Провадження № 1-кп/127/32/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2015 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000162 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого старшим тренером-викладачем відділення важкої атлетики Вінницької обласної дитячо-юнацької спортивної школи «Колос», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27 липня 2013 року біля 13 години 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «OPEL-VECTRA 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пасажирів, рухався автомобільною дорогою М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка», в напрямку від м. Хмельницького до м. Тернополя.

Рухаючись у вказаному напрямку, на 163 км вказаної автодороги, між с. Романівка та с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_5 , з метою виконання обгону транспортних засобів, які рухалися в напрямку м. Тернополя виїхав на смугу зустрічного руху по якій продовжив рух із швидкістю біля 90 км/год. Перед початком обгону і зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також те, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, чим порушив вимоги пунктів: 10.1, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України.
Так, під час виконання обгону ОСОБА_5 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги ч. 1 п. 1.5, п. 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їхніх вимог), п. 2.3 (б) ПДР України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, ОСОБА_5 не забезпечив безпеку дорожнього руху та під час руху на 163 км + 620 м зазначеної автодороги, продовжуючи рух по зустрічній смузі руху і наближаючись до ділянки автодороги з обмеженою оглядовістю, в порушення вимог п. 11.3 ПДР України вчасно не повернувся на свою смугу руху. Такими своїми діями ОСОБА_5 не надав перевагу в русі технічно справному автомобілю «TOYOTA-AVALON» д.н.з. НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_11 , з трьома пасажирами, рухався із швидкістю біля 100 км/год., в напрямку м. Хмельницький, а допустив з ним зіткнення.

У результаті зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «TOYOTA-AVALON» ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми грудей та живота з чисельними переломами кісток скелету і ушкодженнями внутрішніх органів (лівої легені, стінки аорти), що призвело до внутрішньо-грудної та внутрішньо-тканинної кровотечі і обумовило масивну крововтрату, від яких настала його смерть на місці пригоди. Пасажир цього автомобіля ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів тіл лівої плечової і лівої стегнової кісток, лівої лопатки, 2-5-го лівих ребер, неврологічних проявів струсу головного мозку, рани лівої гомілки, проявів забою м`яких тканин лівого променево-зап`ясткового суглобу, синця нижньої повіки правого і садна верхньої повіки лівого очей та чисельних синців передньої поверхні грудної клітки і передньої черевної стінки, які тягнуть за собою тривалий (більш ніж 21 день) розлад здоров`я і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.2.1. (в) і 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995) належать до середньої тяжкості. Пасажирка даного автомобіля ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: рани правої половини нижньої губи, гематоми (накопичення крові) під надчерепним апоневрозом правої половини тім`яної ділянки голови, забою речовини головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, перелому надплечового кінця правої ключиці та садна в ділянці лівого плечового суглобу, перелому тіла першого лівого ребра по середньоключичній анатомічній лінії зі забоєм легені в цій ділянці, переломів анатомічних шийок 2-го, 3-го, 11-го правих ребер і забою задніх сегментів правої легені в цій ділянці, що супроводжувалися розвитком двобічного невеликого пневмогемотораксу (наявність крові та повітря в плевральних порожнинах), компресійного перелому тіла 5-го грудного хребця та переломів правих поперечних відростків 7-го шийного і 1-10-го грудного хребців без ураження спинного мозку, які в клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою відповідно до п. 2.2.2. вказаних вище Правил належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Пасажирка даного автомобіля ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми голови у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, рани лобової ділянки і синця повік лівого ока, які відповідно до п. 2.3.3. вказаних вище Правил, за ступенем тяжкості належать до легких із короткочасним (тривалістю понад 6 але менше ніж 21 день) розладом здоров`я. Водій автомобіля «OPEL-VECTRA 1.8» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: рани правої половини лобної ділянки голови, синця повік лівого ока, крововиливу у сполучну оболонку лівого очного яблука, рани слизової оболонки верхньої губи, синця і крововиливів у слизову оболонку нижньої губи, численні садна та надрізи шкіри на передній черевній стінці, передній і боковій поверхнях грудної клітки, закритого вивиху півмісяцевої кістки правої кисті та рани лівої кисті в проміжку між 4-им і 5-им пальцями, закритого перелому верхньої третини діафіза (тіла) правої стегнової кістки, рани нижньої третини лівого стегна, садна на передній поверхні нижньої третини правого стегна та правого колінна, крайового перелому зовнішньої частини правої надп`ясткової кістки, її неповний вивих назовні та повний вивих правої п`яткової кістки в цю саму сторону, які були відкритими за рахунок рани на переднє-внутрішній поверхні ділянки правого гомілково-ступеневого суглобу, синця на тильній поверхні лівої стопи, крайового перелому надп`яткової суглобової поверхні п`яткової кістки, повного вивиху першої плеснової кістки, перелому анатомічних основ і повних вивихів 2-4-ої плеснових кісток цієї самої стопи, які не супроводжувалися загрозливими для життя явищами (шоком тяжкого ступеня, масивної крововтратою, гострою недостатністю дихання та кровообігу тощо), тобто не були небезпечними для життя, однак в клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості (п. 2.2.2. вказаних вище Правил).

