У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів палати Верховного Суду України

з кримінальних справ у складі :

головуючого

Коновалова
В.М.,

суддів

Шевченко
Т.В., Канигіної Г.В.

за
участю прокурора

Казнадзея
В.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 березня
2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2, законного представника засудженого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на вирок
Апеляційного суду Донецької області від 15 грудня 2006 року.

Цим
вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, не судимого

засуджено за п.9 ч.2 ст.115 КК України до позбавлення
волі на строк 10 років;

за ч.4 ст.189 КК України до позбавлення волі на строк 7
років без конфіскації майна.

На
підставі ч.1, 2 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначено у
виді позбавлення волі на строк 10 років, без конфіскації майна.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, не судимого

засуджено за ч.3 ст.189 КК України до позбавлення волі на
строк 5 років без конфіскації майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, не судимого

засуджено за ч.4 ст.189 КК України до позбавлення волі на
строк 7 років без конфіскації майна.

Названі
особи засуджені за вчинення таких злочинів.

1.01.2006
року ОСОБА_1, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою
з ОСОБА_3за місцем проживання ОСОБА_5 - АДРЕСА_1, застосовуючи погрозу
вбивством, вимагали від потерпілого
передати їм гроші в сумі 350 грн., посилаючись на його борг перед ними, якого
насправді не було. Після відмови ОСОБА_5 виконати вимоги вони застосували
насильство, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, нанесли йому
удари руками і ногами в різні частини тіла, закривали його у шафу, спричинивши
цим фізичний біль. Після цього, отримавши від нього обіцянку передати їм гроші
після отримання пенсії, залишили його будинок.

3.01.2006
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за
попередньою змовою між собою, прийшли до будинку ОСОБА_5 і з погрозою
убивства вимагали від нього передати їм
350 грн. Оскільки потерпілий відмовив їм, засуджені застосували насильство, що
є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, нанесли йому численні удари
руками і ногами по різних частинах тіла, спричинивши фізичний біль. Після цього
заволоділи його грошима в сумі 50 грн. і, висловивши намір отримати решту,
залишили будинок потерпілого.

7.01.2006
року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння близько 18 години знову
прийшли до помешкання ОСОБА_5 і з застосуванням погрози убивством вимагали від
нього передачі 350 грн., отримавши від потерпілого обіцянку передати гроші,
залишили його будинок.

9.01.2006
року ОСОБА_1 і ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за
попередньою змовою між собою, погрожуючи вбивством, знову вимагали від ОСОБА_5
передачі їм 350 грн., після чого, застосувавши насильство, що є небезпечним для
життя і здоров`я потерпілого нанесли йому руками і ногами численні удари в
різні частини тіла, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, після чого заволоділи
70 грн., як частиною тої суми, що вимагали.

10.01.2006 року
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи вимагати від
ОСОБА_5 передачі 350 грн., із застосуванням погрози вбивством, заволоділи
частиною цієї суми - 100 грн.

11.01.2006
року вони ж в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи
вимагання за попередньою змовою групою
осіб застосували до ОСОБА_5 насильство, що є небезпечним для життя і здоров`я
потерпілого, нанесли численні удари руками і ногами в різні частини тіла,
спричинивши йому фізичний біль, і заволоділи 80 грн.

12.01.2006 року
вони ж, будучи в стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням погрози
вбивством вимагали від ОСОБА_5 передачі 350 грн., при цьому, застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя і
здоров`я потерпілого, наносили йому численні удари ногами і руками, а також
милицею в різні частини тіла, спричинивши фізичний біль.

13.01.2006 року
вони ж у стані алкогольного сп`яніння,
застосувавши погрозу вбивством,
продовжили вимагати від потерпілого передачі їм 350 грн.

14.01.2006 року ОСОБА_1 в ОСОБА_3 в стані алкогольного
сп`яніння за попередньою змовою між собою продовжили вимагати від ОСОБА_5 350
грн. з погрозою вбивством. Також, застосовуючи насильство, що є небезпечним для
життя і здоров`я потерпілого, нанесли йому численні удари руками і ногами в
різні частини тіла, а також радіоприймачем по голові, спричинивши легкі тілесні
ушкодження.

Всього в період з 3 по 13 січня 2006 року засуджені заволоділи майном ОСОБА_5 на суму
300 грн.

15.01.2006 року близько 1 години ОСОБА_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп`яніння, з метою приховування раніше вчиненого щодо
ОСОБА_5 злочину вчинив його умисне вбивство. При цьому наніс йому не менше 4х
ударів ножем в грудну клітку та живіт, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала
смерть потерпілого.

У касаційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_1 посилається на незаконність
його засудження за умисне вбивство,
вказуючи на те, що у нього не було наміру позбавляти потерпілого життя.

- засуджений ОСОБА_2 також висловлює незгоду із вироком
і просить його скасувати, вважає що його дії неправильно кваліфіковані за ч.4
ст.189 КК України, оскільки у нього не було наміру вимагати від потерпілого
гроші.

- законний представник засудженого ОСОБА_3а - ОСОБА_4
просить вирок змінити, перекваліфікувати дії її сина з ч.3 ст.189 на ч.2 ст.296
КК України та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Посилається на те, що в справі немає доказів того, що ОСОБА_3 застосовував
насильство до потерпілого з метою вимагання грошей, крім того, у вироку не
вказано, в чому полягала небезпечність насильства, яке застосовувалося до
ОСОБА_5. Тому вважає, що дії ОСОБА_3а були обумовлені
хуліганським мотивом. Покарання йому необхідно призначати з урахуванням
позитивної характеристики його особи.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню, а вирок суду зміні з таких
підстав.

Висновок суду
про винність ОСОБА_1, ОСОБА_3а та ОСОБА_2а у вчиненні злочинів, за які вони
засуджені, ґрунтується на доказах, що були досліджені в судовому засіданні. Так
в судовому засіданні всі засуджені не заперечували, що вимагали від ОСОБА_5
передачі грошей і з цією метою
застосовували до нього насильство. Зокрема, ОСОБА_3 підтвердив, що вони разом
закривали ОСОБА_5 у шафу, забивали її цвяхами та підпалювали, а також про те,
що ОСОБА_1 бив ОСОБА_5 по голові радіоприймачем. ОСОБА_1 також визнав себе винним в умисному
вбивстві потерпілого з метою укриття вчиненого щодо нього вимагання.

Свої показання про визнання вини ОСОБА_1 і ОСОБА_3
підтверджували під час досудового слідства на очній ставці та при відтворенні
обстановки і обставин події ( т.1 а.с.141, 62).

Їх вина також підтверджується іншими доказами.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_5 говорив їй про те,
що до нього вночі приходять молоді хлопці, б`ють його і вимагають віддати
пенсію, вона бачила його побитим, а 15 січня 2006 року знайшла його в будинку
мертвим.

Свідок ОСОБА_7 пояснював, що в його присутності ОСОБА_1
вимагав від ОСОБА_5 гроші. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 розказували йому, як вони били
ОСОБА_5 і забирали у нього гроші.

Згідно з висновками судово-медичної експертизи смерть
ОСОБА_5 настала від проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини,
яке ускладнилося кровотечею, дистрофічними змінами внутрішніх органів, набряком
головного мозку.

Крім того, у потерпілого було встановлено інші тілесні
ушкодження різної тяжкості, які могли бути заподіяні за обставин, на які
вказували засуджені під час відтворення обстановки і обставин події (т.2
а.с.50-52).

Згідно з висновками судово-цитологічної експертизи на
ножі, який було вилучено з місця події, встановлено наявність слідів крові,
походження якої можливо від ОСОБА_5, та поту, який може походити від ОСОБА_1
(т.2 а.с.121-123).

Таким чином доводи касаційних скарг про
необґрунтованість засудження спростовуються
вище зазначеними доказами, яким суд надав вірну оцінку у вироку. Той
факт, що засуджені застосовували до ОСОБА_5 насильство, що
є небезпечним для життя і здоров`я
потерпілого,підтверджується як їх показаннями так і висновком судово-медичної
експертизи.

Дії засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2а вірно кваліфіковано за
ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_3а за ч.3 ст.189 КК України, а ОСОБА_1 також за
п.9 ч.2 ст.115 КК України.

Покарання призначено у відповідності з вимогами ст.65 КК
України з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про особи засуджених,
всіх обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі і тих, на
які є посилання у касаційних скаргах. Оскільки міра покарання є мінімальною за
санкціями статей КК України, за якими засуджені визнані винними, підстав для
подальшого її пом`якшення немає.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Донецької області від 15 грудня
2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційній
скарги - без задоволення.

с у д д і :

Коновалов В.М. Шевченко Т.В. Канигіна Г.В.