У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_10,
суддів ОСОБА_11, ОСОБА_12,
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_13, ОСОБА_14
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 10 лютого 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Харківської області від 1 серпня 2014 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чугуєва Харківської області, проживаючого по АДРЕСА_1, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов'язки, передбачені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8, судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 25 лютого 2012 року, приблизно о 22 год. 30 хв., він, діючи за попередньою змовою та розподілом ролей з ОСОБА_8, шляхом проникнення в торговельний кіоск «ІНФОРМАЦІЯ_2», що по АДРЕСА_2, вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9, під час якого заволоділи грошима на загальну суму 1105 грн. 74 коп. за обставин, встановлених судом і викладених у вироку.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 1 серпня 2014 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року в частині призначеного засудженому ОСОБА_7 покарання скасовано, постановлено свій вирок, яким ОСОБА_7 ухвалено вважати засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_6, за їх змістом, просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасувати та залишити без зміни вирок місцевого суду, посилаючись на невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі,посилаючись на те що судом апеляційної інстанції повною мірою не враховані обставини, що пом'якшують покарання, зокрема, визнання засудженим вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, наявність на його утриманні чотирьох малолітніх дітей і дружини, хворобу матері, а також думку потерпілої, яка просила його суворо не карати.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про винність засудженого ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9., поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров'я, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням до приміщення кіоску, а також кваліфікація його злочинних дій за ч. 3 ст. 187 КК України у касаційній скарзі захисником не оспорюються.

Що ж стосується доводів касаційної скарги захисника про незаконність вироку апеляційного суду, яким скасовано вирок суду першої інстанції в частині звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та постановлено свій вирок з призначенням більш суворого покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження касаційним судом встановлено, що апеляційний суд, скасовуючи вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7, за яким йому за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, від відбування якого звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, дійшов правильного висновку про те, що застосування до засудженого вимог статей 69 та 75 КК є явно несправедливим внаслідок м'якості, оскільки суд першої інстанції призначив таке покарання без належного врахування ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи засудженого.

Такий висновок апеляційного суду колегія суддів вважає обгрунтованим, оскільки при призначенні покарання цей суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, врахував як тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, так і особу засудженого та обставини, що пом'якшують покарання, зокрема - визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Враховано також те, що раніше ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи, має на своєму утриманні малолітніх дітей, а також думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до нього не мала.

Разом з тим апеляційний суд також правильно врахував обставини, встановлені судом першої інстанції про те, що саме ОСОБА_7, діючи вночі за попередньою змовою та розподілом ролей з ОСОБА_8, з метою подолання волі потерпілої через вікно кіоску погрожував застосуванням пістолета та вимагав передачі грошових коштів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції повною мірою врахував тяжкість вчиненого злочину, суспільну небезпечність особи засудженого ОСОБА_7, обставини, що пом'якшують покарання, конкретні обставини справи та призначив йому покарання в мінімальних межах санкції закону, за яким його визнано винним та яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а тому його не можна визнати невідповідним ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості.

У зв'язку з наведеним законних підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, для пом'якшення призначеного ОСОБА_7 покарання за доводами касаційної скарги захисника, у колегії суддів немає.

Оскільки кримінальний закон апеляційним судом застосовано правильно, касаційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Апеляційного суду Харківської області від 1 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12