Номер провадження: 11-кп/785/182/15
Номер справи місцевого суду: 521/8676/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000609 від 26.01.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 01 серпня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Маринівка Біляївського району Одеської області, не одружений, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 13.10.2006 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 17.09.2012 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

засуджений:

- за ч.2 ст. 186 КК України - до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України - до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, остаточно призначено покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислений з 23.05.2014 року; міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою залишена без змін -

встановила
Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 засуджений за скоєння злочинів при наступних обставинах:

25.01.2014 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в магазині Векка, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Радісна, 7, наніс кілька ударів руками ОСОБА_9 в область обличчя та голови, спричинивши останній, згідно висновку судово- медичної експертизи №580 від 13.03.2014 року, легкі тілесні ушкодження, після чого зірвав з її шиї золотий ланцюжок якірного плетіння, вагою 15 грамів та заволодів двома банками кави Нескафе та Якобс, спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 9570 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Крім того, 23.05.2014 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на перехресті провулка Банного та вулиці Комітетської у м. Одесі, підійшов до ОСОБА_10 та відкрито, шляхом ривку, заволодів золотим ланцюжком якірного плетіння, вартістю 4500 гривень із золотим кулоном, вартістю 3400 гривень, спричинивши ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 7900 гривень, однак довести злочинний намір до кінця не зміг, так як був затриманий на місці скоєння кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком суду, в апеляційній скарзі зазначив, що вважає вирок незаконним, необґрунтованим та таким, який не відповідає фактичним обставинам справи. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази його вини, проведене по справі впізнання його потерпілою відбулося у порушення вимог ст.228 КПК, справа розслідувалася та розглядалася в односторонньому порядку.

Також послався на те, що потерпіла не впізнала його як особу, яка вчинила відносно неї напад, що на його думку свідчить про недоведеність обвинувачення та його непричетність до вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи сторони захисту та обвинувачення, не надав оцінки наданим сторонами судового провадження доказам та в обгрунтування його винуватості послався на недопустимі докази, в тому числі проігнорував його клопотання, заявлені ним під час судових дебатів.

Крім того, зазначив, що було порушено його право на захист, що у відповідності до вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування вироку.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його невинним за ст.186 ч.2 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, а у судових дебатах та останньому слові прохавшого апеляційний суд виправдати його по епізоду відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 та пом`якшити йому призначене покарання; захисника обвинуваченого, яка частково підтримала апеляцію обвинуваченого в частині порушення його права на захист та в частині невідповідності висновків суду викладених у вироку, фактичним обставинам справи; прокурора, який частково підтримав апеляцію обвинуваченого та вважав за необхідне вирок суду змінити в частині зазначення у вироку інших анкетних даних обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положення ч. 2 ст. 404 КПК України дає можливість апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Однак, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути судове рішення суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням положень ст.ст. 342-345 КПК України.

Положеннями ч. 2 ст. 342 КПК України передбачено встановлення особи учасників судового розгляду.

Разом з тим, у судовому засіданні апеляційного суду стало неможливим встановити особу обвинуваченого ОСОБА_7 , тому що особа, яка назвалася суду ОСОБА_7 , не надала апеляційному суду жодного документу, яким можливо було би встановити особу обвинуваченого.

Прокурор також не надав суду відповідних документів які посвідчують особу обвинуваченого, однак повідомив апеляційний суд про те, що зазначена особа, яка засуджена оскарженим вироком та на даний час перебуває під вартою є обвинуваченим ОСОБА_7 що може бути виправлено апеляційним судом у разі зміни вироку суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження за результатами судового розгляду в суді першої інстанції, встановила, що під час судового розгляду в суді 1-ї інстанції особа обвинуваченого ОСОБА_7 судом взагалі встановлена не була, окрім наявної в матеріалах кримінального провадження копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 10.07.1989 року Ільїнською сільською радою Біляївського району Одеської області на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринівка Біляївського району Одеської області, яка належним чином не завірена і не може бути прийнята до уваги.

Матеріали кримінального провадження на стадії досудового розслідування не містять будь яких інших документів, які б посвідчували особу обвинуваченого, ОСОБА_7 , що є грубим порушенням вимог ст.ст. 42, 224, 276, 277, 291 КПК України при проведені досудового розслідування, на які суд першої інстанції не звернув уваги.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого. В той же час, з матеріалів кримінального провадження взагалі не вбачається, яким чином орган досудового розслідування та прокурор встановили особу, якій було висунуто обвинувачення, а тому на стадії апеляційного розгляду неможливо встановити чи саме винна особа була притягнута до кримінальної відповідальності в рамках зазначеного кримінального провадження, та чи відносно саме винної особи судом першої інстанції було ухвалено судове рішення.

Ігнорування судом першої інстанції допущених порушень, а саме не встановлення на стадії досудового розслідування особи, яка відповідно до обвинувального акту була притягнута до кримінальної відповідальності, свідчить про невиконання судом положень кримінально-процесуального законодавства України які регламентують загальні засади кримінального судочинства та загальні засади кримінального провадження.

Ст. 2 КПК України визначає завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься публічність. Ст. 25 КПК України зобов`язує прокурора та слідчого вжити всіх передбачених заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням не встановлення органом досудового розслідування та судом першої інстанції особи, якій було висунуто обвинувачення, колегія суддів вважає, що судове провадження в суді першої інстанції фактично було здійснено за відсутністю обвинуваченої особи по зазначеному кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження було здійснено за відсутністю обвинуваченого, що в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи апеляційної скарги та з`ясувати думку обвинуваченого щодо законності вироку суду відносно нього з огляду на неможливість встановлення особи обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та з необхідністю призначення нового розгляду в суді першої інстанції, в іншому складі суду, згідно з вимогами розділу IV КПК України, як це передбачено ст. 416 КПК України.

Під час нового судового розгляду справи зі стадії підготовчого провадження, неухильно дотримуючись вимог ст. 314 КПК України, суду першої інстанції необхідно звернути увагу на встановлені при апеляційному розгляді та зазначені в ухвалі суду факти грубого порушення вимог КПК України, та прийняти за результатами підготовчого судового засідання законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам ч.3 ст.314 КПК України, мотивувавши його належним чином.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції та прокурора на те, що у разі призначення справи до розгляду і визнання винуватості обвинуваченого за результатами такого розгляду, при призначенні винуватій особі покарання, необхідно неухильно дотримуватися вимог кримінального закону в частині врахування попередніх судимостей.

Також апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на належне виконання вимог ст.374 КПК України та необхідність викладення у вироці суду конкретного формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне:

Ст. 317 КПК України передбачено, що документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

У розумінні норм кримінального процесуального закону, які регламентують порядок звернення до суду з обвинувальним актом та проведення судового провадження, після отримання обвинувального акту, судом формується відповідна справа, яка і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

При розгляді зазначеного кримінального провадження суд, вищезазначені вимоги закону не виконав.

Зазначене випливає з того, що в ході проведення судового розгляду 14.07.2014 року, суд безпідставно задовольнив клопотання прокурора ОСОБА_11 про долучення до обвинувального акту матеріалів кримінального провадження, а саме усіх наявних матеріалів досудового розслідування.

Однак долучення до сформованої судом справи - кримінального провадження (кримінальної справи) матеріалів досудового розслідування, у яких фактично містяться усі наявні докази на підтвердження обвинувачення особи - протирічить основним засадам кримінального провадження та нормам кримінального процесуального закону та є неприпустимим.

Фактично під час судового провадження суд мав у наявності та був знайомий з показами самого обвинуваченого, потерпілої та свідків по справі, які були дані ними у ході досудового розслідування, іншими матеріалами, які на думку судової колегії могли вплинути на прийняття судом зазначеного рішення. Крім того, при проведені судового провадження, обґрунтовуючи своє рішення про доведеність винуватості обвинуваченого у інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, а саме відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , суд послався на досліджені в судовому засіданні докази, які перебували саме у матеріалах досудового розслідування, наданих прокурором.

За таких обставин, з метою уникнення порушень закону при новому розгляді, судова колегія вважає за необхідним звернути увагу суду на допущені порушення та повернути надані прокурором і долучені судом до матеріалів кримінального провадження матеріали досудового розслідування для надання належним чином доказів безпосередньо у судовому засіданні.

При новому судовому розгляді необхідно усунути вищезазначені порушення кримінального процесуального закону, повно, всебічно і об`єктивно розглянути справу і прийняти законне, обгрунтоване і справедливе рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

постановила
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2014 року відносно ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.

Матеріали досудового розслідування в 1 томі на 193 аркушах повернути прокурору Малиновського району м. Одеси.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2 .

ОСОБА_12 .