АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 639/9469/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/165/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, не одружений, з неповною - середньою освітою, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.04.2004 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 69, ч. 1 ст. 188, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 28.07.2005 року на підставі ст. З п. «б» Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року,

- 26.10.2012 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки

засуджений ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.10.2012 року, остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Як встановив суд, 29 серпня 2014 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля паркану Державного підприємства Харківський приладобудівний завод «ім. Т.Г. Шевченко», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої революції, 99, побачив алюмінієвий кабель, який був прокладений з території підприємства під парканом, та виходив за територію підприємства у напрямку до залізничного мосту, побачивши, що кабель не під`єднаний до електромережі, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , приблизно о 14 години 25 хвилин, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення та подальшої реалізації чужого майна, алюмінієвого кабелю, власником якого є Державне підприємство Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко відламав руками частину вказаного кабелю «АСБ 3*185», загальною вагою 16,3 кг., вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №16 від 09.09.2014 року, - 228 грн. 20 коп., та з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, чим заподіяв збитки Державному підприємству Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко на зазначену суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення, просить призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на відсутність обставин, які обтяжують покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, представник ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка ОСОБА_8 просить залишити вирок суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що, на його думку, даний вирок є законний, обґрунтований та вмотивований.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, та згідно ст. 65 КК України враховано й дані, що характеризують особу, який раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також пом`якшуючу обставину щире каяття ОСОБА_7 .

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції дійшов правильно висновку, що виправлення ОСОБА_7 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому призначив ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів, вважає, що покарання відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції відсутності обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, то колегія суддів зазначає, що вони є безпідставними, оскільки суд першої інстанції в достатній мірі врахував цю обставину, та призначив покарання в межах санкції статті, з урахуванням правил передбачених ст. 71 КПК України.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що підстав для зміни вироку за доводами апеляції і призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: