Справа № 1-705/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 4 липня
2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді Ющука
О.С.

за
участю секретаря Політики
Н.А.

прокурора Покидюка
В.М.

захисників: ОСОБА_2,
ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4,
ОСОБА_5

законного
представника

підсудного: ОСОБА_6

представника
служби у справах

сім»ї та молоді
Луцького

міськвиконкому: Бондарук
Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м.Луцька,
українця, гр-нина України, з неповною - середньою освітою, навчається в Луцькій
ЗОНІ №15 - 11 клас, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України ,-

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 22.04.2007 року, близько 3 год.,
спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_7, маючи на меті вступити в статеві зносини з
ОСОБА_5, прийшов до АДРЕСА_2, де остання проживала. Знаходячись біля
вищевказаного будинку, ОСОБА_7 діючи умисно, маючи на меті незаконно проникнути
в квартиру, в порушення ст.30 Конституції України, відповідно до якої кожному
гарантується недоторканість житла та недопустимості проникнення до житла чи
іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку не інакше як за
мотивованим рішенням суду, не маючи ніяких законних підстав, правою рукою вибив
скло вхідних дверей в квартиру, намагаючись з середини відчинити замок вхідних
дверей. Оскільки, з незалежних причин йому не вдалось відчинити з середини
вхідні двері в квартиру, ОСОБА_7 почав виламувати вхідні двері АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_8 Після чого неповнолітній ОСОБА_1, ОСОБА_7ОСОБА_9,
усвідомлюючи, що вказана вище квартира їм не належить, без дозволу проживаючих
у ній осіб, порушуючи їх конституційне право на недоторканість житла, незаконно
проникли всередину квартири.

На час
розгляду справи від потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_5 надійшли письмові
заяви про те, що ніяких претензій ні матеріального ні морального характеру до
ОСОБА_1 вони не мають, просять кримінальну справу відносно ОСОБА_1 закрити за
примиренням. Адвокат ОСОБА_2 надав суду письмове клопотання, в

якому просить кримінальну справу відносно ОСОБА_1 закрити за примиренням
сторін. Підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та
підтримав клопотання свого захисника про закриття кримінальної справи за
примиренням та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши ОСОБА_1, законного представника ОСОБА_6, потерпілих, які
підтримали клопотання адвоката ОСОБА_2, прокурора Покидюка В.М., який не заперечує
проти закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ст.46 КК України.

Суд вважає, що клопотання адвоката, потерпілих, підсудного та його
законного представника підставне і підлягає до задоволення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості і примирився з
потерпілими то кримінальну справу відносно нього слід закрити.

Керуючись ст.8
КПК України, на підставі ст.46 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_1 ст.162 ч.1 КК
України закрити на підставі ст.46 КК України в зв"язку з примиренням
підсудного з потерпілими і звільнити його від кримінальної відповідальності.

Міру запобіжного
заходу- підписку про невиїзд скасувати.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом 7 днів з
моменту її проголошення.