Справа № 1-439/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

при секретарі - Антоненко В.О.

з участю прокурора - Тананайко О.О.

та захисника -адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_4

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 в ніч з 28.03.2011 року на 29.03.2011 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом злому дверей, проник в приміщення гідрогеологічної режимно-експлуатаційної станції №4, розташованої поблизу Трускавецького озера, що на території Модрицької сільської ради Дрогобицького району, звідки таємно викрав майно, яке належить Філії Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів "Трускавецькурорт", а саме: силовий кабель АВВГ 3*35,1 1*10 98 м.п. вартістю 200 гривень, щит головного вводу Р=100 кВт вартістю 800 гривень, щит управління глибинного насосу вартістю 700 гривень, щит обліку електроенергії вартістю 200 гривень, чавунні кришки до люків (3 шт.) вартістю 960 гривень. Всього ОСОБА_2В таємно викрав майна, яке належить Філії ЗАТ ЛОЗ "Трускавецькурорт" на загальну суму 2860 гривень.

Підсудний ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що в 28.03.2011 року, пробігаючи ввечері повз озеро, яке знаходиться на виїзді з м. Трускавець, помітив закинуту територію, яка частково огороджена металевою сіткою, яка знаходиться на землях Модрицької сільської ради Дрогобицького району. Пройшовши на дану територію, він її оглянув і підійшов до розташованої там будівлі. Оскільки двері будівлі були зачинені, взяв в руки арматуру, яка лежала біля дверей і нею зламав навісний замок на вхідних дверях будівлі. Зайшовши всередину побачив, що на стіні висить щиток трансформатора, а на підлозі лежить силовий кабель. В цей час у нього виник намір їх викрасти. З цією метою він пішов додому, щоб взяти викрутку і сокиру, маючи намір перерубати даний кабель та відкрутити мідні пластини з щитка трансформатора. Прийшовши додому, взяв сокиру та викрутку і близько 23 год. того ж дня повернувся до даної будівлі. Зайшовши в будівлю, підійшов до щитка трансформатора і розкрутивши його викруткою, витягнув звідтам 3 мідні пластини і поклав їх до кишені штанів. Після цього сокирою перерубав силовий кабель і з викраденим вийшов з будівлі. На території також виявив 3 чавунні кришки до люків, які викрав, переніс і заховав у лісі. На наступний день викрадене продав невідомим особам, однак за яку суму грошей -не пам'ятає.

У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати, обіцяє відшкодувати заподіяні ним збитки та більше не вчиняти подібного.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 визнав себе винним повністю у вчинених злочинах, а фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду та вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи, то суд, впевнившись у правильному розумінні підсудним ОСОБА_2 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позицій відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Дослідивши письмові докази справи, суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом з тим, дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він умисно таємно викрав чуже майно (крадіжка) з проникненням у приміщення.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, щиросердечно розкаюється, позитивно характеризується.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та обрати йому покарання -три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу - залишити попередній -підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя