№ 544/1018/15-к
пров. № 1-кп/544/92/2015
В И Р О К
іменем України
02 липня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду на вул. Леніна, 41 обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000270 від 03.06.2015, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Дейманівка Пирятинського району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , розлученої, працюючої бібліотекарем Вишневецької бібліотеки, такої, що не має утриманців, освіта середня спеціальна, раніше не судимої,

якій органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , із боку захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_3 висунуто підозру про те, що вона, будучи заступником голови дільничної виборчої комісії № 530715 одномандатного виборчого округу № 151 із позачергових виборів народних депутатів України 2014 року, виконуючи у зв`язку з цим функції представника влади, відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів», тобто, будучи службовою особою, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із прямим умислом на вчинення службового підроблення та отримання одноразової грошової винагороди, шляхом зловживанням своїм службовим становищем, взяла участь у складанні завідомо неправдивих документів: протоколу №4 засідання ДВК № 530715 про преміювання членів дільничної виборчої комісії від 23 жовтня 2014 року та постанови № 3 від 23 листопада 2014 року про виплату одноразової грошової винагороди членам ДВК № 5305715: собі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 766 гривень, чим взяла участь у привласнені коштів на суму 766 гривень та розтраті на суму 1532 гривні.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченої ОСОБА_3 за фактом привласнення та розтрати коштів за ч. 3 ст. 191 КК, як привласнення та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, відповідає змісту обвинувального акта.

Між старшим прокурором прокуратури Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 26 червня 2015 року була укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості обвинувачена беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК.

В угоді зазначається також узгоджене її сторонами покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік зі звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, який буде визначений судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як передбачено ч. 4 ст. 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 191 КК, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК є тяжким злочином, та внаслідок його вчинення шкода завдана лише державним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК.

Судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК, положення ч. 4 ст. 474 КПК, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Пирятинського району ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Цивільний позов заявлено не було.

Речові докази суду не надавалися.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК, суд -

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 26 червня 2015 року по кримінальному провадженню, унесеному до ЄРДР за № 0000270 від 03.06.2015, укладену між старшим прокурором прокуратури Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи та проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст. 394 КПК, до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: