УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/218/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Олевського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.
Юрово Олевського району Житомирської
області, маючу на утриманні одну малолітню
дитину, громадянку, яка постійно проживає у
зоні гарантованого добровільного відселення у
1986-1992 рр. (посвідчення категорія 3, Серія
судимої,-
засуджено за ст. 125 ч.1 КК України - до сплати штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн..
Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної (немайнової) шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , 78,90 гривень заподіяної матеріальної шкоди та 1000,00 (одну тисячу) гривень моральної (немайнової) шкоди.
Згідно змісту вироку суду, 25.04.2014 року близько 11 години, ОСОБА_10 , знаходячись на городі в урочищі «Оболонь», яке розташоване поблизу с. Перга Олевського району Житомирської області, під час побутової сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, застосувала фізичне насильство стосовно ОСОБА_9 , яке виразилося в нанесенні трьох ударів по тілу в область лівого стегна ззаду у верхній третині, лівого плеча, правого ліктя, гомілки господарською мотикою, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 83 від 30.04.2014 року у ОСОБА_9 виявленні тілесні ушкодження: синці на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, на задній поверхні правого ліктя, по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в верхній та середній третинах, по передній поверхні правої гомілки в верхній третині. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо при обставинах та в термін, вказаних нею при проведенні експертизи, в медичній документації і в постанові слідчого та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок Олевського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України виправдати за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
В цивільному позову ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити за безпідставністю позовних вимог.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що винесений вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки судове слідство під час розгляду справи було проведено неповно та однобічно, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, при цьому невірно було застосовано закон про кримінальну відповідальність.
Апелянт зазначає, що суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_9 та свідків без посилання на яких саме та на свідчення надані останніми, а також висновком судово-медичної експертизи № 83 від 30.04.2014 року.
Однак належної оцінки даним доказам суд не дав та не дослідив їх в повній мірі, а також невірно їх відобразив у вироку суду, що не узгоджується з протоколом судового засідання. При цьому суд надав перевагу одним доказам та не мотивував у вироку чому відкидає інші, які спростовують причетність ОСОБА_7 до вчиненого злочину.
На думку апелянта, суд взяв до уваги лише покази потерпілої та покази свідка ОСОБА_11 , які зацікавлені в результаті вирішення даної справи, так як потерпіла та свідок ОСОБА_11 , є подружжям, про що він сам вказав, тому суду до показів останніх слід було ставитись критично.
Решта свідків вказали лише, що бачили сварку, яку спростувала та розпочала потерпіла, однак вони не бачили факту нанесення ОСОБА_7 умисно тілесних ушкоджень потерпілій, при цьому весь час були поряд.
Апелянт вказує, що як слідує зі вступної частини вироку суду, ОСОБА_7 обвинувачувалась у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, однак з резолютивної частини вироку вбачається, що засудили за ч.1 ст. 125 КК України, обвинувачення чи підозра за якою ОСОБА_7 не пред`являлась, в зв`язку з чим суд неправомірно здійснив перекваліфікацію злочину, вийшовши при цьому за межі обвинувального акту.
На апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 надійшли заперечення потерпілої ОСОБА_9 , в яких вона просить апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 відхилити, вирок Олевського районного суду Житомирської області залишити без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необгрунтованою, подана з надуманих підстав, а тому задоволенню не підлягає, оскільки зазначені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними, не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на встановлених та досліджених в судовому засіданні доказах. Вирок Олевського районного суду є законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача по справі, обвинувачену ОСОБА_7 та в її інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених мотивів, потерпілу ОСОБА_9 та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, потерпіла ОСОБА_9 , у свою чергу, просила виправити помилку у зазначенні ім`я її чоловіка свідка ОСОБА_11 , дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на сукупності зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах: показами обвинуваченої ОСОБА_7 , яка вину не визнала та вказала, що під час побутової сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, нанесла один удар мотикою по задній половині стегна ОСОБА_9 , показами потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , висновком судово-медичної експертизи № 83 від 30.04.2014 р. - у ОСОБА_9 виявленні тілесні ушкодження: синці на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, на задній поверхні правого ліктя, по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в верхній та середній третинах, по передній поверхні правої гомілки в верхній третині. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо при обставинах та в термін, вказаних нею при проведенні експертизи, в медичній документації і в постанові слідчого та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2014 року, згідно яких, дійсно 25.04.2014 року близько 11 години, ОСОБА_10 , знаходячись на городі в урочищі «Оболонь», яке розташоване поблизу с. Перга Олевського району Житомирської області, під час побутової сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, застосувала фізичне насильство стосовно ОСОБА_9 , яке виразилося в нанесенні трьох ударів по тілу в область лівого стегна ззаду у верхній третині, лівого плеча, правого ліктя, гомілки господарською мотикою, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження.
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на перевірених доказах під час досудового так і судового слідства, яким суд надав вірну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши протиправні дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі про те, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки вирок суду винесено без врахування дійсних обставин справи, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, досудовим слідством зібрано достатньо переконливих доказів, які, у свою чергу, були повно і всебічно досліджені судом першої інстанції. Зазначеним доказам надана правильна оцінка та вірно встановлені фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 правопорушення.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 25.04.2014 року, близько 11 години, знаходячись на городі, в урочищі «Оболонь», яке розташоване поблизу с. Перга Олевського району Житомирської області, під час побутової сварки, яка виникла на грунті неприязних відносин, ОСОБА_7 нанесла їй три удари мотикою, а саме держаком і обухом у лікоть з правої сторони, у плече, гомілку та стегно з лівої сторони, чим спричинила тілесні ушкодження. Після цього вона вимушена була звертатися до лікарів і лікувалася за місцем свого проживання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, будучи допитаним в ході як досудового слідства так і під час судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_7 винною себе в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 не визнала. Пояснила, що потерпіла ударила її мотикою по лівій руці, але вона до лікарів та в міліцію не зверталася.
