову, заявленого ним 17.03.2015 року під час досудового розслідування (а. с. 5) . Він не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про його звільнення від кримінальної відповідальності.
Вислухавши думку прокурора прокурора прокуратури міста Суми молодшого радника юстиції ОСОБА_4 , думку потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 , думку обвинуваченого ОСОБА_6 , допитав обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши долучені до кримінального провадження документи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Із змісту ч. 3 ст. 61 КПК України вбачається, що цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право відмовитися від цивільного позову до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.
Із змісту ч. 1 ст. 129 КПК України вбачається, що, постановляючи ухвалу, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову відмовляє в цивільному позові.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 9 ст. 284 КПК України ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. ч. 3 5 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Із змісту абз. 5 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року вбачається, що за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Із змісту додатку 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України від 21.11.2012 року № 10-1717/0/4-12 вбачається, що ухвала суду про закриття кримінального провадження підлягає оскарженню в апеляційному порядку протягом 7 днів із дня проголошення.
Таким чином, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості, примирився з потерпілою, цивільною позивачкою ОСОБА_5 та відшкодував завдані ним збитки, враховуючи те, що потерпіла, цивільна позивачка ОСОБА_5 простила обвинуваченого ОСОБА_6 в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів, відтак суд дійшов до висновку про доцільність, можливість та необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У задоволенні позову прокурора прокурора прокуратури міста Суми молодшого радника юстиції ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Управління фінансів, економіки і бюджету Сумської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення з нього витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 в ортопедо-травматологічному відділенні № 2 комунальної установи Сумська міська клінічна лікарня № 1 на суму 781 (сімсот вісімдесят одна) гривня 75 копійок, слід відмовити у зв`язку з відмовою прокурора від позову.
У задоволенні позову потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди на суму 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок та матеріальної шкоди на суму 4748 (чотири тисячі сімсот сорок вісім) гривень 66 копійок, слід відмовити у зв`язку з відмовою потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 від позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 61, 129, 284 286 КПК України; ст. ст. 12, 44, 46, 286 КК України; п. п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року; Постановою Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 03.12.1997 року) ; Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, № 1 від 27.02.2009 року) ; Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 08.07.1994 року, № 11 від 30.09.1994 року, № 15 від 25.05.1998 року, № 9 від 24.10.2003 року) ; Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів № 13 від 02.07.2004 року; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 10-1717/0/4-12 від 21.11.2012 року; листом апеляційного суду міста Києва Узагальнення судової практики застосування законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності або від кримінального покарання від 01.09.2013 року, -

У Х В А Л И В :
Клопотання потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з ним та клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_5 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відмовити у задоволенні позову прокурора прокурора прокуратури міста Суми молодшого радника юстиції ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Управління фінансів, економіки і бюджету Сумської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення з нього витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 в ортопедо-травматологічному відділенні № 2 комунальної установи Сумська міська клінічна лікарня № 1 на суму 781 (сімсот вісімдесят одна) гривня 75 копійок, у зв`язку з відмовою прокурора від позову.
Відмовити у задоволенні позову потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди на суму 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок та матеріальної шкоди на суму 4748 (чотири тисячі сімсот сорок вісім) гривень 66 копійок, у зв`язку з відмовою потерпілої, цивільної позивачки ОСОБА_5 від позову.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через суд, який ухвалив судове рішення, Ковпаківський районний суд міста Суми протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий: