Справа № 466/679/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді лікаря акушер-гінеколога для надання ургентної допомоги 1-го гінекологічного відділення Комунальної міської лікарні швидкої медичної допомоги, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України,
установив:

Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи відповідно до наказу №84к/тр від 07.05.2014 на посаді лікаря акушер-гінеколога для надання ургентної допомоги 1-го гінекологічного відділення Комунальної міської лікарні швидкої медичної допомоги (надалі - Лікарні), що згідно Статуту є закладом охорони здоров`я установою, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, та на якого згідно посадовою інструкцією, затвердженою 10.11.2008 року головним лікарем Лікарні, покладено обов`язки щодо надання невідкладної медичної акушерсько-гінекологічної допомоги, забезпечення належного рівня обстеження та лікування хворих, забезпечення необхідного нагляду за хворими, встановлення клінічного діагнозу, складення попереднього плану необхідних досліджень та лікування, якісного та своєчасного заповнення медичної документації, не являючись службовою особою, в порушення вимог ст. 49 Конституції України та ст. 8 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» згідно яких у державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно, висловив прохання надати неправомірну вигоду, прийняв обіцянку та одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 для себе за вчинення в його інтересах та інтересах його співмешканки ОСОБА_7 дій з використанням наданого службового становища, а саме за проведення належного рівня обстеження та лікування хворої ОСОБА_7 , забезпечення необхідного нагляду за нею.

Так, при доставленні 19.12.2014р. каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_7 до Лікарні та встановленні діагнозу: «Перша вагітність, п`ять тижнів. Неуточнений викидень» її лікування було доручено лікарю акушеру-гінекологу для надання ургентної допомоги 1-го гінекологічного відділення Лікарні ОСОБА_5 , яким того ж дня було прооперовано хвору, а саме здійснено вискрібання стінок порожнини матки, після чого госпіталізовано для продовження лікування. Цього ж дня у розмові з співмешканцем ОСОБА_7 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повідомив, що для здійснення якісного та повного лікування пацієнтки необхідно придбати медикаменти, перелік яких вказав, а також висловив прохання надати йому неправомірну вигоду в сумі 1200 грн. за проведену операцію та здійснення лікування і догляду за хворою.

Остерігаючись можливих негативних наслідків у вигляді неякісного надання медичної допомоги та догляду з боку лікуючого лікаря за хворою ОСОБА_7 , ймовірним погіршенням у зв`язку з цим стану її здоров`я, ОСОБА_6 погодився з висловленим ОСОБА_5 проханням надати неправомірну вигоду та висловив обіцянку її надати. Прийнявши таку обіцянку ОСОБА_5 визначив строк її надання, обмеживши його терміном закінчення курсу лікування хворої.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості, 23.12.2014 орієнтовно о 12.00 год. після проведення огляду хворої ОСОБА_7 та оголошення ОСОБА_5 прийнятого рішення про закінчення лікування і виписку останньої з Лікарні, перебуваючи на коридорі 1-го гінекологічного відділення Лікарні, що за адресою: м. Львів, вул. І. Миколайчука, 9, ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_5 одержав раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 1200 грн., поклавши за вказівкою останнього дані грошові кошти в кишеню його медичного халату.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи працівником установи, який не є службовою особою, висловив прохання про надання неправомірної вигоди, прийняв обіцянку та одержав неправомірну вигоду для себе, за вчинення дій з використанням становища, яке він займав, в інтересах того, хто обіцяє чи надає таку вигоду та в інтересах третьої особи, тобто вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.354 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно перебуває на посаді лікаря акушер-гінеколога для надання ургентної допомоги 1-го гінекологічного відділення Комунальної міської лікарні швидкої медичної допомоги, що є закладом охорони здоров`я установою, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради. Зазначає, що на нього згідно посадовою інструкцією, головним лікарем Лікарні, покладено обов`язки щодо надання невідкладної медичної акушерсько-гінекологічної допомоги, забезпечення належного рівня обстеження та лікування хворих, забезпечення необхідного нагляду за хворими, встановлення клінічного діагнозу, складення попереднього плану необхідних досліджень та лікування, якісного та своєчасного заповнення медичної документації. 19.12.2014р. при доставленні каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_7 до Лікарні, де він працює, останній встановив діагноз: «Перша вагітність, п`ять тижнів. Неуточнений викидень» та її лікування було доручено саме йому. Він того ж дня прооперував хвору, а саме здійснив вискрібання стінок порожнини матки, після чого її госпіталізовано для продовження лікування. Цього ж дня у розмові з співмешканцем ОСОБА_7 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повідомив, що для здійснення якісного та повного лікування пацієнтки необхідно придбати медикаменти, перелік яких вказав, а також висловив прохання надати йому неправомірну вигоду в сумі 1200 грн. за проведену операцію та здійснення лікування і догляду за хворою.

Після того, ОСОБА_6 погодився з висловленим ним проханням надати неправомірну вигоду та висловив обіцянку її надати. В подальшому, 23.12.2014 приблизно о 12.00 год. після проведення огляду хворої ОСОБА_7 , він, ОСОБА_5 повідомив про закінчення лікування і виписку ОСОБА_7 з Лікарні, перебуваючи на коридорі 1-го гінекологічного відділення Лікарні, що за адресою: м. Львів, вул. І. Миколайчука, 9, ОСОБА_6 передав, а він одержав раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 1200 грн., поклавши дані грошові кошти в кишеню свого медичного халату. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000709.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 354 ч.3 КК України, тобто будучи працівником установи, який не є службовою особою, висловив прохання про надання неправомірної вигоди, прийняття обіцянки та одержання неправомірної вигоди для себе, за вчинення дій з використанням становища, яке він займав, в інтересах того, хто обіцяє чи надає таку вигоду та в інтересах третьої особи.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винуватого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу.

Речові докази по справі грошові кошти в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, вилучені в ході обшуку 23.12.2014р. у ОСОБА_5 в приміщенні Комунальної міської лікарні швидкої медичної допомоги, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , наступних номіналів, серій та номерів: банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер ВФ 1176458; банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер КА6258395; банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер ЄШ 6964281; банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер КМ 2704372; банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер ЕФ 3896943; банкнота номіналом 100 (сто) гривень серія та номер ЕЖ7715739; банкнота номіналом 100 (сто) гривень серія та номер ВХ185232, які знаходяться на зберіганні у відділі РОВС ЗУОГ та ЗО СУ ГУМВСУ у Львівській області повернути ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 354 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень в доход держави.

Речові докази по справі грошові кошти в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, вилучені в ході обшуку 23.12.2014р. у ОСОБА_5 в приміщенні Комунальної міської лікарні швидкої медичної допомоги, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , наступних номіналів, серій та номерів: банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер ВФ 1176458; банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер КА6258395; банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер ЄШ 6964281; банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер КМ 2704372; банкнота номіналом 200 (двісті) гривень серія та номер ЕФ 3896943; банкнота номіналом 100 (сто) гривень серія та номер ЕЖ7715739; банкнота номіналом 100 (сто) гривень серія та номер ВХ185232, які знаходяться на зберіганні у відділі РОВС ЗУОГ та ЗО СУ ГУМВСУ у Львівській області повернути ОСОБА_6 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1