Справа № 1-23 /07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007
року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого
- судді Павліва С. П.

при
секретарі - Мороз
О.М. .

з участю

прокурора
- Сисина С. В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Бісковичі, Самбірського р-ну Львівської області, українця,
громадянина України,
неодруженого, з неповною
середньою освітою, раніше не
судимого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, - в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 15 ч.2, ст. 115
ч. 1 КК
України, -

встановив:

ОСОБА_2, обвинувачувався досудовим слідством в
тому, що 25.06.2006 року близько 22
год., з метою умисного
протиправного заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_3,
знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1, будучи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс удар ножем в життєво важливу
ділянку тіла - в грудну клітку ОСОБА_3,
спричинивши йому проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва
в підлопатковій ділянці між задньо-підпахвовою та лопатковою лініями на рівні
4-7 ребер з ушкодженням легені і лівобічним пневмотораксом (наявністю повітря в
лівій плевральній порожнині) з повним підтисненням легені до хресного стовпа та
кореня (колабована легеня) з ознаками підшкірної емфіземи та з явищами
плевропульмонального шоку, що згідно
висновку судово-медичної експертизи № 804 від 07.07.2006 року по ступеню
тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі,
що були небезпечними для життя, в
час їх спричинення. ОднакОСОБА_2 свого злочинного умислу на позбавлення життя
ОСОБА_3 до кінця не довів з причин, що
не залежали від його волі, так як
громадяниОСОБА_4 та ОСОБА_5 відібрали у нього ніж, чим перешкодили ОСОБА_2продовжувати свої
злочинні дії.

Таким
чином дії ОСОБА_2 під час досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст.
15, ч. 1 ст.
115 КК України.

Під час
судового розгляду до закінчення судового слідства, 15 червня 2007 року прокурор змінив
пред"явлене ОСОБА_2,
обвинувачення, винісши постанову, в якій сформулював нове обвинувачення, виклавши мотиви прийнятого рішення. Прокурор
постановив змінити обвинувачення ОСОБА_2з ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115
КК України на ч.1 ст. 121 КК
України, тобто заподіяння
потерпіломуОСОБА_3 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ПідсуднійОСОБА_2
в судовому засіданні винним себе визнав частково та пояснив, що 25
червня 2006 року до
обіду ходив на рибалку де випив приблизно 0,
25 л горілки. Після цього, приблизно о 14 год. будучи біля
магазину "Олена" зустрів ОСОБА_5
із його товаришами, як тепер йому
відомо ОСОБА_3та ОСОБА_6 які приблизно
на відстані 15-20 метрів, знущаючись з нього, почали щось говорити. їх слів не
пригадує, тому повторити не може. Він
підійшов до них, щоб вияснити із ними
стосунки. При цьому хотів вийти із ОСОБА_3один на один. Однак хлопці побачивши
його перевагу, усі разом почали його
шарпати та кілька раз вдарили. При цій шарпанині він ОСОБА_3 порвав
футболку, однак помітивши перевагу
хлопців, залишив їх а сам пішов до дому.
З дому взяв з молоток для відбивання м'яса і знову побіг на вулицю до цих
хлопців. Вони, побачивши його з цим
молотком, повтікали геть, після цього,
він пішов до дому, де ліг спати.
Залишивши молоток взяв з дому невеличкий розкладний ніж для можливої
самооборони і пішов у магазин "Кені",
де випив приблизно 100
грам горілки. Повертаючись до дому приблизно о 20-21 год., біля свого будинку АДРЕСА_1знову
випадково зустрів ОСОБА_3,
ОСОБА_6., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 При цій зустрічі ОСОБА_3 його
запитав як той буде розраховуватись за порвану футболку, на що він йому відповів, що не буде за неї розраховуватись взагалі. З
цього приводу між ними знову виник конфлікт,
під час якого вони всі почали його бити. Захищаючись він витягнув із
кишені ніж та вдарив ОСОБА_3 здається в район спини. Наносячи удар ножемОСОБА_3він
не мав на меті заподіяння йому смерті, а
хотів ножем настрашити хлопців, інших
ударів ножем він нікому не наносив. Після цього хлопці продовжували його бити і
забрали у нього його ніж.

