АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/5/15 Справа № 691/1798/14-к Категорія: ч. 1,2 ст. 156 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів секретар ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 17.12.2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області капітан міліції ОСОБА_11 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000346, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2014 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 156 КК України, погоджене прокурором Городищенського району радником юстиції ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці відносно ОСОБА_7 , вказуючи наступне.

24 липня 2014 року від громадянки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає по АДРЕСА_1 , надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , вчиняє розпусні дії щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про цю подію 24 липня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346, та відразу ж розпочато досудове розслідування.

24 липня 2014 року надійшла заява від громадянки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає по АДРЕСА_3 , про те, що ОСОБА_7 вчиняє розпусні дії щодо її малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про цю подію 24 липня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347, та відразу ж розпочато досудове розслідування.

24 липня 2014 року надійшла заява від громадянки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка мешкає по АДРЕСА_1 , про те, що ОСОБА_7 вчиняє розпусні дії щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відомості про цю подію 24 липня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348, та відразу ж розпочато досудове розслідування.

27 липня 2014 року надійшла заява від громадянки ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка мешкає по АДРЕСА_1 , про те, що ОСОБА_7 вчиняє розпусні дії щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Відомості про цю подію 27 липня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355, та відразу ж розпочато досудове розслідування.

27 липня 2014 року надійшла заява від громадянки ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка мешкає по АДРЕСА_3 , про те, що ОСОБА_7 вчиняє розпусні дії щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Відомості про цю подію 27 липня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356, та відразу ж розпочато досудове розслідування.

15 серпня 2014 року надійшла заява від громадянки ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка мешкає по АДРЕСА_4 , про те, що ОСОБА_7 вчиняє розпусні дії щодо її малолітнього сина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Відомості про цю подію 15 серпня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378, та відразу ж розпочато досудове розслідування.

16 жовтня 2014 року прокурором Городищенського району Черкаської області радником юстиції ОСОБА_12 кримінальні провадження № 0000346, № 0000347, № 0000348, № 0000355, № 0000356 та № 0000378 об`єднані в одне провадження, якому присвоєний єдиний номер № 0000346.

Ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області капітана міліції ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, а саме до 14.02.2015 року включно, із забороною цілодобово залишати власне помешкання, окрім одного разу на добу з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. з метою придбання продуктів харчування, а також за виключенням викликів слідчим, прокурором, слідчим суддею або судом.

Ухвала слідчого судді місцевого суду мотивована тим, що прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу лише перелічує стандартні підстави для його застосування, не обґрунтовуючи неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та не посилаючись на докази, які підтверджують ці обставини. Також, на думку слідчого судді, не встановлено існування факторів чи обставин, які можуть свідчити, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, переховуватиметься від органів досудового розслідування чи суду, продовжить вчиняти злочинні дії, впливатиме на свідків чи потерпілих.

В апеляції прокурор, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 17.12.2014 року, просить вищевказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Черкаському СІЗО Управління ДПтСУ в Черкаській області строком на 60 діб.

В апеляції указує, що слідчий суддя під час розгляду клопотання відносно ОСОБА_7 дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які повідомляли у своєму клопотанні слідчий та прокурор.

Однак, в порушення кримінального процесуального законодавства слідчим суддею не виконані вимоги закону в частині того, що наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення від покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про це свідчить характеристика останнього за місцем проживання, згідно з якою він проживає одиноко, не працює, зловживає спиртними напоями та активної участі в житті вулиці не бере. Це дає підстави вважати, що ОСОБА_7 , не маючи міцних соціальних звязків за місцем проживання, з метою переховування може у будь-який час його змінити.

На думку прокурора, підозрюваний може незаконним шляхом впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки злочини, у вчиненні яких він підозрюється, стосуються неповнолітніх та малолітніх осіб. Це дає підстави вважати, що останній може намагатися психологічно вплинути на потерпілих, які є нестійкими й можуть підпасти під сторонній вплив, злякатися психічного тиску. Тим більше, що зазначені вище особи мешкають в районі постійного проживання підозрюваного, що полегшує як фізичний, так і психологічний тиск на учасників процесу.

Суспільна небезпечність злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, полягає в тому, що вони спричиняють шкоду нормальному моральному та фізичному становленню неповнолітніх, формують аморальні погляди у дітей. Характер систематичних дій, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, свідчить про те, що він в подальшому може вчинити аналогічні злочини або продовжити вчиняти злочинні дії щодо вже встановлених потерпілих в кримінальному провадженні.

Під час розгляду апеляції прокурор просить врахувати, що в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому діянь, в результаті чого йому було повідомлено про підозру. Вина останнього повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні показами потерпілих та свідків, висновками комплексних судових психолого-психіатричних експертиз. Один із злочинів, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, є тяжким і тягне за собою покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. ОСОБА_7 не є особою похилого віку, в ході досудового розслідування не здобуто даних, які б вказували на наявність в останнього будь-якої хвороби, яка б унеможливила застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав з підстав, які в ній наведені.

Слідчий підтримав позицію прокурора.

Підозрюваний та захисник просили відхилити апеляцію прокурора, залишивши ухвалу слідчого судді без змін. Вказали, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є цілком достатнім для запобігання будь-яким ризикам неналежної поведінки підозрюваного, на що вказує відсутність будь-яких порушень з його боку покладених на нього зобов`язань під час його перебування під домашнім арештом.

Законні представники неповнолітніх потерпілих (матері) ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не були присутні, але подали до апеляційного суду письмові заяви щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 з домашнього арешту на тримання під вартою. Указують, що він порушує вимоги перебування під домашнім арештом, погрожує їм та їхнім дітям.

Заслухавши доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, крім іншого, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого, обрав відносно підозрюваного запобіжний захід, який не в змозі в достатній мірі запобігти наявним ризикам щодо його поведінки.

Оцінюючи доводи та підстави апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вбачає їх обґрунтованими. Колегія суддів вважає, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 156 КК України, а саме підозри щодо вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, а також щодо малолітньої особи.

Обґрунтованість підозри достатньо підтверджується доказами, на наявність яких посилається слідчий у клопотанні, а саме на покази неповнолітніх потерпілих, свідків, висновки судових психолого-психіатричних експертиз.

Колегія суддів вважає, що прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що реально існують кілька з указаних у ст. 177 КПК України ризиків, а саме ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, може зникнути з метою ухилення від правосуддя, а також може вчинити інші аналогічні тим, у вчиненні яких він підозрюється, діяння.

На достатньо високу ймовірність існування зазначених ризиків вказують наступні обставини. По-перше, підозрюваний та неповнолітні потерпілі мешкають в одному мікрорайоні у м. Городище Черкаської області у приватних домоволодіннях, що вказує на можливість їх випадкових чи спланованих підозрюваним зустрічей. По-друге, відсутність будь-яких сталих соціальних зв`язків робить дуже ймовірною можливість залишення підозрюваним свого місця проживання. По-третє, значна кількість діянь щодо розбещення кількох неповнолітніх, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , з великою ймовірністю вказує на систематичну спрямованість таких дій та високу ймовірність повторного їх вчинення.

При постановленні ухвали відповідно до ст. 178 КПК України колегія суддів також враховує в сукупності наступні обставини:

- тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним. Відповідно до санкції ч. 2 ст. 156 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Таким чином, один зі злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , є тяжким;

- вік підозрюваного, який на час ухвалення рішення складає повних 42 роки, і стан його здоров`я, враховуючи, що він інвалідом не являється, є працездатним;

- репутацію підозрюваного, який за місцем проживання характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями.

Також колегія суддів бере до уваги позицію законних представників неповнолітніх потерпілих (матерів) про те, що вони та їх діти постійно відчувають загрозу від перебування підозрюваного на свободі поруч з їх місцем проживання.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що домашній арешт як запобіжний захід, а також інші більш м`які запобіжні заходи, вказаним вище ризикам запобігти не в змозі.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що прокурором доведена необхідність застосування до підозрюваного як запобіжного заходу взагалі, так і конкретно запобіжного заходу у виді тримання під вартою зокрема, враховуючи необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, колегія суддів також зобов`язана визначити розмір застави при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2014 року щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , запобіжних захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 13 березня 2015 року включно, взявши його під варту у залі апеляційного суду.

Продовження цього строку можливе у поряду, передбаченому ст. 199 КПК України.

Після закінчення строку тримання особи під вартою, визначеного в цій ухвалі, й за відсутності рішення слідчого судді чи суду про продовження цього строку, ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню.

Встановити суму застави, як умови звільнення ОСОБА_7 з-під варти, в розмірі 50 мінімальних заробітних плат, а саме 60 900 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_7 з-під варти та покласти на нього на час перебування під дією запобіжного заходу у виді застави наступні зобов`язання:

- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з м. Городище Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну місця свого проживання в межах м. Городище Черкаської області;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України;

- утриматися від будь-якого спілкування з неповнолітніми особами, стосовно дій по відношенню до яких йому пред`явлена підозра, та їх батьками;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :