справа № 208/8745/13-к
№ провадження 1-кп/208/405/13
ВИРОК

Іменем
України

03 грудня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Савранського Т.А.,

при секретарі Луценко Л.О.,

за участю прокурора Крен А.К.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши матеріали кримінального
провадження № 0000615 відносно:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпродзержинська, громадянина
України, освіта середня, не працюючого,
розлученого, має на утриманні
малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований: АДРЕСА_1, фактично
мешкає: АДРЕСА_2, раніше судимого,
останній раз 16.11.2012 року Заводським
районним судом м. Дніпродзержинська за
ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі
850 гривень,

який обвинувачується у скоєнні
кримінального правопорушення
передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучі раніше судимим за
скоєння злочину проти чужої власності
16.11.2012 року Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська за ч.1 ст. 185 КК
України до штрафу у розміри 850 гривень,
маючи не зняту та не погашену в
установленому законом порядку
судимість, знов вчинив аналогічний
злочин.

Повторно, 30.01.2013 року, приблизно о 13.00
годині, ОСОБА_1, знаходячись в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3», розташованого за
адресою: АДРЕСА_3, за попередньою змовою
з невстановленою в ході досудового
слідства особою, маючи умисел на таємне
викрадення чужого майна та реалізуючи
його, скориставшись тим, що продавець
відволіклась, шляхом вільного доступу
до речей які знаходились на вітрині
крамниці, умисно, таємно, з корисливих
мотивів, викрав термобілизну, кофту від
термокостюму. Заволодівши викраденим
ОСОБА_1 з місця скоєння злочину зник,
викраденим майном розпорядився на
власний розсуд, чим заподіяв
потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на
285 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений
вважав недоцільним дослідження
доказів щодо його винуватості, так як
свою вину у скоєнні вищезазначеного
кримінального правопорушення,
обставини його скоєння, визнає у
повному обсязі. Ці обставини він
розуміє вірно, це його добровільна та
достеменна позиція. Розуміє, що буде
позбавлений права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Пояснив суду, що дійсно 30.01.2013 року,
близько 13 години, разом з малознайомим
чоловіком на ім'я ОСОБА_3, який як і він
знаходився в стані наркотичного
сп'яніння, зайшли до магазина
«ІНФОРМАЦІЯ_3» по проспекту Леніна.
Знаходячись в магазині, побачивши, що
продавець не пильнує за речами, раптово
вирішив вкрасти термобілизну, що і
зробив потягнувшись до вітрини. ОСОБА_3
побачивши це, також вкрав штани від
термокостюму. З викраденим він пішов з
магазину, та продав ці речі приблизно
за 100 гривень, які витратив на
наркотики.

Вину визнає повністю, щиро кається у
скоєному. Матеріальну шкоду він
відшкодував. Наркотичні засоби не
вживає. Просить його суворо не карати.

Враховуючи клопотання обвинуваченого
про недоцільність дослідження у
судовому засіданні доказів його
винуватості, позицію прокурора, який не
заперечував, при з'ясуванні обставин
справи та доказів на їх підтвердження,
обмежитись допитом підсудного, суд
вважає недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що винність обвинуваченого у судовому
засіданні встановлена та підтверджена,
а його умисні дії у скоєнні
кримінального правопорушення вірно
кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України як
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), скоєне повторно, за
попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого, суд вважає визнання
ним своєї вини, щире каяття.
відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченого, суд вважає рецидив
злочинів.

Вирішуючи питання про призначення
обвинуваченому покарання, суд,
враховує характер скоєного
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого, який раніше судимий,
вину визнав, позитивно
характеризується за місцем мешкання,
враховує обставини що пом'якшують та
обтяжують покарання.

З урахуванням принципу
індивідуалізації покарання, суд
вважає, що подальше перевиховання та
виправлення обвинуваченого можливо
без його ізоляції від суспільства, з
відбуттям покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у
скоєнні пред'явленого обвинувачення
за ст. 185 ч.2 КК України та призначити
йому покарання у вигляді 2 років
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити
ОСОБА_1 від призначеного покарання з
випробуванням, встановивши
випробувальний термін строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов'язати
засудженого протягом випробувального
строку:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи;

- періодично з'являтись для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Міру забезпечення кримінального
провадження відносно засудженого не
обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з
дня його проголошення. Законної сили
вирок суду набирає після закінчення
строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Савранський Т. А.