АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/793/400/13 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ч. 3 ст. 187 КК
України Василенко Василь Васильович
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2013 р. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Неділька
М.І.

суддів Шкреби
Р.Д., Торопенка М.В.

при секретарі Єгоровій
С.А.

з участю прокурора Суботіної
С.А.

адвокатів ОСОБА_3,
ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5,
ОСОБА_6

розглянула матеріали кримінального
провадження за апеляцією прокурора у
справі, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6
на вирок Черкаського районного суду
Черкаської області від 09.10.2013 р., яким

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження,
раніше судимий,

засуджений за ст. 187 ч. 3 КК України на
вісім років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому
майна.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

року народження, раніше не
судима,

засуджена за ст. 187 ч. 3 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на п'ять
років позбавлення волі без
конфіскацією майна.

Цивільний позов Повного
Товариства «Ломбард-Скарбниця»
залишений без розгляду.

Вирішена доля речових доказів по
справі.

За вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_5
засуджені за те, що вони за попередньою
змовою, разом, ОСОБА_6 повторно, 11 травня
2013 року близько 20-ї години 45 хвилин, з
метою особистого збагачення, через
двері проникли в будинок домоволодіння
по АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_7, де
ОСОБА_6 приховав своє обличчя маскою та
озброївшись сільськогосподарськими
вилами, з погрозою застосування
насильства небезпечного для життя та
здоров'я останньої, яке виразилось у
демонстрації вил, що було сприйнято
потерпілою як реальна загроза її життю
та здоров'ю, став утримувати її за
голову та вимагати в неї пенсію, а
ОСОБА_5, підійшла до потерпілої ззаду і
умисно заволоділа золотими сережками
загальною вагою 5,36 гр. вартістю 2395,92
грн., знявши їх з вух ОСОБА_7, після чого
з місця злочину зникли.

Частково не погоджуючись із вироком
суду прокурор у справі ставить питання
про його скасування в зв'язку з
невідповідністю призначених покарань
тяжкості кримінального правопорушення
та особам засуджених внаслідок
м'якості.

Зазначає, що судом не виконані
вимоги кримінального кодексу стосовно
призначення їм покарання, необхідного
та достатнього для їх виправлення та
попередження нових злочинів.

Крім того, ОСОБА_6 раніше судимий за
вчинення умисного тяжкого злочину і
відбував покарання в місцях
позбавлення волі, має непогашену
судимість.

Стосовно ОСОБА_5, то вважає при
призначенні покарання судом
необґрунтовано застосовані вимоги ст.
69 КК України і не застосовано додаткове
покарання у вигляді конфіскації майна.

Також, судом безпідставно
враховане перебування на її утриманні
двох малолітніх дітей, оскільки вона їх
фактично не утримує так як не має місця
постійного проживання та роботи.

Просить постановити новий вирок
яким призначити ОСОБА_6 покарання у
виді десяти років позбавлення волі з
конфіскацією майна, ОСОБА_5 вісім років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляції
просить вирок суду змінити,
призначивши йому покарання із
застосуванням ст. 69 КК України більш
м'яке ніж те, яке визначив суд першої
інстанції.

Вказує, що судом не враховано його
щире каяття та сприяння у
розслідуванні справи та перебування на
його утриманні спільної із ОСОБА_5
дитини.

Крім того, йому стало відомо про
смерть в ДТП його матері, внаслідок
чого залишився проживати сам його
малолітній брат 13-річного віку.

Також зазначив, що вину визнає
частково, оскільки не мав на меті
заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілій із загрозою її життю.

Обвинувачена ОСОБА_5 в апеляції
також просить пом'якшити призначене їй
покарання з врахуванням перебування на
її утриманні двох малолітніх дітей.

Вказує, що на злочин її спонукала
матеріальна скрута та відсутність
грошей на лікування доньки.

Просить призначити їй покарання
умовне з відстрочкою виконання вироку.

Заслухавши доповідача, прокурора,
підтримавшого апеляцію прокурора у
кримінальному провадженні,
обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
підтримавших подані ними апеляційні
скарги та які заперечували проти
задоволення апеляції прокурора у
кримінальному провадженні, адвокатів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтримавших
апеляції обвинувачених та перевіривши
матеріали кримінального провадження
колегія суддів приходить до
наступного.

Висновок суду щодо доведеності
вини ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні того
злочину за який вони засуджені при
обставинах, викладених у вироку,
підтверджений зібраними по справі
доказами, яким суд першої інстанції дав
вірну юридичну оцінку.

Даний висновок підтверджений
частково показами самих обвинувачених
та повністю показами потерпілої про
обставини заволодіння її золотими
прикрасами ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Згідно її пояснень, дії обох при
заволодінні її речами були
цілеспрямованими і спрямованими на
заволодіння її майном.

При появі у дворі ОСОБА_6 він був у
масці і в руці тримав господарські
вила.

На той час загрозу своєму життю
вона сприйняла як реальну.

Крім того, винуватість у вчиненні
цього правопорушення також
підтверджується даними протоколу
вилучення від 20.05.2013 р. в ПТ
«Ломбарді-Скарбниця» в м. Черкаси
золотих сережок вагою 5,36 г, зданих туди
ОСОБА_6 11.05.2013 р.; даними протоколу
пред'явлення речей для впізнання від
20.07.2013 р. згідно якого потерпіла ОСОБА_7
впізнала як свої, вилучені в неї ОСОБА_6
та ОСОБА_5 золоті сережки № 3; даними
аналогічного протоколу від 20.07.2013 р. про
впізнання нею господарських вил з
якими ОСОБА_6 здійснював на неї
розбійний напад.

За таких обставин посилання ОСОБА_6
на те, що умислу на нанесення тілесних
ушкоджень він не мав спростовується
зібраними доказами згідно яких він і
ОСОБА_5 при заволодінні сережками
вчиняли відносно потерпілої ОСОБА_7
насильницькі дії.

Дії обох обвинувачених за ст. 187 ч. 3
КК України судом кваліфіковані вірно.

Що стосується покарання, то колегія
суддів вважає, що воно призначене
обвинуваченим з врахуванням ступені
тяжкості вчиненого злочину, негативних
даних про їх особи, пом'якшуючих
відносно ОСОБА_5 обставин та обтяжуючої
відносно обох обставини - вчинення
злочину відносно особи похилого віку.

Крім того, як встановлено по справі,
ОСОБА_6 засуджувався в тім числі і за
вчинення розбійного і відбував
покарання у вигляді реального
позбавлення волі.

Новий злочин у вигляді розбійного
нападу він вчинив до погашення
судимості за попередній злочин, що
вказує на те, що на шлях виправлення та
перевиховання він не став і схильний до
вчинення нових злочинів.

Таким чином, покарання ОСОБА_6
призначене у відповідності до вимог
ст.ст. 65, 67 КК України.

Також за наявності ряду
пом'якшуючих відповідальність ОСОБА_5
обставин, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого нею злочину, суд
обґрунтовано дійшов до висновку про
призначення їй більш м'якого покарання
ніж передбаченого санкцією ст. 187 ч. 3 КК
України, тобто із застосуванням вимог
ст. 69 КК України.

За таких обставин посилання
прокурора та обвинувачених в апеляціях
на невірне призначення судом покарання
є безпідставним, суперечить матеріалам
справи, а тому до задоволення вони не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 407, 408 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Черкаського районного суду
від 09.10.2013 р. відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5
залишити без зміни, а апеляції
прокурора у кримінальному провадженні
та обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5, - без
задоволення.

Ухвала вступає в законну силу з
моменту її оголошення апеляційним
судом, але може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі 3
місяців.

Головуючий

Судді