Порушення водієм ОСОБА_5 , вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їхніх вимог), 2.3 (б), 10.1, 11.3, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_11 , а також тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину при зазначених вище обставинах визнав частково, суду пояснив наступне. Близько десятої години він виїхав з м. Вінниця до м. Тернопіль. Близько 13:00 год. біля одного з сіл Тернопільської області він наздогнав колону, яку очолювала вантажівка типу «Газель». Колона рухалася зі швидкістю 60-70 км/год. і, наздогнавши її, він став рухатися з такою ж швидкістю. Переконавшись, що дорожня розмітка дозволяє зробити обгін, знаків, які забороняють здійснити даний маневр, немає, позаду нього інших автомобілів, які виїжджають на зустрічну смугу, немає, він вирішив здійснити обгін. Виїхавши на зустрічну смугу руху, він побачив, що попереду автомобіля «Газель» є ще автомобілі. На той момент йому здавалося, що маневр обгону буде безпечним, хоча він не визначився з тим, в якому місці повернеться у свою смугу руху. Раптово попереду нього обгін почав здійснювати червоний автомобіль-позашляховик. Потім цей джип прискорився і швидко повернувся у свою смугу руху. В цей час він помітив, що назустріч йому з великою швидкістю рухається автомобіль марки Тойота Авалон. Він скерував свій автомобіль якомога ближче до своєї смуги руху, намагався гальмувати, але автомобіль Тойота рухався посередині дороги, тому вони зіткнулися лівими частинами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив наступне. Того дня він з дружиною ОСОБА_9 та товаришами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 о другій годині ночі виїхали з м. Вінниця у м. Почаїв на автомобілі Тойота Авалон, який належав ОСОБА_11 . Приїхавши на місце, близько 6 години вони пішли на службу та після 11 години виїхали у напрямку м. Вінниця. За кермом автомобіля був ОСОБА_11 . Він сидів на передньому пасажирському сидінні, на задньому сидінні сиділи його дружина та ОСОБА_12 . Вони їхали зі швидкістю 90-100 км/год., дорога була рівною, добре проглядалася. Незадовго до зіткнення ОСОБА_11 сказав, що спати не хоче і почувається нормально. Потім він заснув, схилившись до дверей. В сні він почув крик ОСОБА_13 , різкий удар автомобіля і сильний біль. Він отямився, коли його витягали з автомобіля. ОСОБА_14 був мертвий, в автомобілі спрацювали подушки безпеки, але вони не врятували водія.

