У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Кривенди О.В. і Мороза М.А.

розглянула в судовому засіданні 22 березня 2007 року в м.
Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2005 року,
яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

за ч. 1 ст. 115 КК України на десять років позбавлення
волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3.394 грн. на відшкодування матеріальної
і 50.000 грн. - моральної шкоди.

Суд
визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 30 липня 2001 року у стані сп'яніння
біля будинку АДРЕСА_1 під час сварки з неприязні наніс ОСОБА_3 удар в ділянку
грудної клітки і в такий спосіб позбавив його життя.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2006 року вирок залишено без
зміни.

Засуджений
ОСОБА_1 у касаційній скарзі з доповненням до неї просить скасувати вирок і
ухвалу, а справу - закрити. Твердить, що він вбивства не вчиняв. На його думку,
досудове і судове слідство були проведені однобічно, неповно, з істотними
порушеннями кримінально - процесуального закону. В основу вироку суд поклав неправдиві
показання потерпілої і свідків, які обмовили його, а також його власні
показання, які він давав під фізичним і психологічним тиском працівників
міліції, інші ж докази, які могли істотно вплинути на правильність висновків,
до уваги не взяв.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню.

Винуватість
ОСОБА_1 в умисному вбивстві за викладених у вироку обставин матеріалами справи
доведена.

Сам ОСОБА_1 на досудовому
слідстві твердив, що під час сварки з ОСОБА_3, він вихопив з кишені ніж і наніс
потерпілому удар у ділянку грудної клітки.

Суд
визнав ці показання достовірними, оскільки вони знайшли підтвердження сукупністю
всіх інших доказів у справі, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_4, яка,
розповідаючи про обставини вбивства її чоловіка, прямо вказувала на ОСОБА_1 як
на особу, що вчинила цей злочин, показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, тими даними, що містяться в
протоколі огляду місця події та вилучення речових доказів, даними висновків
судово-медичної експертизи, згідно з якими смерть ОСОБА_3 сталася внаслідок
проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця.

За таких
обставин суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_1 умисно
позбавив життя потерпілого.

Кваліфікація
злочинних дій за ч. 1 ст. 115 КК України є правильною, а призначене винуватому
покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових
злочинів.

Судом
були ураховані тяжкість вчиненого злочину, дані про особу засудженого, всі
обставини, які обтяжують і пом'якшують покарання, у тому числі те, що він не
судимий і позитивно характеризується. Колегія суддів не має підстав для
пом'якшення покарання винуватому.

Досудове
слідство, так само як і судовий розгляд справи проведені з дотриманням вимог
КПК України.

Вважати, що органи
досудового слідства чи судові інстанції допустились необ'єктивності чи
упередженості, підстав немає.

Доводи, викладені у скарзі
засудженого, про застосування до нього недозволених методів слідства
перевірялися судами обох інстанцій і не знайшли свого підтвердження.

Колегія
суддів не знаходить підстав для призначення кримінальної справи до касаційного
розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Ураховуючи
наведене та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити
засудженому ОСОБА_1 в задоволенні касаційної скарги.

Судді:

Кривенда О.В. Редька А.І. Мороз М.А.