ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2013 року
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Данькової С.О.,

при секретарі - Маньковій М. І..,

з участю прокурора -Мельничука М.І.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисників - ОСОБА_2. ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Хмельницькому кримінальну справу по
обвинуваченню :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Хмельницького, мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, з
середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, судимого Хмельницьким
міськрайонним судом:

20.06.2002 року за ч. З ст.ст. 185, 69, 75, 104 КК
України на 2 роки позбавлення волі, із
звільненням, на підставі ст.75 КК
України, від відбування покарання з
випробуванням на 1 рік ;

26.04.2005 року за ч. 2 ст.ст. 186. ч.З ст. 185, 69, 15
КК України на 3 роки та 3 місяці
позбавлення волі, звільнений по
закінченню терміну відбування 12 грудня
2007 року.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та
жителя АДРЕСА_2 зареєстрований: АДРЕСА_3
українця, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою,
перебуваючого в цивільному шлюбі, не
працюючого, на утриманні малолітня
дитина, раніше не судимого:

встановив:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 7 серпня 2012 року
близько 16 години З0 хвилин, перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, після
попередньої домовленості між собою, з
метою заволодіння майном потерпілого
ОСОБА_1, з яким вони разом розпивали
спиртні напої, проходячи із ним біля
автомобільних гаражів, що поблизу
будинку № 8/1, вул. Інституцька, м.
Хмельницького, здійснили на нього
напад, застосувавши насильство, яке не
є небезпечним для життя чи здоров»я
потерпілого .

Один з них каменем вдарив ОСОБА_1 у
потилицю голови, від чого останній впав
на землю. Після цього відкрито
заволоділи з його кишень мобільним
телефоном «Нокіа», вартістю 150 гривень,
із сім-картою мобільного оператора
«Київстар», вартістю 25 гривень, без
залишку коштів на рахунку, двома
картками «ПриватБанку» на одній з яких
було 20 гривень, а на іншій 300 гривень, а
також грошима в сумі 70 гривень. Після
того як ОСОБА_1 прийшов до свідомості
ОСОБА_4 почав наносити йому удари
кулаками в область грудей та інші
частини тіла, вимагаючи сказати йому
пін-код до карток «ПриватБанку».

Злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5
потерпілому ОСОБА_1 завдано
матеріального збитку на загальну суму
565 гривень.

Будучи допитаним в суді з приводу
вказаного злочину, підсудний ОСОБА_4
вину визнав частково, не заперечив факт
нанесення тілесних ушкоджень з метою
отримання пін коду до картки
«ПриватБанку», щодо відкритого
викрадення майна потерпілого
наполягав, що такі дії не вчиняв.

Будучи допитаним підсудний ОСОБА_5 вину
не визнав, пояснивши що лише
відштовхнув потерпілого щоб зупинити
суперечку.

Вина у скоєному злочині стверджується
сукупністю зібраних по справі та
досліджених в суді достовірних та
узгоджених доказів:

-відомостями з плану-схеми місцевості,
де було скоєно злочин підсудними;

-показаннями в суді потерпілого ОСОБА_1
про перебування у той вечір в стані
алкогольного сп'яніння та нечіткі
спогади про свою поведінку.стан
здоров»я. При цьому він пам'ятає як його
вдарили в голову і він впав, а
зловмисники, завдавши йому ще декілька
ударів в різні частини тіла, забрали у
нього мобільний телефон, гроші в сумі 70
гривень та банківські карточки. В
судовому засіданні він також локазав,
що не втрачав свідомість, але був у
сильному стані алкогольного сп'яніння
і після удару впав. Хто наніс йому удар,
а також хто відібрав його речі він не
може пригадати, оскільки перебував у
вищезазначеному стані. В залі судового
засідання потерпілий підтвердив, що
ОСОБА_5 повністю відшкодував заподіяну
йому шкоду, а тому претензій до нього
немає;

-показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що у
зазначений вище час знаходилась разом
з потерпілим та підсудними біля
вокзалу №5 по вул..Кам»янецькій у
м.Хмельницькому, де останні розпивали
алкогольні напої. Після цього бачила,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які разом з ОСОБА_1
пішли в напрямку гаражного масиву, що
по вул.Інститутській;

-відомостями з протоколу очних ставок
між ОСОБА_7, ОСОБА_5 ОСОБА_1 про те, що
попередньо домовившись про
пограбування здійснили напад з
застосуванням насильства та викрали
майно потерпілого;

- відомостями з протоколу явки з
повинною ОСОБА_5, про вчинення
насильницьких дій відносно ОСОБА_1 з
метою відкритого викрадення майна;

-відомостями з протоколу огляду
мобільного телефон, який був об»єктом
злочинних дій, вилученого у ОСОБА_5;

-відомостями з висновку експерта №1350
від 14.08.2012 року відповідно до якого у
ОСОБА_1 станом на 09.08.2012 року виявлені
тілесні ушкодження у вигляді
крововиливу м»яких тканин лівої
навколо-очної ділянки обличчя,
поверхневої рани м»яких тканин
потиличної ділянки голови, що за своїм
характером відносяться до легких
тілесних ушкоджень (що мають незначні
скороминущі наслідки);

Епізод пов'язаний із заволодінням
майном потерпілого ОСОБА_1 органом
досудового слідства був
кваліфікований як злочин передбачений
ч.2 ст. 187, та підсудним було
інкриміновано вчинення нападу з метою
заволодіння чужим майном, яке належало
потерпілому, з застосуванням
насильства яке є небезпечним для життя
та здоров»я особи, яка зазнала нападу,
вчиненим за попередньою змовою групою
осіб.

Даючи оцінку наведеним доказам вини
обвинувачених у скоєному злочині, суд
вважає доцільним зазначити, що
відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про злочини проти
власності" №10 від 06.11.2009 року
небезпечне для життя чи здоров'я
насильство - це умисне заподіяння
потерпілому легкого тілесного
ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я або
незначну втрату працездатності,
середньої тяжкості або тяжке тілесне
ушкодження, а також інші насильницькі
дії, які не призвели до вказаних
наслідків, але були небезпечними для
життя чи здоров'я в момент їх вчинення.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що після нанесення
потерпілому ОСОБА_1 удару в потилицю,
останній свідомість не втрачав,
оскільки під час нанесення йому ударів
в область грудей, той був при
свідомості.

Будучи допитаним в ході судового
слідства потерпілий ОСОБА_1 також
пояснив, що після нанесених йому ударів
свідомість він не втрачав, а було легке
запаморочення. Також судом було
встановлено що потерпілий перебував у
стані сильного алкогольного сп'яніння,
що підтверджується показаннями свідка,
підсудних та не заперечується самим
потерпілим.

Допитаний в судовому засіданні експерт
ОСОБА_9 при тлумаченні висновку
експерта №1350 суду пояснив, що при даних
обставинах у потерпілого відбулось
запаморочення у зв»язку з сильним
алкогольним сп»янінням;

Оцінивши зібрані докази суд вважає, що
в судовому засіданні не підтверджено
скоєння підсудними нападу з метою
заволодіння чужим майном поєднаному з
насильством небезпечним для життя та
здоров»я особи, дана обставина була не
доведена, оскільки тілесні ушкодження
відносяться до легких тілесних
ушкоджень (що мають незначні
скороминущі наслідки), поясненнями
самого потерпілого з яких слідує, що
свідомості він не втрачав, що також
підтверджують підсудні.

Враховуючи викладене, аналізуючи в
сукупності наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що в ході
судового слідства не знайшов свого
підтвердження факт застосування
підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
потерпілого ОСОБА_1 при заволодінні
майном останнього насильства, яке є
небезпечним для життя чи здоров»я
потерпілого.

З огляду на вказане, у суду виникають
сумніви щодо обґрунтованості
кваліфікації дій підсудних органами
досудового розслідування, як
розбійницького нападу.

В свою чергу судом встановлено, що
пісудні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відкрито
заволоділи майном ОСОБА_1 за
попередньою змовою та із застосуванням
насильства, що не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, а тому
дії підсудних необхідно
перекваліфікувати із ст. 187 ч 2 КК
України на ст. 186 ч. 2 КК України та
кваліфікувати як відкрите викрадення
чужого майна, вчинене за попередньою
змовою групою осіб, поєднане із
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров»я потерпілого.

Відповідно до ст.62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватись на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно ч. З ст 373 КПК України
обвинувальний вирок не може
ґрунтуватись на припущеннях і
ухвалюється лише при умові, коли в ході
судового розгляду винність підсудного
у вчиненні злочину доведена.

При обранні виду і міри покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини справи, особи
винних.

Суд враховує, що підсудні вчинили
злочин в стані алкогольного сп»ягніння
і визнає зазначену обставину такою, що
обтяжує їх відповідальність.

ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем
проживання характеризується
посередньо, на утриманні донька ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_9, у лікаря нарколога та
психіатра на обліку не перебуває,
повністю відшкодував шкоду - обставина,
що пом»якшує його покарання.

ОСОБА_4 неодноразово судимий, у лікаря
психіатра на обліку не перебуває, з
30.10.2009 року знаходиться на
профілактичному обліку в ХОНД,
характеризується за місцем проживання
посередньо, по пред»явленому
обвинуваченню переховувався від
судового слідства, належних висновків
для себе не зробив, ОСОБА_5 вину не
визнав, не покаявся, суд приходить до
висновку про обрання їм міри покарання
у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК
України призначити йому покарання у
виді 5 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до
вступу вироку в законну силу залишити
попередню - тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК
України та призначити покарання у
вигляді 4 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до
вступу вироку в законну силу змінити з
підписку про невиїзд на тримання під
вартою взявши під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання засудженим
рахувати з 6 вересня 2013 року,
зарахувавши в строк відбуття покарання
ОСОБА_4 час утримання під вартою з 08
серпня 2012 року по 10 серпня 2012 року, з 28
лютого 2013 року по 5 вересня 2013 року
включно, ОСОБА_5- з 8 серпня 2012 року по 10
серпня 2012 року включно.

Судові втрати віднести на рахунок
держави.

Речові докази - мобільний телефон
«Нокія -1209» повернути потерпілому
ОСОБА_1.

Вирок може бути оскаржено протягом 15
днів до Апеляційного суду Хмельницької
області через Хмельницький
міськрайонний суд.

Суддя