Після отриманих травм він довго лікувався, відчував сильний біль в місцях переломів, витратив значні кошти як на лікування, так і на реабілітацію та відновлення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила наступне. 27.07.2013 р. вночі вона з чоловіком та друзями виїхали з м. Вінниці у м. Почаїв. О 6 годині вони були на службі, потім купалися у озері св.. Анни та вирушили додому. За кермом автомобіля був ОСОБА_15 . Вона та ОСОБА_16 сиділи на задньому сидінні та по дорозі додому заснули. ДТП вона не бачила, отямилася в реанімації. Їй довелося тривалий час лікуватися, вона не могла спати ночами, відчувала страх, біль. Її здоров`я значно погіршилося після аварії.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 суду пояснила наступне. Загиблий ОСОБА_11 є її братом. Останній керував автомобілем з 18 років, був досвідченим і гарним водієм. Він був абсолютно здоровим, навчав її водінню. Їй відомо, що 27.07.2013 р. близько 12 години до ОСОБА_11 телефонувала його донька та повідомила, що вступила на навчання до ВУЗу. Після 13 години до неї зателефонувала її мати та повідомила, що брат загинув. Вона бачила сліди ДТП, на узбіччі був розірваний мотор автомобіля та розлите масло.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду повідомив наступне. У післяобідню пору він з ОСОБА_19 їхав на автомобілі у бік м. Тернопіль та побачив наслідки аварії. На дорозі по ходу руху трохи ближче до осьової смуги стояв побитий автомобіль марки Опель Вектра, а інший автомобіль був на даху на узбіччі. У водія автомобіля Опель були затиснуті ноги, він стогнав від болю. Допомогти йому без спецзасобів було неможливо. Підійшовши до перевернутого автомобіля, він почув крики з салону. Він вибив заднє скло даного автомобіля та сказав пасажирам, що автомобіль будуть перевертати. Потім він з іншими людьми перевернули автомобіль. Водій даного автомобіля не виявляв ознак життя. На передньому пасажирському сидінні був чоловік, позаду дві жінки. Потім він витяг пасажирів з автомобіля та викликав міліцію.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду повідомив наступне. Він їхав разом з ОСОБА_18 в м. Тернопіль на автомобілі. По дорозі вони побачили, що відбулося ДТП між автомобілями марок Опель Вектра і Тойота. Автомобіль Опель стояв на зустрічній смузі руху капотом до них, тобто у зустрічному напрямку. Автомобіль Тойота був перевернутий доверху колесами, розташований капотом у бік м. Хмельницький. Він з ОСОБА_18 розбили вікно автомобіля Тойота та побачили там двох жінок на задньому сидінні та двох чоловіків на передніх сидіннях. Водій автомобіля не виявляв ознак життя. Люди, які були поряд перевернули автомобіль. Його товариш ОСОБА_20 викликав міліцію. З очевидцями ДТП він не спілкувався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду повідомив наступне. Він працює слідчим відділу ДТП СУ УМВС України у Тернопільській області. Він проводив слідчий експеримент по даному кримінальному провадженні. Трасологією встановлено, що зіткнення автомобілів відбулося на зустрічній для автомобіля Опель смузі руху. Комплексною експертизою встановлено, що на час зіткнення праві колеса автомобіля Тойота рухалися по правому узбіччю дороги. При слідчому експерименті використовувався один автомобіль для визначення оглядовості дороги з одного боку, а потім з іншого. На час проведення експерименту на дорозі був великий потік транспорту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду повідомив наступне. Він з другом ОСОБА_23 їхав з села. По дорозі їх зупинили працівники ДАІ та попросили бути понятими. Вони погодилися. Працівники ДАІ перетинали дорогу та проводили вимірювання. Все, що було зазначено у протоколі, який він підписував відповідало дійсності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду повідомив наступне. Він був понятим при проведенні слідчого експерименту. Працівники міліції йому пояснили, що на даній ділянці дороги сталася аварія, і необхідно визначити відстані та видимість з них. Протокол проведення слідчого експерименту відповідає дійсності.

