Справа № 683/3487/14-к
1-кп/683/25/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2015 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижники Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, приватного підприємця, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 4 квітня 2007 року ОСОБА_5 з 12 січня 2007 року зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення їхнього повноліття.
Знаючи про рішення Старокостянтинівського районного суду ОСОБА_5 з 12 січня 2007 року по листопад 2014 року умисно, злісно, маючи реальну можливість сплачувати кошти на утримання дітей, ухилявся від його виконання.
Так, з 23 травня 2008 року ОСОБА_5 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем та відповідно до податкових декларацій, які останнім подавались до Красилівської ОДПІ (Старокостянтинівське відділення) його дохід з 2008 року по 2012 рік включно становив 1 357 486 грн.
Крім того, з 26 березня 2013 року по 30 вересня 2014 року ОСОБА_5 працював в СТОВ «Промінь» на посаді агронома та за вказаний проміжок часу останній отримав заробітну плату в розмірі 94 271 грн. 34 коп. Однак, при працевлаштуванні на роботу умисно, злісно, з метою ухилення від сплати аліментів, керівництво СТОВ «Промінь» про зобов`язання сплачувати аліменти та виконавчу службу про працевлаштування не повідомив, на неодноразові виклики в відділ державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції жодного разу не з`являвся, отриманий дохід приховав від державної виконавчої служби, в добровільному порядку кошти по аліментних зобов`язаннях не сплатив, а витратив на власні потреби.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 з 12 січня 2007 року по 1 листопада 2014 року умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментних зобов`язаннях, яка станом на 01.11.2014 року складає 68 125 грн. 15 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у злісному ухиленні від сплати аліментів визнав повністю і підтвердив, що він дійсно знав про наявність рішення суду від 4 квітня 2007 року про зобов`язання сплачувати аліменти на двох своїх дітей, одна ухилявся від сплати аліментів, оскільки має кредитні зобов`язання перед банком і коштів йому на сплату аліментів не вистачало. Про своє місце роботи та доходи він державну виконавчу службу навмисно не повідомляв. Із заборгованістю по аліментах в розмірі 68 125 грн. він згідний. В подальшому зобов`язується сплачувати аліменти та заборгованість по аліментах.
Оскільки ОСОБА_5 повністю визнав вину, то суд за згодою учасників процесу визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить обвинуваченого суворо не карати.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду аліментів доведена, а тому його дії за ч.1 ст.164 КК України кваліфіковані вірно.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зокрема, що він за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу. Саме покарання у виді штрафу суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський районний суд.

Суддя