Справа № 375/485/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/65/15 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 18 04.02.2015

ВИРОК
Іменем України
04 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №0000430 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 03 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, із професійно-технічною освітою, працюючу медсестрою в дитячій клінічній лікарні №9 м. Києва, не заміжню, маючу на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судиму 03.04.2014 року за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,-

- засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки - повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися до них для реєстрації.

Вироком вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 , визнана винною за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 01.09.2014 року біля 16 год., перебуваючи в кафе-барі «Цезар Лайф», розташованого в смт. Рокитне по вул. Першотравневій, 1, ОСОБА_7 побачила на сусідньому столику жіночу сумку і з метою викрадення особистого майна, а саме жіночої сумки, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку жіночої сумки, в якій знаходився мобільний телефон марки «LG Р713» вартістю 1200 грн. та кредитна картка « Київська Русь», яку поклала до своєї сумки та покинула приміщення кафе-бару. Викраденими речами обвинувачена розпорядилася на свій розсуд. Вказаним злочином потерпілій ОСОБА_8 спричинена матеріальна шкода на суму 1200 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій, просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_7 винною за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, поклавши на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку обвинуваченої, яка послалась щодо вирішення апеляційної скарги прокурора на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону не дотримані.

Відповідно до положень п.4 ч.1 та ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України є вірною і не оспорюється учасниками судового розгляду.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відповідно до вимог ч. 3 ст.61 КК України підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, суд першої інстанції не врахував наявність на утриманні обвинуваченої двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд , не врахувавши всі обставини справи, призначив покарання, яке неможливо застосувати до обвинуваченої в даному випадку, оскільки відповідно до ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

В частині апеляційної скарги прокурора щодо призначення ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі із звільненням, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладанням на неї відповідних обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, колегія суддів вважає, таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки призначивши обвинуваченій покарання 2 роки позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, про яке просить в апеляційній скарзі прокурор, суд апеляційної інстанції вийде за межі розгляду вимог апеляційної скарги, оскільки прокурор в апеляційній скарзі не просить скасувати вирок суду через м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, і це суттєво погіршить становище обвинуваченої.

Відповідно до ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. З урахуванням наведеного, ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді одного року позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок в частині призначення ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів,

З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 03 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді