справа № 1-35/07
ВИРОК

Ім"ям України

19
березня 2007 року. Яготинський
районний суд

Київської
області, в складі;

Головуючого
судді Карпович В.Д.

При секретарі Твердохліб Г.М.

З участю
прокурора Лещенко С О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Яготині, справу по обвинуваченню;

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,
уродженця с Макалевичі
Радомишльського району Житомирської області, із неповною середньою освітою,
ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться в цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітня дитина,
жителя АДРЕСА_1, не судимого, в злочині передбаченого ст.289 ч.І КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с
Жуківка Згурівського району Київської області, українця, громадянина
України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина,
працює ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_2, не судимого, в злочині передбаченого ст.
198 КК України.

Встановив:

20.01 2007 року близько 2 години, на перехресті вул.. Незалежності та
Переяслівська в м. Яготині Київської області, працівниками дорожньо патрульної
служби 7 взводу Управління ДАІ, був зупинений автомобіль марки „ ЗАЗ-968"
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який є власником даного автомобіля та який
керував ним без відповідних документів.

Залишивши ключі від автомобіля працівникам ДАІ, ОСОБА_3
пішов додому за документами, Не дочекавшись повернення ОСОБА_3, працівники ДАІ
залишили ключі від автомобіля заправнику автозаправочної станції „ КЛО"
ОСОБА_4, яка розташована в м. Яготині по вул.. Незалежності 162.

20.01. 2007 року о 7 годині на зміну до автозаправочної
станції „ КЛО" прийшов ОСОБА_1. який теж працює заправником. ОСОБА_4 не
дочекавшись власника автомобіля, передав ключі від автомобіля ОСОБА_1 та
розповів про те, що сталось в ніч з 19 на 20 січня 2007 року.

Цього ж дня, близько 12 години ОСОБА_1. скориставшись
наявністю ключів, незаконно заволодів даним автомобілем марки „ЗАЗ-968"
НОМЕР_1, вартістю 934 грн. поїхавши на ньому додому на обідню перерву на
АДРЕСА_3, після чого приїхав на автозаправну станцію „ КЛО", продовжуючи
свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем. Після
робочого дня, о 19 годині ОСОБА_1. домовився з ОСОБА_2 про зустріч на АЗС де вони працюють. Після
цього, він даним автомобілем поїхав додому, та залишив його біля подвір"я
на ніч, де він проживає. Наступного дня, а саме 21.01. 2007 року, зустрівшись
об 11 годині, вони вирішують продати автомобіль, та близько 13 години, вони
продають даний автомобіль ОСОБА_5

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину визнав
та пояснив, що дійсно він заволодів чужим автомобілем який знаходився на
території АЗС, яким він їздив додому на обід, а після роботи даним автомобілем
поїхав додому. Наступного дня, він запропонував ОСОБА_2 продати даний автомобіль. В свою чергу, ОСОБА_2 запропонував
йому здати даний автомобіль на металобрухт, він погодився на це. Коли вони
приїхали на пункт прийому металобрухту, то там їм повідомили що можуть прийняти
лише за 300 гривен.

Ця сума їх не влаштувала, а тому ОСОБА_2 запропонував
продати даний автомобіль його знайомому жителю с Жуківка Згурівського району. Що вони і зробили. Даний
автомобіль вони продали за 500 грн, отримані кошти розділили між собою.

Підсудний ОСОБА_2 свою
вину визнав в повному обсязі, та дав аналогічні покази показам підсудного
ОСОБА_1 та доповнив, що йому було відомо від ОСОБА_1, що даний автомобіль
належить іншій особі і ним ОСОБА_1.
заволодів незаконно.

Враховуючи, що підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2 свою вину в
пред"явленому їм обвинуваченні визнали в повному обсязі, суд вважає
визнати недоцільним дослідження інших доказів та допит свідків, стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, так як проти цього, не
заперечують не підсудні не потерпілий.

Таким чином, суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_1. за ст. 289 ч.І КК
України та ОСОБА_2 за
ст. 198 КК України, органом досудового слідства кваліфіковано вірно, так як
ОСОБА_1. вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а ОСОБА_2 вчинив збут
майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_1. та ОСОБА_2, суд враховує тяжкість скоєного злочину та особи
підсудних, які раніше не судимі, позитивно характеризуються, мають на утримання
неповнолітніх дітей, обидва працюють, розкаюються в скоєному, відсутність від
потерпілого претензій до них матеріального характеру, що санкція статті по якій
обвинувачується ОСОБА_1. передбачає міру покарання у вигляді штрафу, то суд
вважає, що міру покарання підсудним необхідно обрати у відношенні ОСОБА_1. у
вигляді штрафу на користь держави, у відношенні ОСОБА_2 у вигляді обмеження волі, але із застосуванням вимог ст. 75
КК України.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст. 289 ч. 1 КК України до штрафу на користь держави в розмірі 2
000 / дві тисячі гривен.

' ОСОБА_2 за ст.
198 КК України до 2 / двох / років обмеження волі.1

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2
від покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 2 / два / роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов"язати його, періодично з"являтись
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. та ОСОБА_2
залишити попередню, у вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку в
законну силу.

Речові докази - автомобіль який знаходиться на зберіганні у потерпілого
ОСОБА_3, дозволити йому використовувати його за призначенням.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської
області протягом 15 діб, починаючи з моменту його проголошення.