Справа № 1-кс/489/96/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015р. м. Миколаїв
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
В судовому засіданні гр-н ОСОБА_4 підтримав свої вимоги у повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що скарга гр-на ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, так як слідчий ОСОБА_5 у повному обсязі провів досудове слідство і на законних підставах виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Суд ознайомившись зі скаргою, вислухавши пояснення гр-на ОСОБА_4 , вияснивши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга гр-на ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
згідно вимог ст. 110 ч.3 КПК України процесуальне рішення слідчого приймається у формі постанови у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий визнає це за необхідне.
Ст. 110 ч.5 КПК України конкретно вказує на те, якою має бути за своїм змістом постанова слідчого і із чого вона складається: вступна частина, мотивувальна частина і резолютивна частина.
Питання у яких випадках і в якому порядку здійснюється закриття кримінального провадження регламентується ст. 284 КПК України.
Згідно вимог ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, при допиті свідків ОСОБА_7 не були перевірені факти недопущення спілкування гр-на ОСОБА_4 зі своєю малолітньою донькою з боку його колишньої дружини.
Докладно не допитана гр-ка ОСОБА_6 по тим фактам, на які посилається скаржник ОСОБА_4 , як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_6 (не реагування і умисне не отримання його листів з проханнями домовитись про порядок його спілкування з дочкою; відмову у зустрічах з нею і інше).
Також не дана правова оцінка діям ОСОБА_6 і ОСОБА_4 .
Також на думку суду, вищезазначена постанова слідчого ОСОБА_5 складена з порушенням ст. 110 ч.5 КПК України, яка вказує, що мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Згідно змісту вказаної постанови мотив її прийняття був зазначений єдиною фразою: « ОСОБА_6 не перешкоджає в спілкуванні ОСОБА_4 та їхньої доньки», ніякого аналізу і правової оцінки дій ОСОБА_6 не дано.
Про яку крадіжку йде мова не відомо.
При таких обставинах вважаю, що вищевказана постанова повинна бути скасована.
Відносно інших вимог скаржника, які відносяться до розслідування кримінального провадження, то суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, так як згідно ст. 40 КПК України слідчий здійснюючи свої повноваження при розслідуванні кримінального провадження є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Суд згідно зі ст. 303 КПК України має право розглядати скарги на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотань особи, якій відмовлено у задоволенні клопотання, але не має повноважень керувати розслідуванням кримінальних проваджень.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 371 КПК України, -
Скаргу гр-на ОСОБА_4 задовольнити частково.
Відносно інших вимог ОСОБА_4 відмовити в їх задоволенні.
Копію ухвали направити прокурору Ленінського району м. Миколаєва для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1