Крім
часткового визнання своєї вини підсудним,
його вина у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження
потерпілому підтверджується слідуючими доказами, а саме:

- показами потерпілого:

ОСОБА_3, який суду пояснив, що 25
червня 2006 року
приблизно о 18 год. знаходячись
із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_1, при зустрічі з ОСОБА_2. привітались з ним, і помітили,
щоОСОБА_2 перебуває у нетверезому стані і між собою з цього приводу
трохи засміялись.ОСОБА_2, помітивши їх
сміх, підбіг до них з претензією чого
вони до нього пристають. Вони вже не сміючись,
стали говоритиОСОБА_2, що він їх
не правильно зрозумів та щоб він ішов собі далі.ОСОБА_2, незважаючи на це, продовжував наполегливо чіплятися до них.
Тоді він, розвернувшись у сторону
ОСОБА_6, тихо сказав, щоОСОБА_2 дурний.ОСОБА_2, мабуть почувши ці слова, рукою вдарив його в область обличчя. У
відповідь на цей удар він, а можливо і
хтось із його друзів, відштовхнули чи
вдарили ОСОБА_2, чого добре не пам'ятає, бо перебував у стресовому стані. При цій
сутичціОСОБА_2 схопив його за футболку та порвав її. В цей час повз них
проходив незнайомий старший чоловік,
який роздійняв їх.ОСОБА_2 пішов до дому зі словами, що він ще повернеться і буде їх виловлювати
по одному. Приблизно через 05
хвилин, вони знову побачили
ОСОБА_2, який йшов до них з кухонним
відбивним молотком, вони налякавшись, і не маючи більше наміру конфліктувати
зОСОБА_2 повтікали. В цей же день приблизно о 22 год., коли він
із ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ішли у
напрямку магазину "Кені", то
між будинком АДРЕСА_1 та
будинком АДРЕСА_2, випадково,
знову зустрілись ізОСОБА_2. ОСОБА_2 сказав, що якраз ОСОБА_3 йому потрібен, у відповідь він запитав ОСОБА_2, чи той буде відшкодовувати вартість порваної
футболки.ОСОБА_2 на його запитання категорично відповів, що нічого відшкодовувати не буде. ОСОБА_6
попросив ОСОБА_2 відійти в сторону, щоб
з ним спокійно поговорити, при цій
розмовіОСОБА_2

став
бити ОСОБА_6, і тому вони побігли їх розривати. Під час цього
конфліктуОСОБА_2 вдарив його збоку в район лівої лопатки. За деякий час, він побачив у ОСОБА_2 в руках ніж і відчув
якусь слабість та біль в районі лівої лопатки,
тобто зрозумів, щоОСОБА_2 вдарив
його цим ножем. Після цього його
товариші почали ОСОБА_2 бити, щоб у
такий спосіб забрати від нього ніж. Під час цього інцеденту до нього самого
підійшов невідомий хлопець який допоміг дійти до Стебницької лікарні, тобто чим саме закінчився цей конфлікт він не
бачив.

- показами
свідка:

ОСОБА_6, який пояснив,
що 25 червня 2006 року приблизно о
19 год знаходячись
біля будинку АДРЕСА_1 з
ОСОБА_6. та ОСОБА_5 при зустрічі ізОСОБА_2
привітались з ним. При цьому, попросили,
щобОСОБА_2 підійшов до них.ОСОБА_2 можливо не зрозумівши їх слів підбіг
до них та почав конфліктувати зі словами: "чого вони до нього
пристають". Вони ж у відповідь стали говоритиОСОБА_2, що він їх не правильно зрозумів та щоб він
ішов собі далі.ОСОБА_2 незважаючи на це продовжував наполегиво чіплятися до
них. ОСОБА_3 розвернувшись у його
сторону сказав, щоОСОБА_2 дурний.ОСОБА_2
можливо почувши ці слова рукою вдарив ОСОБА_3 в область обличчя. У відповідь на
цей удар вони почалиОСОБА_2 розривати без нанесення йому будь-яких ударів. При
цій сутичціОСОБА_2 схопив ОСОБА_3. за
футболку та порвав її. В цей час мимо проходив незнайомий їм старший чоловік
який розійняв бійку і після цього самОСОБА_2 пішов до дому зі словами, що він ще повернеться і буде їх виловлювати
по одному. Після цього, приблизно через
10 хвилин вони знову побачили ОСОБА_2,
який направлявся до них із кухонним відбивним молотком чи сокирою, їх це налякало, і не маючи більше наміру конфліктувати
ізОСОБА_2 вони повтікали. В цей же день приблизно о 22 год коли він із
ОСОБА_6. , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 йшли в
напрямку магазину "Кені", то
між будинкомАДРЕСА_1 та будинком АДРЕСА_2 вони випадково знову зустрілись
ізОСОБА_2 При цій зустрічіОСОБА_2 сказав,
що якраз ОСОБА_3 йому потрібен.
ОСОБА_3 у відповідь на це запитавОСОБА_2
чи він буде відшкодовувати вартість порваної футболки.ОСОБА_2 на його запитання
категорично відповів, що нічого
відшкодовувати не буде. Тоді він сам попросивОСОБА_2 відійти в сторону, щоб з ним спокійно поговорити. При цій
розмовіОСОБА_2 його відштовхнув від себе і всі інші підбігли знову до нього та
стали між собою тягатись за одяг. Під час цього конфліктуОСОБА_2 витягнув із
своєї кишені ніж, яким вдарив
ОСОБА_3. збоку під ліву руку. При
нанесенні цього удару вони скрикнули,
щоб ОСОБА_3 був обережним, бо уОСОБА_2 в руках ніж. Однак ОСОБА_3 їх не почув,
а задивився кудись у сторону та через те не встиг відхилитись. Він
підійшовши до ОСОБА_3. , а ОСОБА_4 із
ОСОБА_5 вперше почали бити ОСОБА_2 для того щоб забрати у нього ніж. Під час
цього інцеденту хтось крикнув ОСОБА_3
іти в лікарню і тому він сам чи з кимось направився до Стебницької
лікарні. ОСОБА_4. з ОСОБА_5 вдалось скрутиОСОБА_2 і відповідно вони забрали у
нього ніж, який в подальшому віддали
працівникам міліції.

·
Свідки ОСОБА_5 таОСОБА_4 дали аналогічні покази, показам ОСОБА_7

Свідок
ОСОБА_8, пояснила, щоОСОБА_2 її син і з дитинства ріс нервово
хворим. Навчання йому давалось важко, а тому він закінчив лише 9 класів школи.
Після школи пропрацював лише приблизно 1, 5 місяця на заводі мінеральних вод м.
Трускавця і ніде більше він не навчався та не працював. Приблизно протягом
останніх трьох років її син почав зловживати алкоголем і став зовсім
безконтрольним, тобто

перестав розуміти
будь-кого в тому числі і себе. Одного разуОСОБА_2 намагався викинутися із вікна
четвертого поверху. Внаслідок ненормального психічного стану його комісували
від служби у Збройних Силах України. Спілкуючись з сином помічала, що навіть від незначного вживання алкоголю
той втрачає контроль над собою, тобто
вчиняє різні незрозумілі дії, про які
потім не пам'ятає. 25 червня 2006 року, коли сусідка ОСОБА_9 привелаОСОБА_2 побитого
додому, то вона частково від неї, а частково від свого сина дізналась про
те, що у сина був конфлікт на вулиці з
хлопцями, які його побили та одного з
яких він при цьому вдарив ножем. У день
цього конфлікту вона була дома і бачила сина,
який тоді перебував у знервованому та нетверезому стані. Вона бачила, як із кухні син брав молоток для відбивання
м'яса, бо як він сам тоді пояснив, його на вулиці образили хлопці. Вона тоді
намагалась зупинити його, однак їй цього
не вдалось зробити, бо той фізично
здоровіший і відповідно вирвавшись від неї,
втік на вулицю. Самого конфлікту вона не бачила, однак по стану поведінки сина, вона зрозуміла, що той тоді перебував в такому стані, що не розумів значення своїх вчинків.

- Свідок ОСОБА_10,
під час досудового слідства пояснив,
що 25 червня

2006 року
приблизно о 21-22 годині
він знаходився вдома і через відчинене вікно із

вулиці почув, що слід викликати
міліцію. Він вийшов на вулицю, і
довідався про те, що

його сусідОСОБА_2 ножем підрізав іншого хлопця, від кого саме довідався не

пригадує. На вулиці він побачив ОСОБА_2,
сидячим біля лавки розміщеної між

шостим та сьомим під'їздом його будинку. Він підійшовши доОСОБА_2 сказав

йому, щоб той ішов до дому, в ОСОБА_2 текла з носа кров. Після його
звернення,

ОСОБА_2 пішов додому. На вулиці він ніякого конфлікту не застав, а тому не знав з

ким самеОСОБА_2 тоді відбувся цей конфлікт.

а.с. 50

- протоколом огляду місця події від 26 червня 2006 року, згідно якого у ОСОБА_4 вилучено відібраний
ним у ОСОБА_2 розкладний ніж

а.с. 11

- протоколом огляду місця події від 28 червня 2006 року, згідно якого у громадянки

ОСОБА_11. вилучено джемпер, в який
був одягнутий ОСОБА_3 у момент заподіяння

йому ножового поранення.

а.с. 12

- протоколом відтворення обставин злочину від 12 липня 2006 року, згідно якого ОСОБА_3 показав в якому
положенні він знаходився, коли отримав
ножове поранення.

а.с. 51-54

- протоколом відтворення обставин злочину від 12 липня 2006 року, згідно якогоОСОБА_6 показав як самеОСОБА_2
заподіяв ножове поранення ОСОБА_6

а.с. 55 - 58

- протоколом відтворення обставин злочину від 12 липня 2006 року, згідно якого

ОСОБА_5 показав як самеОСОБА_2 заподіяв ножове поранення ОСОБА_6

а.с. 59 - 62

- протоколом відтворення обставин злочину від 12 липня 2006 року, згідно якого

Тершівський показав як самеОСОБА_2 заподіяв ножове поранення ОСОБА_6.

а.с. 63
- 66

- висновком судово-медичної експертизи № 804 від 07 липня 2006 року згідно
якого у

громадянина ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження у вигляді проникаючого
колото-

різаного поранення грудної клітки зліва з ушкодженням легені і лівобічним

пневмотораксом /наявністю повітря в лівій плевральній порожнині/ з повним

підтисненням легені до хребетного стовпа та кореня /колабована легеня/ з
ознаками

підшкірної емфіземи за даними рентгенологічного обстеження /вихід повітря
під шкіру/

та з явищами плевропульмонального шоку,
які по ступеню тяжкості відноситься до

категорії тяжких тілесних ушкоджень,
що були небезпечними для життя в час їх

спричинення.

а.с. 26-27

- висновком наркологічної експертизи № 415 від 17 липня 2006 року згідно
якого

ОСОБА_2 страждає хронічним алкоголізмом,
а тому йому в порядку ст. 96
КК

України рекомендовано застосування примусового лікування.

а.с. 77

- висновком амбулаторної психіатричної експертизи № 550 від 17 липня 2006 року

згідно якогоОСОБА_2 психічними захворюваннями не страждає. Виявляє ознаки

розумового недорозвитку - розумової відсталості в ступені помірно-вираженої

дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, обтяженої вживанням алкоголю. Ступінь

виявленого у ОСОБА_2 розумового недорозвитку виражена не глибоко, не досягає

рівня психічного захворювання чи недоумства і тому не позбавляє його
здатності

усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В момент скоєння
інкримінованих

йому дій він також психічним захворюванням не страждав, не перебував у стані

тимчасового розладу психічної діяльності,
міг усвідомлювати значення своїх дій та

керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не
потребує.

а.с. 78 - 80

- висновком медико-криміналістичної експертизи № 308 від 27 липня 2006 року згідно

якого при медико-криміналістичній експертизі одягу гр. ОСОБА_3 було
виявлено: на

спинці джемпера зліва одне колото-різане пошкодження, яке утворилось від

одноразової дії гострого, плоского
колючеріжучого знаряддя, тип заточки якого

встановити не надається можливим.
Згідно висновку експерта №
804 від 07.07.2006 року

можна вважати, що колото-різане
пошкодження на спинці джемпера зліва співпадає за

локалізацією з раною виявленою на тілі потерпілого ОСОБА_3 Враховуючи результати

експериментів, не виключено, що колото-різане пошкодження на спинці
джемпера

ОСОБА_3 могло утворитись від дії клинка ножа представленого на експертизу.

а.с. 85 - 89

- даними очної ставки проведеної між ОСОБА_6
таОСОБА_2, в ході якої ОСОБА_6стверджує, що ніхто ОСОБА_2 не бив до того моменту як
він ножем вдарив

ОСОБА_3 і самОСОБА_2 пояснив, що з
точністю не пам"ятає коли саме його

почали бити хлопці.

а.с. 117

- даними очної ставки проведеної міжОСОБА_2 та
ОСОБА_3, в ході якої
ОСОБА_3стверджує, що ніхто ОСОБА_2 не
бив до того моменту як він ножем вдарив

його і самОСОБА_2 пояснив, що з
точністю не пам"ятає коли саме його почали

бити хлопці.

а.с. 118

Допитавши
підсудного, потерпілого, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що вина
підсудньогоОСОБА_2 в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження
потерпіломуОСОБА_3 доведена в повному об"ємі.

При
цьому суд вважає, що Годунко в даній
інкримінованій йому події, не перебував
в стані захищаючоїся особи і в необхідній обороні, як це пояснював під час судового слідства.
Даючи оцінку його показам і показам свідків та висновком судово-психіатричних
експертиз, суд вважає, щоОСОБА_2 в даній події перебував в стані
звичайного алкогольного сп"яніння. Він під час інкримінованих йому дій не
перебував у стані фізіологічного афекту чи в стані сильного душевного
хвилювання. Поведінка потерпілого ОСОБА_3 та його друзів, коли вони спочатку посміялися над нетверезим, розумово відсталим ОСОБА_2, коли ОСОБА_3 назвав ОСОБА_2 дурним, спричинила тривалий стан збудження в
ОСОБА_2, підсилений алкоголізацією.
Однак він міг усвідомлювати свої дії,
керувати ними та передбачати їхні наслідки, але не в повній мірі.

В даній
конкретній ситуаціїОСОБА_2 діяв осмислено,
про це свідчать його дії,
оскільки з метою помсти особам,
які з нього насміхалися, спочатку
намагався нанести їм тілесні ушкодження молотком, а коли це йому не вдалося, взявши з дому розкладний ніж, умисно наніс тяжке тілесне ушкодження
потерпілому ОСОБА_3

Тому його дії
охоплюються диспозицією ст. 121 ч.1 КК України.

При
визначенні розміру і міри покарання суд виходить із суспільної небезпеки
скоєного в стані алкогольного сп"яніння,
що обтяжує відповідальність.

Поряд з
тим суд враховує пом"якшуючі відповідальність обставини, а саме: те що він вперше притягується до
кримінальної відповідальності, в
судовому засіданні визнав свою вину і щиросердечно розкаявся у вчиненому, запевнив суд,
що в дальнішому не вчинятиме правопорушень. Суд також бере до
уваги, що потерпілий в судовому
засіданні пробачив підсудньому скоєний ним злочин, і просив суворо не карати.

Поряд з
цим суд враховує характеризуючі на нього дані,
що за місцем проживання характеризується посередньо. Згідно висновків
судово-психіатричних експертиз, він не
був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також
суд враховує поведінку потерпілого і його друзів, які над ним посміхалися, образливо відносилися до нього і самі ж
спровокували конфліктну ситуацію.

За своїм
фізичним розвиткомОСОБА_2 являється хворобливою особою, що підтверджується характеристикою
Стебницької СІЛ № 11, та медичними
документами і довідкою Дрогобицько-Бориславського об"єднаного міського
військового комісаріату, що комісією був
визнаний не придатний до військової служби,
із-за захворювання на туберкольоз.

З врахуванням
всіх вищенаведених обставин і особи підсуднього суд вважає обрати йому
покарання пов"зане зпозбавленням волі,
але на підставі ст. ст. 20 і 69 КК України
обрати ОСОБА_2більш м"яке покарання ніж передбачене ст. 121 ч.1 КК України.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд

засудив:

ОСОБА_2
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 121
ч.1 КК України, та із
застосуванням ст. 69
КК України, призначити йому
покарання у вигляді 3-ох років позбавлення волі.

Строк покарання
ОСОБА_2 рахувати з 02 серпня 2006 року.

Міру запобіжного
заходу відносно ОСОБА_2
залишити попередню -
утримання під вартою.

Речові
докази: розкладний ніж -
знищити, джемпер повернути
потерпілому ОСОБА_3 (а.с. 115-116)

Стягнути
з ОСОБА_1 - 117 грн. 69 коп. на користь
Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВСУ у Львівській
області, витрати за проведення
експертизи на рахунок (НДЕКЦ при УМВСУ у Львівській області МФО 825014 р/р 0808 банк УДК у Львівській
області, призначення платежу „За
експертні послуги для НДЕКЦ")

(а.с. 109-112)

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області на протязі
п'ятнадцяти діб з дня його проголошення,
а засудженим протягом також строку з часу вручення йому копії вироку.