В судовому засіданні були безпосередньо дослідженні докази надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з ЄДРДР;

- рапорт оперативного чергового Тернопільського РВ ОСОБА_24 від 27.07.2013 р. про дтп за участю автомобілів Опель Вектра та ОСОБА_25 , що сталася в той же день;

- протокол огляду місця події від 27.07.2013 р. зі схемою та фото таблицею, згідно якого проводився огляд ділянки дороги, де відбулася ДТП за участю автомобілів Вектра та Тойота Авалон;

- протокол проведення слідчого експерименту від 05.11.2013 року з план схемою та фото таблицею, згідно якого у водія автомобіля Опель Вектра на ділянці дороги, де відбулася ДТП, була об`єктивна можливість бачити ділянку проїзної частини дороги в повному обсязі та розташування зустрічних автомобілів відносно елементів дороги на ній, у водія автомобіля Тойота Авалон могла з`явитися об`єктивна можливість бачити розташування зустрічних автомобілів за 90 метрів до місця, де відбулося зіткнення, а до цього дану ділянку дороги перед місцем зіткнення бачити в повному обсязі не можливо, оскільки її видимість обмежує особливість рельєфу дорожнього полотна;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Опель Вектра;

- поліс обов`язкового страхування автомобіля Опель Вектра ;

- висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи № 5/535/536/13 від 25.11.2013 р., згідно якого в первинний момент зіткнення автомобіль Тойота частково (правою частиною) розташовувався на правому узбіччі, відносно свого напрямку руху, водій автомобіля Тойота не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зустрічному зіткненню, при заданому комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля Опель вимогам п.п. 10.1. 11.3, 14.2в ПДР України призвела до виникнення ДТП;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Тойота Авалон;

- довідка Тернопільського обласного центру з гідрометеорології № 36-32а/357 від 25.09.2013 р.;

- акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги де відбулася ДТП, згідно якого недоліки в утриманні дороги, які сприяли скоєнню ДТП відсутні;

- довідка Тернопільської МКЛШД №2065 від 29.11.2013 р.;

- висновок судово-медичної експертизи взірців крові ОСОБА_5 № 883 від 05.08.2013 р., згідно якого у крові ОСОБА_5 спиртів та їх ізомерів не виявлено;
- висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 № 497 від 15.0.2013 р., згідно якого смерть ОСОБА_11 настала від поєднаної травми грудей та живота з чисельними переломами кісток скелету і ушкодженнями внутрішніх органів (лівої легені, стінки аорти), що призвело до внутрішньо-грудної та внутрішньо-тканинної кровотечі і обумовило масивну крововтрату, у крові ОСОБА_11 спиртів та їх ізомерів не виявлено;
- висновок судово-медичної експертизи взірців крові ОСОБА_11 , № 869 від 30.07.2013 р., згідно якого у крові ОСОБА_11 спиртів та їх ізомерів не виявлено;
- висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_8 № 1478 від 21.11.2013 р., згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів тіл лівої плечової і лівої стегнової кісток, лівої лопатки, 2-5-го лівих ребер, неврологічних проявів струсу головного мозку, рани лівої гомілки, проявів забою м`яких тканин лівого променево-зап`ясткового суглобу, синця нижньої повіки правого і садна верхньої повіки лівого очей та чисельних синців передньої поверхні грудної клітки і передньої черевної стінки, які тягнуть за собою тривалий (більш ніж 21 день) розлад здоров`я і належать до середньої тяжкості;

- висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_12 № 1598 від 25.11.2013 р., згідно якого у ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді травми голови у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, рани лобової ділянки і синця повік лівого ока, які за ступенем тяжкості належать до легких із короткочасним (тривалістю понад 6 але менше ніж 21 день) розладом здоров`я;

- висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_9 № 1475 від 22.11.2013 р., згідно якого у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани правої половини нижньої губи, гематоми (накопичення крові) під надчерепним апоневрозом правої половини тім`яної ділянки голови, забою речовини головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, перелому надплечового кінця правої ключиці та садна в ділянці лівого плечового суглобу, перелому тіла першого лівого ребра по середньоключичній анатомічній лінії зі забоєм легені в цій ділянці, переломів анатомічних шийок 2-го, 3-го, 11-го правих ребер і забою задніх сегментів правої легені в цій ділянці, що супроводжувалися розвитком двобічного невеликого пневмогемотораксу (наявність крові та повітря в плевральних порожнинах), компресійного перелому тіла 5-го грудного хребця та переломів правих поперечних відростків 7-го шийного і 1-10-го грудного хребців без ураження спинного мозку, які в клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_5 № 1474 від 22.11.2013 р., згідно якого у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани правої половини лобної ділянки голови, синця повік лівого ока, крововиливу у сполучну оболонку лівого очного яблука, рани слизової оболонки верхньої губи, синця і крововиливів у слизову оболонку нижньої губи, численні садна та надрізи шкіри на передній черевній стінці, передній і боковій поверхнях грудної клітки, закритого вивиху півмісяцевої кістки правої кисті та рани лівої кисті в проміжку між 4-им і 5-им пальцями, закритого перелому верхньої третини діафіза (тіла) правої стегнової кістки, рани нижньої третини лівого стегна, садна на передній поверхні нижньої третини правого стегна та правого колінна, крайового перелому зовнішньої частини правої надп`ясткової кістки, її неповний вивих назовні та повний вивих правої п`яткової кістки в цю саму сторону, які були відкритими за рахунок рани на переднє-внутрішній поверхні ділянки правого гомілково-ступеневого суглобу, синця на тильній поверхні лівої стопи, крайового перелому надп`яткової суглобової поверхні п`яткової кістки, повного вивиху першої плеснової кістки, перелому анатомічних основ і повних вивихів 2-4-ої плеснових кісток цієї самої стопи, які не супроводжувалися загрозливими для життя явищами (шоком тяжкого ступеня, масивної крововтратою, гострою недостатністю дихання та кровообігу тощо), тобто не були небезпечними для життя, однак в клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та належать до середнього ступеня тяжкості;

- висновок судово-автотехнічної експертизи автомобіля «OPEL-VECTRA 1.8» р.н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 від 15.08.2013 р., згідно якого виявлені пошкодження автомобіля Опель знаходяться в зоні основних аварійних пошкоджень автомобіля і спричинені динамічним ударом під час ДТП, експлуатаційного характеру не носять, а тому водій не мав можливості їх виявити до настання ДТП;

- висновок судово-автотехнічної експертизи автомобіля «TOYOTA-AVALON» д.н.з. НОМЕР_2 № 5-337/13 від 14.08.2013 р., згідно якого виявлені пошкодження автомобіля Тойота знаходяться в зоні основних аварійних пошкоджень автомобіля і спричинені динамічним ударом та дією бокової сили під час ДТП, експлуатаційного характеру не носять, а тому водій не мав можливості їх виявити до настання ДТП;

- висновок судово-транспортно-трасологічна експертизи № 5-338/13 від 14.08.2013 р., згідно якого в первинний момент зіткнення контактували передня ліва частина автомобіля Тойота та передня частина автомобіля Опель;

- висновок судово-автотоварознавчої експертизи автомобіля «TOYOTA-AVALON» д.н.з. НОМЕР_2 № 7-71/13 від 20.08.2013 р., згідно якого сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Тойота, внаслідок пошкоджень його при ДТП, з урахуванням втрати товарного вигляду, може становити 160100 грн.;

- висновок судово-автотоварознавчої експертизи автомобіля «OPEL Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 № 7-69/13 від 19.08.2013 р.;

- висновок судово-балістичної експертизи пістолета «Форт 12Р» (№ НОМЕР_4 ), № 1-843/13від 08.08.2013 р.;

- свідоцтво про народження ОСОБА_26 серії НОМЕР_5 від 18.10.2012 р.;

- довідка до акта огляду медико-соціальною комісією серії 10 ААВ № 548002;

- довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 002819;

- довідка Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 1656 від 03.12.2014 р.;

- повідомлення закладу охорони здоров`я про рішення МСЕК від 21.11.2013 р.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена досудовим розслідуванням та була підтверджена в судовому засіданні.

