У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Мороза М.А., Шевченко Т.В.,

за участю прокурора

Гладкого О.Є.

розглянула у
судовому засіданні 27 березня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Донецької області на вирок Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької області від 9 серпня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

м. Макіївки Донецької області, неодноразово

судимого, останній раз 19 грудня 2001 року за

ст. 394 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за
ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України його звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В апеляційному
порядку справа не розглядалась.

ОСОБА_1
визнано винним у тому, що він 6 січня 2007 року у м. Макіївка, діючи повторно,
застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого
ОСОБА_2, наніс йому удар ногою у щелепу та відкрито викрав його майно вартістю 851
грн.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи доведеність винності ОСОБА_1 у
вчиненні зазначеного злочину та правильності кваліфікації його дій, ставить
питання про скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд у
зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого. Вважає, що у суду не було достатніх підстав для звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання
з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора, який підтримав доводи касаційного
подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 75 КК України при
призначенні засудженому покарання суд може прийняти рішення про звільнення його
від відбування покарання з іспитовим строком, врахувавши обставини справи та
особу винного, а також з обов'язковим зазначенням у вироку мотивів звільнення
від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75
КК України, суд узяв до уваги дані про особу винного та деякі обставини справи,
зокрема, те, що засуджений за місцем проживання характеризується посередньо,
викрадене майно потерпілому повернуто, тяжких наслідків не настало. Разом із
тим, судом не врахована думка потерпілого
ОСОБА_2, який просив суворо покарати нападника. Також судом не дана належна оцінка тому, що ОСОБА_1 неодноразово судимий, у тому числі двічі
за вчинення корисливих злочинів, новий злочин вчинив через рік після звільнення
з місць позбавлення волі, не працевлаштувався, свою вину у судовому
засіданні не визнав та не розкаявся. Тому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1
покарання зі звільненням від його
відбування на підставі ст. 75 КК України не відповідає тяжкості злочину
та особі засудженого і є занадто м'якім.

З огляду на викладене вирок щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий судовий розгляд. Під час нового судового розгляду суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі,
перевірити доводи, викладені у касаційному поданні прокурора, і за умови підтвердження обсягу обвинувачення, в якому ОСОБА_1 визнано
винним за даним вироком, призначити йому покарання, яке б відповідало
вимогам кримінального закону.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора
задовольнити.

Вирок Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 9 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд.

С у д д і :

Кравченко К.Т. Мороз М.А. Шевченко Т.В.