Номер провадження: 11-кп/785/580/15
Номер справи місцевого суду: 514/218/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

адвокатів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Тарутинського району Одеської області ОСОБА_15 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.03.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000618 від 19.11.2014 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152 і ч.2 ст.153 КК України, а також ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 і ч.1 ст.304 КК України, повернено прокурору для усунення недоліків; скарги захисників - адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 - залишені без розгляду, а також продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 11.04.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

19.02.2015 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000618 від 19.11.2014 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152 і ч.2 ст.153 КК України, а також ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 і ч.1 ст.304 КК України.

03.03.2015 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17

11.03.2015 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_16 на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 .

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.03.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000618 від 19.11.2014 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152 і ч.2 ст.153 КК України, а також ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 і ч.1 ст.304 КК України, був повернений прокурору для усунення недоліків; скарги захисників - адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 - залишені без розгляду, а також продовжений строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 11.04.2015 року,

Повертая прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт у кримінальному провадженні суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить викладу фактичних обставин кримінального провадження, які слідчий та прокурор вважають встановленими, а саме: яким чином було досягнуто злочинної змови між обвинуваченими, вбачаються розбіжності у визначенні часу скоєння кримінального правопорушення обвинуваченими, не міститься взагалі описання способу вчинення злочину, не конкретизовано спосіб подолання опору потерпілої та яким чином він здійснювався , в якій черговості обвинуваченими був вчинений інкримінований їм злочин, їх ролі та ступінь участі, спосіб подолання опору потерпілої, в чому полягав безпорадний стан потерпілої та джерело його встановлення, мотиви вчинення кожним обвинуваченим кримінального правопорушення., порушено право на захист обвинувачених , відсутні відомості про підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_17 щодо здійснення ним досудового розслідування відносно неповнолітніх.

Крім того , суд першої інстанції в ухвалі вказав, що на момент проведення підготовчого засідання, в ході якого розглядалась скарга захисників обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатів ОСОБА_16 та ОСОБА_14 на бездіяльність слідчого, яка виразилась у незалученні адвоката ОСОБА_14 до участі у справі в якості захисника та ненаданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення адвокату ОСОБА_16 , вказані порушення були фактично усунені, оскільки вказані захисники були фактично допущені до участі у кримінальному провадженні та ознайомлені з його матеріалами.

В зв`язку з викладеним суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залишення вказаних скарг без розгляду.

В апеляціях:

- прокурор Тарутинського району Одеської області ОСОБА_15 вказує, що вказана ухвала є незаконною, і просить її скасувати в частині повернення обвинувального акту, а в частині залишення без розгляду скарг захисників обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатів ОСОБА_16 і ОСОБА_14 та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ухвалу залишити без змін.

Вимоги своєї апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що, на його думку, судом під час проведення підготовчого судового засідання було допущене суттєве порушення кримінального процесуального закону, оскільки суд першої інстанції, в порушення вимог ч.1 ст.315 КПК України, безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків. Висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є помилковими, оскільки при складенні обвинувального акту в повній мірі використана можливість викладення обставин вчинення кримінального правопорушення у категорії злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

- адвокат ОСОБА_14 вказує, що вважає ухвалу суду незаконною і просить її змінити в частині залишення без розгляду його скарги на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України ОСОБА_17 , визнати бездіяльність слідчого незаконною та зобов`язати його залучити адвоката ОСОБА_14 до участі у кримінальному провадженні в якості захисника інтересів ОСОБА_10 , надати йому матеріали кримінального провадження для знайомлення та копіювання, всі слідчі дії по кримінальному провадженню, в якому підозрюється ОСОБА_10 , проводити за участю адвоката ОСОБА_14 .

Адвокат ОСОБА_14 обґрунтовує вимоги своєї апеляції тим, що, на його думку, ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.03.2015 року не відповідає вимогам чинного КПК України, оскільки жодна норма кримінального процесуального закону не передбачає залишення скарги без розгляду як наслідок подання скарги на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора.