Так, ОСОБА_5 не заперечував факт того, що він дійсно здійснював обгін автомобілів, які рухалися у колоні. Але при цьому обвинувачений також зазначив, що вважаючи даний маневр безпечним, він не визначився у якому місці він повернеться у свою смугу руху. Такими своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 14.2 Правил дорожнього руху України, а саме перед початком обгону ОСОБА_5 не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, оскільки обвинувачений не знав, де саме закінчиться його маневр обгону. Крім того, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05.11.2013 року у ОСОБА_5 на ділянці дороги, де відбулася ДТП, була об`єктивна можливість бачити ділянку проїзної частини дороги в повному обсязі та розташування зустрічних автомобілів відносно елементів дороги на ній. Тобто ОСОБА_5 не заважала погана видимість дороги здійснити маневр обгону. Не впевнившись, перед перестроюванням, що це буде безпечним, ОСОБА_5 своїми діями створив перешкоду іншим учасникам руху, а саме автомобілю Тойота . Твердження ОСОБА_5 про те, що автомобіль Тойота рухався ближче до осьової лінії дороги спростовуються висновком комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи від 25.11.2013 р., згідно якого в первинний момент зіткнення автомобіль Тойота частково (правою частиною) розташовувався на правому узбіччі, відносно свого напрямку руху, водій автомобіля Тойота не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зустрічному зіткненню. Тобто, є всі підстави вважати, що водій автомобіля Тойота намагався уникнути зіткнення з автомобілем Опель, скеровуючи своє авто ближче до узбіччя, але невиконання ОСОБА_5 Правил дорожнього руху призвело до ДТП та спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , а також тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Дії ОСОБА_5 досудовим слідством вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також тілесні ушкодження середньої тяжкості іншим потерпілим.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та те, що він є інвалідом другої групи.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування відносно нього амністії, мотивуючи тим, що в нього є неповнолітня дитина та він має другу групу інвалідності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти застосування амністії до ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 просив суд застосувати до його підзахисного п. «в», «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Законний представник потерпілих ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 поклалися на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що клопотання ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки він вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким та, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 18.10.2012 р., є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, згідно довідки серії 12 ААА №002819 та довідки Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці №1656 від 03.12.2014 р., ОСОБА_5 являється інвалідом другої групи загального захворювання на строк до 30.11.2016 року. Таким чином, ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в», «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Суд вважає, що процесуальні витрати на проведення експертиз, які були зумовлені розслідуванням скоєного ОСОБА_5 злочину, підлягають стягненню з обвинуваченого на рахунок держави. Суд також вважає, що судові витрати по проведенню автотоварознавчої експертизи № 1-69/13 та балістичної експертизи № 1-843/13 слід віднести на рахунок держави, оскільки вказані експертизи відношення до данного кримінального провадження не мають.

Суд також вважає, що арешти, накладені на автомобілі «Opel Vectra» та «Toyota Avalon» з метою проведення експертиз у кримінальному провадженні підлягають скасуванню, оскільки всі необхідні дії у даному кримінальному провадженні виконані.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_9 подано цивільний позов до ОСОБА_5 та Вінницької регіональної дирекції філії ПрАТ «СТ Гарантія» про відшкодування майнової та моральної шкоди на суму 63785 грн., який мотивований тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 27.07.2013 р. біля 13:30 годин, вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, тривалий час змушена була лікуватися, витрачати кошти як на саме лікування, так і на реабілітацію після операції, також зазнала моральних страждань.

В судовому засіданні за клопотанням позивача первісного відповідача було замінено належним, яким є ПрАТ «Страхове товариство Гарантія», а позивач зменшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів лише майнову шкоду солідарно в сумі 14475 грн.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_10 позов ОСОБА_9 не визнав, просив в ньому відмовити, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані належними та допустимими доказами, позов заявлений передчасно, оскільки позивач не зверталася до страховика із відповідною заявою про відшкодування шкоди. Після повідомлення страхувальником ОСОБА_5 . Про ДТП процедуру відшкодування було зупинено до розгляду кримінального провадження в суді. Крім того представник позивача зауважив, що страхова компанія не може нести солідарну відповідальність із ОСОБА_5 , оскільки не є винуватцем ДТП, і враховуючи договірні стосунки із страхувальником, може нести субсидіарну відповідальність.

Прокурор ОСОБА_27 просив позов задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили залишити позов без розгляду, мотивуючи тим, що позивач до страховика не зверталася із заявою про відшкодування шкоди, завданої її здоров`ю.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1194 особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказана норма встановлює субсидіарну відповідальність страховика та страхувальника, тому вимога позивача стягнути майнову шкоду солідарно з ОСОБА_5 та ПрАТ «Страхове товариство Гарантія» не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно страхового полісу №АС/0836527 17.05.2013 р. між ПрАТ «СК Гарант» як страховиком та ОСОБА_5 як страхувальником було укладено договір страхування строком дії з 19.05.2013 р. по 18.05.2014 р. і забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль «Опель Вектра 1.8 д.н.з. НОМЕР_1 , тобто страховиком було застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Позивачем ОСОБА_9 надано суду докази того, що вона після отриманих травм в ДТП лікувалася в різних закладах охорони здоров`я, витрачала кошти на лікування.

Враховуючи викладене та сукупність зазначених доказів у справі суд дійшов висновку що позов ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача ПрАТ «СТ Гарантія» 12358,32 грн., що складається з розміру коштів, витрачених на лікування та підтверджених платіжними документами, оскільки вказана сума повністю покривається страховою виплатою.

В інший частині позову слід відмовити, оскільки платіжних документів на решту суми позивачем не надано.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_8 подано цивільний позов до ОСОБА_5 та Вінницької регіональної дирекції філії ПрАТ «СТ Гарантія» на суму 80500 грн. про відшкодування майнової та моральної шкоди, який мотивований тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 27.07.2013 р. біля 13:30 годин, він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, тривалий час змушений був лікуватися, переніс важку операцію, витрачав кошти як на саме лікування, так і на реабілітацію після операції, також зазнав моральних страждань.

В судовому засіданні за клопотанням позивача первісного відповідача було замінено належним, яким є ПрАТ «Страхове товариство Гарантія», а позивач зменшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів лише майнову шкоду солідарно в сумі 35782 грн.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_10 позов ОСОБА_8 не визнав, просив в ньому відмовити, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані належними та допустимими доказами, позов заявлений передчасно, оскільки позивач не звертався до страховика із відповідною заявою про відшкодування шкоди. Після повідомлення страхувальником ОСОБА_5 . Про ДТП процедуру відшкодування було зупинено до розгляду кримінального провадження в суді. Крім того представник позивача зауважив, що страхова компанія не може нести солідарну відповідальність із ОСОБА_5 , оскільки не є винуватцем ДТП, і враховуючи договірні стосунки із страхувальником, може нести субсидіарну відповідальність.

Прокурор ОСОБА_27 просив позов задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили залишити позов без розгляду, мотивуючи тим, що позивач до страховика не звертався із заявою про відшкодування шкоди, завданої її здоров`ю.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1194 особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказана норма встановлює субсидіарну відповідальність страховика та страхувальника, тому вимога позивача стягнути майнову шкоду солідарно з ОСОБА_5 та ПрАТ «Страхове товариство Гарантія» не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно страхового полісу №АС/0836527 17.05.2013 р. між ПрАТ «СК Гарант» як страховиком та ОСОБА_5 як страхувальником було укладено договір страхування строком дії з 19.05.2013 р. по 18.05.2014 р. і забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль «Опель Вектра 1.8 д.н.з. НОМЕР_1 , тобто страховиком було застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Позивачем надано суду докази того, що в наслідок ДТП він отримав травми і проходив стаціонарне лікування в різних закладах охорони здоров`я, на що витрачав кошти.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача ПрАТ «Страхове товариство Гарантія» 34517,53 грн., що складається з розміру коштів, витрачених на лікування та підтверджених платіжними документами.

Суд не бере до уваги платіжні документи, які підтверджують сплату позивачем благодійних внесків, оскільки ці витрати не є витратами на лікування, тому не підлягають стягненню з страхувальника.

Прокурором ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального закладу Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. Ющенко заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 2954,26 грн., який мотивований тим, що внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_9 потрапила до вказаного лікувального закладу на стаціонарне лікування з 12.08.2013 р. по 28,08.2013 р., в зв`язку з чим зазначеним закладом охорони здоров`я понесені витрати в сумі 2954,26 грн., що підтверджується листом головного лікаря Комунального закладу Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. Ющенко ОСОБА_28 №Е-7440 від 15.11.2013 р.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач, його представник та інші учасники процесу не заперечували проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав доведеності винуватості обвинуваченого та обґрунтованості позову.

Прокурором ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 3639,21 грн., який мотивований тим, що внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_9 потрапила на стаціонарне лікування з 27.07.2013 р. по 12.08.2013 р. до Тернопільської міської комунальної лікарні, в зв`язку з чим зазначеним закладом охорони здоров`я понесені витрати в сумі 3639,21 грн., що підтверджується листом головного лікаря Тернопільської комунальної лікарні ШД ОСОБА_29 від 29.11.2013 р.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач, його представник та інші учасники процесу не заперечували проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав доведеності винуватості обвинуваченого та обґрунтованості позову.

Прокурором ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 2112 грн., який мотивований тим, що внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_8 потрапив на стаціонарне лікування з 27.07.2013 р. по 08.08.2013 р. до Тернопільської міської комунальної лікарні, в зв`язку з чим зазначеним закладом охорони понесені витрати в сумі 2112 грн., що підтверджується листом головного лікаря Тернопільської університетської лікарні ОСОБА_30 від 25.11.2013 р.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач, його представник ат інші учасники процесу не заперечували проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав доведеності винуватості обвинуваченого та обґрунтованості позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, п. «в», «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.. 1194 ЦК України ст. 3, 9, 22, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі п. «в», «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі три тисячі чотириста одна гривня 60 копійок в дохід держави. Решту процесуальних витрат віднести за рахунок держави.

Арешти накладені на автомобіль «OPEL-VECTRA» легковий седан-В, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 та на автомобіль «TOYOTA-AVALON» легковий седан-В, д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_11 . скасувати.

Позов ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» та ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» майнову шкоду на користь ОСОБА_9 в сумі дванадцяти тисяч триста п`ятдесяти восьми гривень 32 копійок, в решті позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» та ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» майнову шкоду на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі тридцяти чотирьох тисяч п`ятисот сімнадцяти гривень 53 копійок, в решті позовних вимог відмовити.

Позов прокурора ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. Ющенко» задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального закладу Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. Ющенко (реквізити: Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. Ющенко», м. Вінниця, вул.. Пирогова, 109, р/р 2166 в ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, код 01982264) дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 26 копійок витрат на стаціонарне лікування.

Позов прокурора ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету (реквізити: р/р 0002 в ГУДКСУ у Тернопільській області, м. Тернопіль, код 23588119, МФО838012, міський бюджет, призначення платежу «інші надходження», 24060300КБК) три тисячі шістсот тридцять дев`ять гривень 21 копійку витрат на стаціонарне лікування.

Позов прокурора ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» (реквізити: р/р 0001 в ГУДКСУ у Тернопільській області, м. Тернопіль, код 379775990, МФО 838012, одержувач «обласний бюджет», призначення платежу «інші надходження») дві тисячі сто дванадцять гривень витрат на стаціонарне лікування.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: