Справа № 1-66
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

25 травня 2007 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого-судді Поповича С.С.

з участю
секретаря Черкес У.О.

прокурора
Баландіної Ю.Ю.

захисника
адвоката ОСОБА_2.

адвоката
представника потерпілої ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну

справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та
жительки м.

Івано-Франківська,
проживає АДРЕСА_1, освіта
середня спеціальна, не працює,

розлучена, на
утриманні малолітня дитина віком чотири роки, українки, громадянки України,

раніше не
судимої,

за ст. 185 ч.1 КК України

установив:

Підсудна
ОСОБА_1. вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинено
за наступних обставин.

Восени 2005
року, точної дати не встановлено, приблизно у вересні-жовтні 2005 року підсудна
перебуваючи разом зі своїми подругами у сауні спорткомплексу „Олімп"
котрий знаходиться у місті Івано-Франківську по вул. Сахарова, скориставшись
тим, що за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала золоті вироби ( золотий ланцюжок
з кулоном, обручку та два кольца)
загальною вартістю 2200
гривень.

В судовому засіданні підсудна свою вину в скоєному вище визнала повністю та
пояснила, що злочин вчинила саме при викладених вище обставинах. У вчиненому чистосердечно розкаюється,
просить суд суворо її не карати.

Цивільний позов визнала частково, вартість викраденого згідна повернути, а
в частині стягнення моральної шкоди вимог не визнала.

Крім повного визнання вини самою підсудною її вина також повністю доведена
як показами потерпілої по справі, свідка, так і матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_4. суду ствердила, що восени 2005 року, приблизно
у вересні-жовтні, вона разом з подругами, в тому числі і підсудною, були у
сауні і вона зняла з себе вказані золоті речі та поставила їх на столику в
сауні, після пішла додому зразу не зауваживши за ці речі, після стала
розпитувати у подруг чи не бачили вони цих речей, а через кілька місяців
підсудна сама призналась, що дійсно забрала її золоті вироби, але повернути не
хотіла тому вона звернулась у міліцію. Визнала, що підсудна повернула їй 300 гривень, але це
ті гроші котрі підсудна зняла з викраденої у неї карточки, а не як компенсація за золоті вироби. Позовні вимоги
підтримала, моральну шкоду вбачає у тому, що викрадені речі були для неї
дорогі, обручка освячена у церкві, а перстені були сімейною реліквією, ланцюжок
- подарок подруги.

Свідок ОСОБА_5 суду підтвердила, що дійсно восени 2005 року, приблизно
у вересні вона з подругами, в тому числі потерпілою, підсудною були в сауні
спорткомплексу „Олімп". Після потерпіла повідомила, що у неї пропали
золоті вироби. А у грудні 2005
року підсудна призналась в тому, що забрала ці золоті речі. У міліцію їхали
разом з підсудною і вона теж говорила що забрала ці речі, а після загубила.

2

Вина підсудної
підтверджується також матеріалами справи.

Зокрема, 12
січня 2006 року
дізнавачем Вовчинецького відділу міліції було складено протокол про обставини
даного злочину і підсудна записала на ньому власноручно, що вину свою визнає ( а.с. 2 ). Також підсудна
власноручно написала тоді ж заяву на ім"я начальника Івано-Франківського
МВВС у якій зазначила, що восени 2005
року перебуваючи в сауні таємно викрала золоті речі які належали ОСОБА_4 (а.с. 12 ).

У своєму письмовому поясненні від 10
січня 2006 року
підсудна вказала, що у кінці вересня, точної дати вона не пригадує, разом з
потерпілою та іншими подругами відпочивали у сауні, що по вул. Сахарова. Виходячи з сауни
побачила що на столі лежать золоті речі і забрала їх. Куди потім поділося
золото не знає (а.с. 13-14).

Досліджені судом докази дають підстави прийти до достовірного висновку про
те. що підсудна дійсно вчинила таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ) і її дії слід
кваліфікувати за ст. 185
ч. 1 КК
України.

Призначаючи підсудній покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого,
так і особу винної.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудної
суд вважає те, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності,
повністю визнала свою вину у скоєному, ще до порушення кримінальної справи сама
визнала це потерпілій та іншим, чистосердечно
розкаялася, позитивно характеризується, її сімейне становище ( розлучена, має
на триманні неповнолітнього сина 2002
року народження), її
матеріальне становище (не
працює, у 2005-2006 роках
перебувала на обліку у центрі зайнятості).

Обставин які
обтяжують вину підсудної суд не вбачає.

За таких обставин, суд вважає, що покарання підсудній слід обрати покарання
в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України у
вигляді штрафу в сумі 600
гривень.

Потерпіла як цивільний позивач подала суду позов про стягнення з підсудної 2200 гривень
матеріальної шкоди та 2000
гривень моральної шкоди.

Факт спричинення потерпілій матеріальної шкоди в сумі 2200 гривень
підтверджується матеріалами справи, цю суму визнала і підсудна. І в цій частині
позов слід задовольнити повністю. При цьому суд не вбачає підстав зараховувати
300 гривень повернуті потерпілій виходячи з того, що потерпіла не заперечуючи
факту їх отримання в той же час пояснила, що ці гроші отримані у зв'язку з
іншими підставами. В частині стягнення моральної шкоди з врахуванням обставин
справи та особи підсудної суд вважає, що позов слід задовольнити частково, в
сумі 500 гривень.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323-324
КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 185 ч.1 КК України
та призначити їй покарання -
600 гривень штрафу у дохід держави.

Цивільний позов
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_4 2200 гривень у
відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином та 500 гривень у
відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженій до набрання вироком законної сили залишити
попередньо обраний - підписку
про невиїзд.

На вирок
протягом 15 діб з
часу його проголошення може бути подана апеляція до судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд.