АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1501/849/12
ВИРОК

Іменем України

13.11.2012 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді -Скуртов М. І.

при секретарі Калін О. Б.,

з участю прокурора - Гурової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві кримінальну справу по обвинуваченню громадянина: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця вул.. Академіка Корольова б. 34, кв. 32 м. Одеса, громадянина України, молдаванина, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, працює за наймом, військовозобовязаного, нагород не має, стан здоровя нормальний, в скоєнні злочинів передбачених ст.. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2011 року біля 22 години підсудний ОСОБА_1 за попередньою змовою з невстановленою особою, відносно якої в порядку ст. 26 КПК України справу виділено в окреме провадження, з метою крадіжки чужого майна, через металевий паркан проникли на територію центру соціального обслуговування Ананьївського району, який розташований у м. Ананьєві, вул. Пушкіна, 47 Одеської області де шляхом зняття віконного скла з кватирки, проникли у приміщення будівлі вище вказаного центру, звідки з корисних спонукань та власного збагачення таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_2, а саме:

- футляр для мобільного телефону червоного кольору б/в, вартістю 50 гривень, в якому знаходилися гроші в сумі 600 гривень.

- чотири банківських картки, на рахунку яких грошей не було, чим спричинили їй матеріальну шкоду на загальну суму 650 гривень.

20 вересня 2011 року біля 02 години підсудний ОСОБА_1 за попередньою змовою з невстановленою особою, відносно якої в порядку ст. 26 КПК України справу виділено в окреме провадження, з метою крадіжки чужого майна, увійшли на територію ринку м. Ананьєва, де шляхом зриву навісного замка на ролеті проникли в контейнер, який належить ОСОБА_3, мешканці м. Ананьєв, вул. Вольфовича, 14 Одеської області, звідки з корисних спонукань та власного збагачення таємно викрали:

- жувальні гумки марки «Орбіт»в кількості 18 пачок вартістю 4 гривні 50 копійок за одну пачку, на загальну суму 81 гривня.

- вермішель марки «Мівіна»в полімерних пакетиках по 60 г кожний в кількості 8 пакетиків, вартістю за один пакетик 1 гривня 50 копійок, на загальну суму 12 гривень.

- дві полімерних пляшки ємкістю 2 літри кожна з солодкою водою «Пепсі», вартістю за одну пляшку 8 гривень 50 копійок, на загальну суму 17 гривень.

- дві полімерних пляшки ємкістю 2 літри з солодкою водою «Живчик», вартістю 8 гривень 50 копійок за одну пляшку, на загальну суму 17 гривень.

- одну пляшку ємкістю 2 літри з мінеральною водою «Оболонь», вартістю 5 гривень.

- чотири паперово-полімерних пакетика ємкістю 0.25 л кожний з соком «Садочок», вартістю за один пакетик 2 гривні 75 копійок, на загальну суму 11 гривень.

- одну упаковку чаю «Ліптон»на 20 пакетиків, вартістю 14 гривень.

- одну банку консервованої кукурудзи «Еко», вартістю 8 гривень 50 копійок.

- 13 стіків «Маккофе», вартістю за один стік 1 гривня 25 копійок, на загальну суму 16 гривень 25 копійок.

- три полімерних пляшки ємкістю 1.5 літри з мінеральною водою «Себек», вартістю 3 гривні 50 копійок за одну пляшку, на загальну суму 10 гривень 50 копійок.

- чотири полімерних пляшки ємкістю 1.5 літри з солодкою водою «Себек», вартістю 3 гривні 50 копійок за одну пляшку, на загальну суму 14 гривень.

- печиво «Конті- День і ніч»вагою 1 кг, вартістю 25 гривень.

- цукерки АВК «Конті»:

«Мішка»вагою 0.6 кг, вартістю за дони кілограм таких цукерок 34 гривні, на суму 20 гривень 40 копійок.

«Желейка»вагою 0.283 кг, вартістю за один кілограм таких цукерок 34 гривні, на суму 9 гривень 62 копійки.

«Еклер»вагою 0.1 кг, вартістю за один кілограм таких цукерок 40 гривень, на суму 4 гривні.

- гроші в сумі 200 гривень,

чим спричинили їй матеріальну шкоду на загальну суму 465 гривень 27 копійок.

У кінці вересня 2011 року, підсудний ОСОБА_1, з метою крадіжки чужого майна, знаходячись біля території ФГ «Баркар Микола», яке розташоване за м. Ананьєвом Одеської області, шляхом вільного доступу таємно викрав металевий маркировочний диск від сіялки, який знаходився на узбіччі підїзної дороги до території ферми, вартістю 180 гривень, який належить ОСОБА_4, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 180 гривень.

У кінці вересня 2011 року, в денний час підсудний ОСОБА_1, з метою крадіжки чужого майна, знаходячись на вул.. Аносова м. Ананьєва, шляхом відтягування створи вхідних дверей, проник у приміщення гаражу, розташованого в м. Ананьєві по вул. Аносова, 48, який належить ОСОБА_5, звідки таємно викрав електричний двигун потужністю 300 ВАТ, вартістю 280 гривень, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 280 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України визнав повністю і пояснив, що 19 вересня 2011 року йому подзвонив його друг ОСОБА_6, який на той час проживав у м. Ананьєві на 3-й дільниці та запросив його до себе в гості. Він погодився та того ж дня біля 19 години приїхав у м. Ананьїв. На автовокзалі вони зустрілися, після чого купили собі по пляшці пива 0.5 літри та пішли гуляти по місту. Приблизно біля 22 -23 годин вони проходили по вул. Пушкіна повз будівлі центра соціального обслуговування. Петро запропонував йому вчинити крадіжку з даного центру, на що він погодився і вони через паркан перелізли на територію центру, де в одному з вікон у кватирці ОСОБА_6 руками витягнув скло. Через кватирку вони проникли у приміщення. В середині будинку в одній із кімнат в шухляді одного зі столів ОСОБА_6 знайшов гроші в сумі 500 гривень купюрами дві по двісті гривень і одна сто гривень. Він в шухляді одного зі столів знайшов пластикову картку «ПриватБанк», але якого кольору була картка, він не памятає. Після цього вони о 01 годині 00 хвилин 20 вересня 2011 року таким самим чином, яким проникли у будівлю, вийшли з неї. З території центру вони вийшли через хвіртку, так як помітили, що вона відкрита. Вони пішли до банкомата, якого саме банку він не памятає, де він вставив викрадену ним картку, але через те, що він не знав пін-код, викинув картку. Викрадені гроші вони поділили. Петро дав йому двісті гривень однією купюрою, а собі залишив 300 гривень. Біля 02 години 20 вересня 2011 року вони пішли далі гуляти по місту. Вони гуляли у напрямку ринку м. Ананьєва де вирішили зайти на територію ринку. Там вони побачили контейнер, який був зачинений на один навісний замок. Петро знову запропонував йому вчинити крадіжку. Він на це погодився. Вони підійшли до контейнера, де ОСОБА_6 навпроти контейнера знайшов арматурний прут, за допомогою якого зірвав замок на контейнері. Після цього він заліз в середину контейнера, а ОСОБА_6 заліз одразу за ним. В контейнері біля вагів він знайшов гроші в сумі 200 гривень, та викрав цукерки шоколадні та одну пляшку солодкої газованої води обємом дві літри, а ОСОБА_6 викрав цукерки шоколадні та дві пляшки двохлітрові води солодкої. Після вчинення даної крадіжки вони вилізли з контейнера та пішли до перехрестя біля учбового корпусу школи-інтернат. Прийшовши до перехрестя, о котрій годині це було, він не памятає, вони розділили гроші. Петро дав йому гроші в сумі пятдесят гривень однією купюрою, після чого вони пішли по своїх справах. У вересні 2011 року, точної дати він не памятає, після вчинених ним крадіжок з ринку м. Ананьєва та центру соціального обслуговування, він вчинив крадіжку металевого диска. У вересні 2011 року біля 11 годин він знаходився на «Одеській горі»та збирав горіхи. Там він побачив ферму, але кому вона належала, він не знав, то вирішив піти на ту ферму, так як подумав, що там теж можна зібрати горіхи з лісопосадки, яка розташована недалеко. Він йшов по дорозі, яка вела до території ферми. Коли він проходив повз будок для охоронців даної ферми, то на узбіччі дороги побачив на землі металевий диск від сіялки. Даний диск він викрав та пішов у місто, де продав його тітці Галі, яка мешкає у м. Ананьєві. За даний диск вона заплатила йому 15 гривень. Гроші він витратив на продукти харчування. Потім, після вчинення даної крадіжки, через день у вересні 2011 року, точного часу він не памятає, знаходився на вул. Аносова. Там він проходив повз винні залізобетонні бочки де в одній з бочок у нижній побачив деревяні двері, залізши через які викрав електричний двигун, який він продав громадянинові, якого не знає, але він проживав недалеко від того місця, де він викрав двигун. За даний двигун вище вказаний громадянин заплатив йому 50 гривень. Гроші він витратив на продукти харчування. В скоєному щиро кається.

Крім особистого визнання своєї провини підсудним, його винність підтверджується і зібраними в справі доказами, що не заперечується і самим підсудним і при цьому судом установлено, що підсудний правильно розуміє зміст фактичних обставин справи й у суду немає сумнівів у добровільності й істинності його позиції і йому розяснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, в звязку з чим визнано недоцільним дослідження доказів.

Дії підсудного ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України, так як він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно.

Дії підсудного ОСОБА_7 суд також кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України, так як він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з проникненням до сховища, за попередньою змовою групою осіб і повторно.

При призначенні підсудному міри покарання, суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних ним злочинів і враховує обставини, які помякшують покарання, повне визнання своєї вини, та активне сприяння розкриттю злочину, першу судимість, позитивну характеристику за місцем навчання, молодий вік, часткове погашення збитків, вважає, що він повинний нести покарання, у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим суд вважає за можливе з урахування помякшуючих покарання обставин, а також те що в нього склалось складне матеріальне становище, застосувати до підсудного ст.. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 301-1, 322, 323, 324, 333-335 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Громадянина ОСОБА_1 визнати винним за ст.. 185 ч.2 , 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання:

За ст.. 185 ч. 2 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

За ст.. 185 ч. 3 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75,76 КК України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити, встановивши йому іспитовий строк випробовування, якщо протягом одного року та шести місяців він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього наступні обовязки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично зявлятись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк йому обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому утримання під вартою змінити на підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили, звільнивши його з-під варти з зали суду.

Речові докази по справі що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області металевий арматурний прут, футляр червоного кольору для мобільного телефону, дюралюмінієву кришку від електричного двигуна знищити.

На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: М. І. Скуртов