Києво-Святошинський районний суд Київської області
. Справа № 1- 200/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В.

захисника з числа близьких родичів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, кімн.501, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, раніше судимого 20.11.2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст.ст.289 ч.2, 194 ч.2,70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27.08.2009 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 7 місяців 15 днів, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2010 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки ВАЗ 21011 державний номерний знак AI 3639 BT, 1980 року випуску, який був припаркований у внутрішньому дворі гуртожитку по вул. Білогородській, 134 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області з метою поїздки на ньому до дискотеки, що в приміщенні колишнього кінотеатру ім. Островського по вулиці Вокзальній, 51 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, достовірно знаючи про те, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_3, яким керує ОСОБА_4, скориставшись відсутністю поряд власників, сторонніх осіб та нічною порою доби, ключем, який був при ньому, незаконно відчинив замок водійських дверцят автомобіля та проник до салону вказаного транспортного засобу, де шляхом зняття за допомогою викрутки, яку він знайшов у салоні автомобіля, верхньої металевої частини замка запалення автомобіля, вставив у замковий отвір ключ, яким він відчинив до цього водійські дверці та поворотом якого, завів двигун вказаного автомобіля та почав рухатися вулицями м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області, в напрямку дискотеки. Проїжджаючи по вул. Вокзальній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, 15.01.2010 року близько 24 години, був помічений працівниками ВДАІ по обслуговуванню Києво-Святошинського р-ну при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, на законну вимогу яких зупинився, та був ними затриманий.

Своїми діями ОСОБА_2 заподіяв потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 10 800 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що в кінці вересня 2009 року, точної дати не пам'ятає, він працевлаштувався до TOB «Руєвіт» в м. Боярка по вул. 40 років Жовтня на посаду оператора екструдерів з іспитовим строком на 3 (три) місяці. Працював там двічі на тиждень на добових чергуваннях. Також з ним на вказаному підприємстві працював його сусід з гуртожитку ОСОБА_4, який проживає в кімнаті 905 по вул. Білогородській, 134 в м. Боярка, з яким він підтримує дружні стосунки. ОСОБА_4 має автомобіль марки ВАЗ 21011 жовтого кольору, на якому часто підвозив його на роботу і з роботи. У нього (ОСОБА_2) немає посвідчення водія на право керування транспортними засобами, ОСОБА_4 йому не дозволяв керувати його автомобілем. У зимню пору року останній інколи просив його перед роботою прогрівати двигун автомобіля та для цього давав ключі. У жовтні 2009 року, точної дати не пам'ятає, ОСОБА_4 на території TOB «Руєвіт», де вони тоді працювали, надав йому зв'язку ключів та сказав, щоб він сходив до його автомобіля, прогрів двигун та завантажив туди рулони кульків, що він і зробив, після чого завів двигун та зняв із зв'язки ключів, що знаходилися на замку запалювання, ключ від багажнику, який відчинив та завантажив туди кульки, які його просив покласти туди ОСОБА_4, після чого вказаний ключ від багажнику поклав до себе в кишеню, щоб не загубити, та в подальшому забув його віддати ОСОБА_4. Олег про цей ключ у нього нічого не запитував. Він знав, що даним ключем можна відчиняти водійські дверці автомобіля, однак до замка запалювання він не підходив.

15.01.2010 року близько 15 години він вийшов з дому та попрямував до місця своєї роботи, де у бухгалтерії TOB «Руєвіт» отримав аванс за півмісяця, що пропрацював, після чого пішки пішов додому. По дорозі він вжив близько 1 л. пива «Оболонь світле» та 0,33 л. «Ром-коли» та прийшов додому. Потім близько 23 години 50 хвилин 15.01.2010 року вийшов з дому та пішов до ялинки, що біля РАГСу в м. Боярка, для того, щоб подивитися хто з його друзів там перебуває. Вийшовши з під'їзду гуртожитку, він побачив, що біля перехрестя з вул. Саксаганського в м. Боярка у внутрішньому дворі гуртожитку був припаркований автомобіль ОСОБА_4, та вирішив на ньому з'їздити на дискотеку в кінотеатр ім. Островського м. Боярки. Для цього він підійшов до водійських дверцят автомобіля, відчинив їх за допомогою ключа, що в нього був, після чого в бардачку автомобіля взяв викрутку, яку вставив у щілину між металевою накладкою замка та підковирнув її доверху, від чого вона знялася. Далі він вставив ключ, яким відчинив до цього дверці автомобіля, у отвір, в який була вставлена знята серцевина замка запалювання, та провернув ключ, від чого двигун автомобіля завівся. Він деякий час прогрів двигун, а потім, керуючи автомобілем, поїхав по вул. Білогородській до залізничного переїзду вул. Жовтневої в м. Боярка в напрямку кінотеатру ім. Островського. Проїхавши близько 01 години 16.01.2010 року залізничний переїзд повернув біля приміщення районного відділу ДАІ, незважаючи на забороняючий поворот ліворуч дорожній знак на вул. Вокзальну та попрямував до кінотеатру ім. Островського. Там він, проїхавши близько 100 метрів від даного перехресті, побачив, що позаду нього за ним їхав службовий автомобіль працівників ДАІ, котрі ввімкнули сирену, тому він припаркувався на правому узбіччі вул. Вокзальної, де був затриманий працівниками ДАІ.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_4 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно його заяви (а.с.22-24), що у власності його батька ОСОБА_3 є автомобіль марки ВАЗ 21011 державний номерний знак AI 3639 BT жовтого кольору 1980 року випуску, яким він керує на підставі біржової угоди № 935613 від 26.09.2009 року. Працює на посаді оператора екструдерів TOB «Руєвіт» разом з ОСОБА_2 і коли збігалися чергування на роботі, то він ОСОБА_2 завжди підвозив від дому до місця роботи та навпаки. ОСОБА_5 він ніколи не дозволяв керувати. Інколи у зимню пору року він перед роботою у дні, коли у них збігалися дні чергувань, надавав ОСОБА_2 ключі від автомобіля для того, щоб той прогрівав. Після прогріву двигуна ОСОБА_2 завжди повертав йому ключі.

15.01.2010 року повернуся близько 23 години 30 хвилин приїхав з м. Києва до м. Боярка, автомобіль припаркував у внутрішньому дворі гуртожитку, де проживає, ІНФОРМАЦІЯ_4, зі сторони районного відділу РАГСу поблизу з перехрестям з вул. Саксаганського, зачинив водійські дверцята автомобіля ключем на один оберт та піднявся до своєї кімнати. Після цього весь вечір знаходився у своїй кімнаті по місцю проживання та звідти нікуди не відлучався.

16.01.2010 року близько 02 години 30 хвилин до нього в кімнату постукали працівники міліції та запитали у нього, де знаходиться його, на що він відповів, що його припаркував у внутрішньому дворі гуртожитку. Потім разом з працівниками міліції пішов до місця де був припаркований автомобіль та виявив, що його там немає Потім написав заяву до міліції про зникнення автомобіля. В подальшому дізнався, що автомобіль взяв ОСОБА_2. Стверджує, що не дозволяв останньому брати автомобіль та керувати ним.

Просить призначити підсудному покарання не повязане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_6 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно його заяви (а.с.81-82), що у його власності є автомобіль марки ВАЗ 21011 державний номерний знак AI 3639 BT, жовтого кольору, 1980 року випуску, яким керує на підставі біржової угоди № 935613 від 26.09.2009 року його син ОСОБА_4.

З 11.01 по 03.02.2010 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії судин Київської обласної клінічної лікарні, тому про обставини викрадення автомобіля йому стало відомо від сина після виписки з лікарні, а саме, що автомобіль взяв сусід ОСОБА_2. Стверджує, що не дозволяв ОСОБА_2 керувати його автомобілем.

Просить призначити підсудному покарання не повязане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що працює на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби ВДАІ по обслуговуванню Києво-Святошинського р-ну при УДАІ ГУ МВС України в Київській обл.

15.01.2010 року він разом з інспектором з адміністративної практики ВДАІ по обслуговуванню Києво-Святошинського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській обл. молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_8 знаходився на чергуванні по нагляду за дорожнім рухом коли близько 24 години ними по вулиці Вокзальна в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області був зупинений автомобіль НОМЕР_1, 1980 року випуску, під керуванням підсудного, який керував даним транспортним засобом без відповідних на те документів та перебував у стані алкогольного сп'яніння. Після зупинки транспортного засобу та встановлення особи водія, ОСОБА_9 намагався втекти, однак був ними затриманий та під час огляду автомобіля було виявлено пошкодження замка запалення. Після цього ОСОБА_9 з вказаним автомобілем були доставлені до Києво-Святошинського РВ для з'ясування обставин. Під час проведення перевірки було встановлено, що автомобіль належить ОСОБА_3, яким керує його син ОСОБА_4 та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, кімн. 905. Потім було встановлено, що ОСОБА_9 незаконно, без дозволу власника заволодів автомобілем НОМЕР_1. ОСОБА_9 вони доставили до приймального відділення БЦРЛ , де був проведений медичний огляд та встановлено, що останній знаходився в стані алкогольного сп'яніння внаслідок вживання алкоголю.

Винність підсудного у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-заявою потерпілого ОСОБА_4 від 16.01.2010 року в якій він просить прийняти міри до розшуку його автомобіля НОМЕР_2 відсутність якого він виявив близько 02 години 30 хвилин 16.01.2010 року біля гуртожитку де він проживає (а.с.5) ;

-протоколом огляду місця події від 16.01.2010 року відповідно до якого обєктом огляду є земельна ділянка біля будинку № 134 по вулиці Білогороській в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, де зі слів потерпілого був припаркований його автомобіль (а.с.12);

-протоколом огляду місця події від 16.01.2010 року відповідно до якого обєктом огляду є автомобіль НОМЕР_1, який знаходиться на штраф майданчику Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. Під час огляду в автомобілі було виявлено пошкодження замка запалення, вирвані проводи (а.с.13);

-свідоцтвом про реєстрацію ТЗ автомобіля НОМЕР_3 відповідно до якого власником даного автомобіля є ОСОБА_3, ОСОБА_4 має право на керування вказаним автомобілем згідно біржової угоди № 935613 від 26.09.2009 року (а.с.16);

-протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння № 25 від 16.01.2010 року відповідно до якого ОСОБА_2 станом на 3 годину 16.01.2010 року перебуває в стані алкогольного спяніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.19);

-протоколом очної ставки від 16.01.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 згідно якого вони підтвердили свої показання про обставини незаконного заволодіння ОСОБА_2 16.01.2010 року автомобілем НОМЕР_4 по вулиці Білогородській біля будинку 134 в м. Боярка (а.с.28);

-вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2010 року яким ОСОБА_2 засуджений за ст.ст.194 ч.2, 289 ч.2, 70 КК України до пяти років позбавлення волі (а.с.59-75)

-висновком експерта № 32А від 29.01.2010 року про те, що ринкова вартість автомобіля НОМЕР_5 становить 10800 грн. (а.с.88-92).

Суд визнає, що підсудний, потерпілі, свідок давали правдиві показання, які підтверджуються іншими дослідженими в процесі судового слідства доказами.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд бере до уваги, що вчинений злочин відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 289 ч.2 КК України.

Враховуючи, що підсудний вчинив умисний корисливий злочин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 додаткову міру покарання у вигляді конфіскації всього майна, яке є його власністю.

20.11.2006 року ОСОБА_2 засуджений Києво-Святошинським районним судом Київської області ч.2 ст.289 та ч.2 194 КК України до пяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27.08.2009 року звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 7 місяців 15 днів. Враховуючи те, що ОСОБА_2 в період умовно-дострокового звільнення, 15.01.2010 року, вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2006 року у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Враховуючи наведене, керуючись ст.323-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (пять) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2006 року у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, і призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (пять) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання обчислювати з 16 січня 2009 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області 886 грн. 79 коп. за проведення товарознавчої експертизи (а.с.87).

Речові докази по справі :

-автомобіль НОМЕР_4 залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_4 (а.с.94-95).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання ним копії вироку.

Суддя : С.В.Хрипун