Допитаний свідок ОСОБА_11 пояснив, що 25.04.2014 року, близько 11 години, знаходячись на городі, в урочищі «Оболонь», яке розташоване поблизу с. Перга Олевського району Житомирської області, під час побутової сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, ОСОБА_7 нанесла удари мотикою у кількості близько п`яти ударів по плечах і руках його дружини ОСОБА_9 , чим спричинила тілесні ушкодження. Після цього дружина була вимушена звертатися до лікарів і лікувалася за місцем свого проживання.
Допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду пояснили, що 25.04.2014 року, близько 11 години, знаходячись на городі, в урочищі «Оболонь», яке розташоване поблизу с. Перга Олевського району Житомирської області, під час побутової сварки, яка виникла на грунті неприязних відносин, їх невістка ОСОБА_7 нанесла один удар мотикою по задній половині стегна ОСОБА_9 , а потерпіла ударила невістку мотикою по лівій руці, але ОСОБА_7 до лікарів та в міліцію не зверталася.
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 пояснили, що 25.04.2014 року, близько 11 години знаходились на городі в урочищі «Оболонь», яке розташоване поблизу с. Перга Олевського району Житомирської області, були очевидцями сварки між потерпілою та обвинуваченою, але не бачили, що останні наносили один одному удари мотиками, які тримали в руках зазначені особи, оскільки обробляли землю.
Допитані в судовому засіданні лікар травматолог ОСОБА_18 та судово-медичний експерт ОСОБА_19 пояснили, що у потерпілої були тілесні ушкодження, які зазначені у висновку експерта та в амбулаторній картці хворого потерпілої, які утворилися за обставин вказаних потерпілою. Потерпіла лікувала синяки за допомогою спеціального геля, в лікарні не лікувалася. Судовомедичний експерт також пояснив, що потерпілій наносилися удари дерев`яною частиною мотики і виключає нанесення ударів металевою частиною мотики.
Зазначені покази свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 83 від30.04.2014 року, згідно якої дійсно, 25.04.2014 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 знаходячись на городі в урочищі «Оболонь» під час побутової сварки заподіяла потерпілій ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я - синці на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, на задній поверхні правого ліктя, по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в верхній та середній третинах, по передній поверхні правої гомілки в верхній третині.
Також, під час проведення слідчого експерименту 03.06. 2014 року обвинувачена ОСОБА_7 показала на місці, детально розповівши про обставини та спосіб вчинених нею щодо потерпілої ОСОБА_9 протиправних дій, пов`язаних з заподіянням легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.
Вищезазначеним доказам в їх сукупності суд першої інстанції надав вірну оцінку, здійснивши правильні юридичні висновки, які є достатньо обґрунтованими та належним чином мотивовані
А тому, посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_7 на те, що суд першої інстанції взяв до уваги лише покази потерпілої та свідка ОСОБА_11 , які зацікавлені в наслідках вирішення даної справи, свідків, які вказали що бачили лише сварку, однак не бачили факту нанесення тілесних ушкоджень, що вона не могла нанести п`яти ударів потерпілій ОСОБА_9 , апеляційний суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченої ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_7 в умисному спричиненні потерпілій ОСОБА_9 , легких тілесних ушкодження, а саме у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України є доведеною.
Посилання обвинуваченої ОСОБА_7 на те, що вирок суду першої інстанції винесено без врахування дійсних обставин справи, є безпідставними, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях, які не підтверджені будь-якими даними та переконливими доказами.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
Судом враховано в повній мірі всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а саме, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила злочин невеликої тяжкості вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, є громадянкою, яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у 1986-1992 роках (посвідчення категорія -3, Серія НОМЕР_1 ).
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Разом з тим, у вступній частині вироку суд першої інстанції помилково зазначив: «по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України», замість ч.1 ст. 125 КК України.
У цьому зв`язку, залишаючи вирок суду щодо ОСОБА_7 без зміни, апеляційний суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 379 КПК України, доручити Олевському районному суду виправити допущену явну описку у вступній частині вироку щодо кваліфікації протиправних дій у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 : з « ч.2 ст. 125 КК України», на ч.1 ст. 125 КК України.
Крім того, у мотивувальній частині вироку, суд першої інстанції помилково вказав ім`я свідка ОСОБА_20 , замість ОСОБА_11 , що також підлягає виправленню.
Вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає не є суттєвими порушеннями вимог КПК, а тому вони не можуть бути безумовною підставою для скасування вироку суду.
Що стосується визначення розміру стягнення моральної шкоди, то суд першої інстанції обґрунтовано визначив її розмір 1000 грн., з урахуванням обставин та суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступені тяжкості заподіяних потерпілій ОСОБА_9 внаслідок вчинення щодо неї протиправних дій, а також тривалості і глибини моральних страждань, яких зазнала ОСОБА_9 ..
З урахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги те, що вирок суду першої інстанції обґрунтований на повно зібраних та всебічно досліджених доказах, які вірно оцінені з відповідною кваліфікацією протиправних дій ОСОБА_7 , апеляційний суд не вбачає будь-яких підстав для скасування вироку Олевського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року та виправдання ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення., а вирок Олевського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України без зміни.
Відповідно до вимог ст. 379 КПК України, доручити Олевському районному суду виправити допущену у вступній частині вироку явну описку: уточнити норму Закону про кримінальну відповідальність ОСОБА_7 , а також уточнити ім`я допитаного свідка ОСОБА_11 у мотивувальній частині вироку.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з моменту її проголошення.

Судді: