Справа № 1-107/2010
провадження № б/н
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2010 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Довбуш М.Ю.

з участю прокурора Дядишин Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збараж справу про обвинувачення П»ядика ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр.України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше несудимого,

за ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

12 червня 2010 року приблизно о 23 год. підсудний П»ядик В.М. таємно викрав із двору господарства ОСОБА_3, що знаходиться по вул. 780-річчя Збаража, м.Збараж Тернопільської області, секцію металевої огорожі, чим завдав потерпілій матеріальні збитки на суму 250 грн.

В судовому засіданні, як і під час дізнання, підсудній П»ядик В.М. визнав свою вину в інкримінованому йому злочині і пояснив, що 12 червня 2010 року знаходився у господарстві ОСОБА_3, де побачив металеву огорожу. Тоді ж, у нього виник намір викрасти одну секцію огорожі із вказаного господарства, з подальшою здачею в пункт прийому металобрухту та отримання за це коштів для власних потреб. Для здійснення своїх намірів, того ж дня, 12 червня 2010 року приблизно о 23 год. підсудний, шляхом вільного доступу, зайшов у двір господарства ОСОБА_3Ю, і скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої у дворі будинку, таємно викрав секцію металевої огорожі, яку виніс за межі вказаного господарства. На слідуючий день, приблизно о 5 год ранку погрузив викране на візок і направився вулицями міста у пункт прийому металобрухту, однак по дорозі був затриманий працівниками міліції.

Крім визнання винності у вчиненні злочину самим підсудним, вина його доведена поясненнями потерпілого, свідка та письмовими доказами дослідженими судом.

Так, потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що в підсудний часто працював на присадибній ділянці її господарства. 13 червня 2010 року зранку від працівників міліції їй стало відомо, що із її господарства П»ядик В.М. викрав металеву огорожу. На даний час викрадене їй повернено і претензій до підсудного вона немає.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що о 5 год. ранку в червні 2010 року він знаходився дворі свого господарства і бачив, як підсудний на візку віз вулицею міста частину металевої огорожі в напрямку пункту прийому металобрухту . Оскільки побачене викликало підозру у свідка, що огорожа може бути крадена, тому повідомив про це у міліцію. Як виявилось згодом, підсудний огорожу викрав і мав намір здати в пункт прийому металобрухту.

Винність підсудного П»ядика В.М. у вчиненні таємного викрадення чужого майна доведена письмовими доказами дослідженими судом.

Так, із заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона просить вжити заходи до осіб, які викрали із її господарства секцію металевої огорожі, чим їй завдані збитки (а.с.14).

13 червня 2010 року підсудний П»ядик В.М. зізнався у вчиненні крадіжки, що стверджується протоколом явки з повинною ( а.с.21).

При огляді місця події, 14 червня 2010 року встановлено, що мала місце крадіжка частини металевої огорожі із господарства ОСОБА_3 ( а.с.16-20).

Як вбачається із довідки, виданої Збаразьким міським ринком «Оболоня», вартість однієї секції металевої огорожі станом на 13.06.2010 року становить 250 грн.

Враховуючи наведені по справі обставини, суд приходить до висновку про доведеність злочину вчиненого підсудним П»ядиком В.М., дії якого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання підсудному П»ядику В.М., відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який вперше притягується до відповідальності, характеризується посередньо, щиро розкаявся, усвідомив небезпечність своїх злочинних дій, відшкодував завдані збитки та попросив вибачення у потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні винного і вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України не пов'язане з позбавленням волі, у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

П»ядика ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді ста годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу засудженому залишити без зміни підписку про невиїзд з місця постійного проживання..

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд.

Головуюча: Г.Р.Щербата