Крім того вказує, що його скарга на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 була фактично розглянута в підготовчому судовому засіданні, зазначена незаконність бездіяльності слідчого була фактично встановлена, про що прямо сказано в ухвалі, але з невідомих причин суд залишив вказану скаргу без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора Тарутинського району Одеської області ОСОБА_15 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 , просив ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.03.2015 року скасувати в частині повернення обвинувального акту, в іншій частині ухвалу залишити без змін; обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та їх захисників - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які підтримали доводи апеляційної скарги ОСОБА_14 і просили вказану ухвалу скасувати в частині залишення без розгляду скарг захисників на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 , а в іншій частині ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляцій, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_14 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали суду 1 інстанції, суд при вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору обґрунтовано вказав, що у відповідності до ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити фактичні обставини кримінального провадження, які слідчий і прокурор вважає доведеними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин кримінального провадження має містити достатню кількість інформації, яка забезпечить можливість суду першої інстанції зробити висновок щодо ступеню участі та ролі кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Проаналізувавши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, колегія суддів апеляційного суду встановила, що він дійсно не містить достатньої інформації про обставини кримінального правопорушення, які слідчий та прокурор вважають доведеними, у зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність вказаного обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків.

Підстави повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню вказані у ухвалі - порушення право на захист та відсутність відомостей на підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_17 щодо здійснення ним досудового розслідування відносно неповнолітніх підлягають виключенню з ухвали суду , бо не стосуються питань які можуть бути розглянуті у підготовчому судовому засіданні.

Крім того, апеляційним судом встановлена невідповідність обвинувального акту відповідно вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, яка залишилась поза увагою районного суду та встановлена невідповідність унеможливлює його призначення до судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. З КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Приймаючи у підготовчому судовому засіданні у порядку п. З ч. З ст. 314 КПК України рішення про повернення обвинувального акта прокурору з мотивів які навів суд в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не звернув уваги, що всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт взагалі не містить формулювання обвинувачення.

В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 й правова кваліфікація кримінальних правопорушень, в яких підозрюються останні.

Такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , за цим процесуальним рішенням, мають статус підозрюваних.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. З КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, апеляційний суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними.

Так, вказівки в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 скоїли інкриміновані їм кримінальні правопорушення, є безпідставним, оскільки обвинувачення останнім висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самому обвинувальному акті. Більш того, така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. З Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Таким чином, з підстав встановлених апеляційним судом, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Скарги адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 відповідно до вимог ст. ст.306 ч.2 ст. 303 КПК України підлягали розгляду за правилами розгляду , передбаченими ст. ст. 318-380КПК України.

За результатами розгляду скарг відповідно до вимог ст.. 307 ч. 2 КПК України рішення, дії чи бездіяльність чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 307 КПК України не прийняв рішення відповідно до вказаних вимог КПК України.

Керуючись ст. ст 303, 306,314, 315, 401, 404, 404 п.2, 405, 407, 419,376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Тарутинського району Одеської області ОСОБА_15 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_14 частково задовольнити.

Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.03.2015 року, про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000618 від 19.11.2014 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152 і ч.2 ст.153 КК України, а також ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 і ч.1 ст.304 КК України та залишення без розгляду скарг адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 , а також про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 змінити виключити з мотивувальної частині ухвали суду посилення на підстави повернення обвинувального акту, а саме на порушення права на захист та відсутність відомостей на підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_17 щодо здійснення ним досудового розслідування відносно неповнолітніх .

Доповнити ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.03.2015 року іншими підставами повернення обвинувального акту встановлених апеляційним судом викладених у мотивувальній частині.

Скасувати ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.03.2015 року в частині залишення без розгляду скарг адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на бездіяльність слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 , та вважати їх такими, що підлягають розгляду в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.

Врешті ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.03.2015 року залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Cудді ОСОБА_4

ОСОБА_3