Семенівський районний суд Полтавської області
ВИРОК

1-71/10

18 жовтня 2010 року,

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Любицького В.О.,

при секретарі - Вареник К.А., Дороженко О.Л.,

з участю прокурора - Каменева В.В., Яроменок Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка справу про обвинувачення

ОСОБА_1. 02.05.1971 рок> народження, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не одруженого, працюючого робітником Кременчуцького шкір заводу,, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

вчиненні злочину .передбаченого ч.І ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто злочин, передбачений ч.І ст.164 КК України.

Так, в період з 01.04.2007 року по 01.03.2010 року підсудний ОСОБА_1 злісно ухилявся від плати аліментів потерпілій ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які йому встановлені до сплати за постановою Лубенського міського суду Полтавської області від, 15.05.2001 року в розмірі 1/4 частини всіх видів робітку щомісячно до досягнення повноліття останньої та за рішенням вищевказаного суду від 24.03.2004 року аліменти , пов»язані з додатковими витратами на утримання дочки інваліда дитинства, в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку щомісячно. За зазначений період підсудний опустив заборгованість по аліментах на загальну суму 20982 грн. 08 коп..

Підсудний ОСОБА_1 раніше вже засуджувався за злісне ухилення від сплати аліментів потерпілій ОСОБА_2 на утримання дочки за вироком Семенівського районного суду Полтавської ласті від 03.07.2007 року за ч.І ст.164 КК України на 1 рік обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному злочині визнав повністю. Суду пояснив, що він за рішенням суду повинен сплачувати аліменти на користь потерпілої - його колишньої дружини ОСОБА_2 на утримання дочки . В зв»язку з відсутністю роботи він перебивався випадковими заробітками і сплачував аліменти потерпілій по 100-150 грн., які їй присилав поштовими переводами майже кожен місяць. Більші суми аліментів , які встановлені рішенням суду, він не в змозі був сплачувати. В даний час він влаштувався на роботу в м.Кременчук і аліменти будуть вираховуватись із його заробітної плати.

Вина підсудного ОСОБА_1 в скоєному злочині також підтверджується;

-показами потерпілої ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що після засудження підсудного її колишнього чоловіка ОСОБА_1 в 2007 році за злісне ухилення від сплати аліментів, останній почав виплачувати їй аліменти на утримання дочки-інваліда дитинства по 100 грн. щомісячно в 2007-2009 роках. В 2010 році також сплачує поштовими переказами по 100 грн., але не щомісячно. Цих коштів на вистачає на утримання дочки-інваліда. яка потребує лікування та інших витрат по її догляду . Підсудний не сплачує їй аліменти відповідно до розмірів встановлених рішенням суду , не влаштовується на роботу і ухиляється від повного погашення заборгованості по аліментах.;

-показами свідка ОСОБА_4 1.1., яка в судовому засіданні пояснила, що підсудного і потерпілу вона знає давно. Після їх розлучення вся тяжкість утримання дочки-інваліда лягла на плечі потерпілої. Підсудний ніякої допомоги на утримання дочки не надавав і не надає. Допомогу в утриманні дочки надає батько потерпілої ОСОБА_2;

Крім того, вина ОСОБА_1 в скоєному злочині підтверджується дослідженими в судовому

всіданні матеріалами справи:

-постановою Лубенського міського суду Полтавської області від 15.05.2001 року про стягнення з підсудного ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно та виконавчим листом вказаного суду по виконанню вказаного рішення суду ( а.с. 19-21 );

-рішенням вказаного суду від 24.03.2004 року про стягнення з підсудного на користь потерпілої аліментів , пов»язаних з додатковими витратами на дитину-інваліда та виконавчим естом по виконанню вказаного рішення суду ( а.с. 22-24 );

-довідкою Семенівського районного центру зайнятості про те, що підсудний не перебуває на обліку як безробітний ( а.с. 27 );

-вимогами ВДВС Семенівського РУЮ в Полтавській області від 01.06.2009 року та Ш.06.2009 року на ім»я підсудного про необхідність погашення заборгованості по аліментах ( а.с. 31-33 );

-актами державного виконавця про відсутність у підсудного майна, на яке може бути вернуто стягнення по аліментах ( а.с. 34-35 );

-довідками сумарної заборгованості по аліментах підсудного ОСОБА_1 на загальну суму 20 982 грн. 08 коп. ( а.с. 47, 49 );

-квитанціями про поштові перекази та повідомленнями про надходження електронних переказів по частковій сплаті аліментів підсудним в 2007 -2009 роках в розмірах 100 та 150 грн. ( а.с. її-63, 144 );

-довідкою з Єдиного державного реєстру про те, що підсудний не зареєстрований як підприємець ( а.с. 65 );

-довідками підприємств Семенівського району про те, що підсудний ОСОБА_1 за працевлаштуванням не звертався ( а.с. 67-77 );

-свідоцтвом про розірвання шлюбу між підсудним та потерпілою від 31.10.2001 року ( а.с. 80

-свідоцтвом про народження дочки підсудного на утримання якої він повинен сплачувати аліменти (а.с. 81);

-посвідченням дочки-інваліда підсудного ( а.с. 82 );

При вирішенні даної кримінальної справи суд вважає, що в діях підсудного ОСОБА_1 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.І ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду платежів ( аліментів ).

При цьому суд виходить із того, що хоча підсудний і сплачує частково аліменти за судовими рішеннями потерплій ОСОБА_2 на утримання дочки - інваліда, але ці суми щомісячних платежів [значно менші, ніж встановлені рішеннями суду, а саме в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ), але [не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та в розмірі 1/6 частини [заробітку.

При цьому суд також враховує ту обставину, що підсудний після першого засудження його за вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 03.07.2007 року за ч.І ст.164 КК України, тобто за злісне ухилення від сплати аліментів, не приймав мір для влаштування на роботу з метою отримання заробітку та сплати аліментів і погашення боргу по аліментах. Допустив велику заборгованість по сплаті аліментів, а праце влаштувався на роботу лише під час судового розгляду по даній кримінальній справі, про що свідчить надана ним довідка про його працевлаштування на Кременчуцький шкірзавод з 15 вересня 2010 року.

Суд вважає як намагання уникнути підсудним кримінальної відповідальності факт його сплати частково платежів по аліментах на користь потерпілої і при цьому суд не вбачає підстав для звільнення підсудного від кримінальної відповідальності з цих підстав.

Судом по справі не встановлено будь-яких об»єктивних причин, які б вплинули і впливали щодо підсудного на можливість його отримувати відповідні доходи ( заробітну плату ) і сплачувати потерпілій встановлені рішеннями суду аліменти на утримання дочки-інваліда.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину особу винного та обставини,що пом»якшують та обтяжують покарання.

Пом»якшуючою покарання обставиною відносно підсудного суд визнає: сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин відносно підсудного суд по справі не встановлено.

Підсудний ОСОБА_1. раніше засуджувався 18.08.1994 року Полтавським обласним судом за ст.ст. 44, 86-1 КК України ( 1960 р. ) до позбавлення волі строком на 7 років. Засуджувався

5.07.2007 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.І ст.164 КК України на 1 рік обмеження волі. У відповідності до ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Звільнений за постановою Автозаводського районного суду м.Кременчук від

11.08.2001 року по відбуттю іспитового строку. По місцю проживання підсудний характеризується задовільно. Не одружений, проживає одиноко. Згідно медичного висновку визнаний здоровим, працездатним, примусового лікування не потребує ( а.с. 96- 12).

При призначенні покарання підсудному, суд вважає за необхідне призначити йому покарання передбачене ч.І ст.164 КК України у вигляді громадських робіт. Дане покарання суд вважає необхідним і достатнім для підсудного.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відносно підсудного обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд .

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 за ч.І ст.164 КК України на 100 ( сто ) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити відносно засудженого ОСОБА_5 ).М. попередній - підписку про невиїзд.

Судові витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі - відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його оголошення.

Головуючий -