Справа № 1-274/2008
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
серпня 2008 року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у
складі:

головуючої - судді Малюк Т.О.

при
секретарі Кожухар
О.М..

з участю
прокурора Арделя А.М.

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Вознесенську справу по обвинуваченню ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Череш Сторожинецького району Чернівецької області, румунки, громадянки України,
з професійно-технічною освітою, проживаючої АДРЕСА_1, не працюючої, одруженої,
на утриманні 1 дитина, раніше не судимої

за ст. 191 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудна
ОСОБА_2, працюючи з 05.11.2007 року продавцем магазину «Ірина» ПП «ОСОБА_3» і
будучи матеріально-відповідальною особою, в період з 25.03.2008 року по
07.04.2008 року, використовуючи умови відсутності постійного контролю
бухгалтерського обліку та контролю зданої готівки в касу, реалізуючи свій
злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій,
прагнучи безвідплатно звернути на свою користь товарно-матеріальні цінності
магазину, привласнила товарно-матеріальні цінності магазину, які перебували у
її віданні, на суму 4048 грн. 95 коп.

Підсудна
ОСОБА_2 винною себе у пред'явленому її обвинуваченні як у ході досудового
слідства, так і у судовому засіданні визнала повністю та пояснила, що вона
працювала продавцем у магазині ПП «ОСОБА_3» з 2007 року. У її віданні були
товари продовольчої групи. Оскільки в неї склалося тяжке матеріальне становище,
вона в період з березня по квітень 2008 року брала додому продовольчі товари.
Внаслідок цього під час перевірки у неї було виявлено недостачу
товарно-матеріальних цінностей на суму 4048 грн. 95 коп. На даний час недостачу
вона відшкодувала. У вчиненому кається.

Винність
підсудної ОСОБА_2 повністю підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_1, яка
пояснила. що підсудна працювала в магазині «Ірина» продавцем з повною
матеріальною відповідальністю з липня 2007 року. У квітні 2008 року було
проведено перевірку, в ході якої виявлено недостачу товарно-матеріальних
цінностей на суму 4048 грн. 95 коп. На даний час недостачу вона відшкодувала в
повному обсязі. Просить підсудну не карати.

Пояснення
підсудної, потерпілої відповідають фактичним обставинам справи і ними не
оспорюються, тому у відповідності до ст. 299 ч. 3 КПК України суд вважає
можливим не досліджувати інші докази, оскільки сторони проти цього не
заперечують.

Аналізуючи
викладене, суд вважає, що пред'явлене підсудній ОСОБА_2 обвинувачення доведено
у повному обсязі і її дії, що полягають у привласненні та розтраті чужого
майна, яке було ввірене особі та перебувало у її віданні, органами досудового
слідства правильно кваліфіковано за ст. 191 ч. 1 КК України.

До
обставин, які у відповідності до ст. 66 КК України пом'якшують покарання
підсудної ОСОБА_2, суд відносить: визнання нею своєї вини та щире каяття у
вчиненому, те, що вона раніше не засуджувалася, має на утриманні одну
неповнолітню дитину, повністю відшкодувала заподіяну шкоду.

Обставин,
які згідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудної ОСОБА_2, судом не
виявлено.

Обираючи
покарання підсудній ОСОБА_2, суд враховує викладене, її характеристику з місця
роботи, думку потерпілої і вважає можливим звільнити її від покарання з
випробуванням та покладанням на неї певних обов'язків.

Оскільки
підсудна ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітню дитину, її чоловік є інвалідом
першої групи, вона позитивно характеризується, суд вважає можливим не
застосовувати до неї додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати
певні посади чи займатися певною діяльністю.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2
визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, і
призначити її покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік без
позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На
підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити,
якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає передбачені
п. 2, 3 та 4 ст. 76 КК України обов'язки: не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
роботи; періодично з'являтися в цей орган не реєстрацію.

Запобіжний
захід засудженій ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя підпис
Т.О.Малюк

З
оригіналом згідно: суддя