ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________
справа № 4-959/2008
ПОСТАНОВА

01
серпня 2008 року
Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Пойди С.М.

при секретарі -
Ісаєнковій Є.В.

за участі прокурора -
Суховітрук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу
ОСОБА_1 на постанову помічника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська
від 26 вересня 2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом
відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до магістратури Національного гірничого
університету для навчання, у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях
посадових осіб Національного гірничого університету, а також вивчивши відмовний
матеріал № 357пр-04,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою
на постанову помічника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська від 26
вересня 2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом відмови
ОСОБА_1 в зарахуванні до магістратури Національного гірничого університету для
навчання, у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях посадових осіб
Національного гірничого університету.

У своїй скарзі заявник ОСОБА_1 просить
суд скасувати вказану постанову посадової особи
прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська, вказуючи на порушення
вимог кримінально-процесуального закону при проведенні перевірки за її
заявою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи
своєї скарги підтримала, доповнивши їх твердженням про незаконність оскарженої
постанови у зв'язку з не дотриманням в ході проведення дослідчої перевірки
вимог ст. ст. 22, 23,64 КПК України, не визнання її потерпілою, а також
посиланням у постанові на не належні, на думку заявника, докази.

Прокурор в судовому засіданні просила
суд відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на повноту дослідчої перевірки,
правильність висновків, викладених в постанові про відмову в порушенні
кримінальної справи та законність прийнятого процесуального рішення від 26
вересня 2005 року.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
відмовний матеріал № 357пр-04, вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 необхідно
відмовити. При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що в серпні 2004
року ОСОБА_1 звернулась до Генеральної прокуратури України зі скаргою, в якій
вказала на незаконні, на її думку, дії посадових осіб Національного гірничого
університету з приводу не зарахування її для продовження навчання в
магістратурі вказаного вищого навчального закладу.

Вказана скарга стала предметом
перевірки посадовою особою прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська,
за результатами якої 26 вересня 2005 року було відмовлено в порушенні
кримінальної справи.

В ході проведеної перевірки було
встановлено, що в період часу з 1998 по 2003 роки ОСОБА_1 проходила навчання на
заочному факультеті Національної гірничої академії (на той час) за
спеціальністю 7.050102, що відповідає освітньо-кваліфікаційному рівню
спеціаліста. За результатами навчання та на підставі рішення Державної
екзаменаційної комісії, Міністерством освіти і науки України було видано диплом
про отримання ОСОБА_1 базової вищої освіти за напрямком підготовки «менеджмент»
та здобуття кваліфікації бакалавра, молодшого економіста.

05 травня 2003 року ОСОБА_1 звернулась
до ректора Національного гірничого університету з заявою про її допуск до
вступних випробувань та участі в конкурсі на освітньо-кваліфікаційний рівень
підготовки магістра заочної форми навчання за напрямком підготовки та
спеціалізацією «менеджмент організацій» на умовах фінансування навчання за
рахунок державного бюджету (а.с.11 відмовного матеріалу).

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1, останній було
повідомлено про неповноту наданих нею документів, а також не можливість
задоволення заяви по суті у зв'язку з відсутністю державного замовлення у 2003
році на підготовку бакалаврів за обраною ОСОБА_1 спеціальністю на умовах
фінансування навчання за рахунок державного бюджету.

Надаючи оцінку встановленим в ході
перевірки обставинам, помічник прокурора у оскаржуваній постанові вказав, що
право на отримання освіти ОСОБА_1 було реалізовано останньою відповідно до норм
чинного законодавства, а відмова посадових осіб Національного гірничого
університету від прийняття ОСОБА_1 на навчання задля здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня підготовки магістра
заочної форми за напрямком підготовки та спеціалізацією «менеджмент
організацій» на умовах фінансування навчання за рахунок державного бюджету є
об'єктивно обґрунтованою та законною.

Суд вважає, що вказані обставини були
вірно встановлено помічником прокурора при проведенні перевірки, крім того, їм
було надано належну, об'єктивну та правильну, з точки зору вимог закону,
оцінку.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону
України «Про вищу освіту», прийом на навчання до вищого навчального закладу для
підготовки фахівців усіх освітньо-кваліфікаційних рівнів проводиться відповідно
до умов прийому на навчання до вищого
навчального закладу, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 9 Умов прийому до вищих
навчальних закладів України, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки
України № 212 від 07 квітня 2003 року, прийом на підготовку за
освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр», здійснюється за направленням вищих
навчальних закладів, відповідно до виділених міністерствами та іншими
центральними органами виконавчої влади місць. При цьому вказані положення
підзаконного акту дублюються у Правилах прийому до Національного гірничого
університету у 2003 році (а.с. 47-50 відмовного матеріалу).

Як випливає з затвердженого наказом
МОН обсягу державного замовлення студентів до Національного гірничого
університету на 2003 рік (а.с.53 відмовного матеріалу), державне замовлення на
підготовку спеціалістів кваліфікаційного рівня магістр за заочною формою
навчання по спеціальності менеджмент (в тому числі і менеджмент організацій)
було відсутнє.

Крім того, правильно встановленим суд
вважає і той факт, що ОСОБА_1 не було надано необхідні документи для допущення
її до конкурсу для продовження навчання, оскільки як випливає з відповідної
заяви ОСОБА_1 про допуск до вступних випробувань (а.с. 11 відмовного
матеріалу), до неї не було додано передбачених п 1.16 Правил прийому до
Національного гірничого університету документів (а.с. 49-50 відмовного
матеріалу).

Викладене свідчить про правомірність
відмови Національного гірничого університету ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про
допуск до вступних випробувань та участі в конкурсі на освітньо-кваліфікаційний
рівень підготовки магістра заочної форми навчання за напрямком підготовки та
спеціалізацією «менеджмент організацій» на умовах фінансування навчання за
рахунок державного бюджету, оскільки у 2003 році було відсутнім державне
замовлення на підготовку спеціалістів саме заочної форми навчання за кошти
державного бюджету за обраною ОСОБА_1 спеціальністю.

В той же час судом встановлено, що на
пропозицію університету щодо навчання за обраною спеціальністю на контрактній
основі, або за іншою спеціальністю на основі державного фінансування, ОСОБА_1
відмовилась, що випливає з протоколу № 18 засідання апеляційної комісії Національного гірничого університету від 16
вересня 2003 року (а.с.13-15 відмовного матеріалу).

Доводи заявниці щодо неправомірного,
на її думку, посилання помічника прокурора як на докази листи на ім'я ОСОБА_1
за підписом першого заступника директора департаменту вищої освіти Міністерства
освіти і науки України за № 4.3-20/1120 від 07 квітня 2005 року та № 4.3-21/935
від 28 березня 2005 року, які було рішенням Шевченківського районного суду м.
Києва визнано необґрунтованими та такими, що не мають юридичного значення, суд
не може прийняти до уваги, оскільки зміст цих листів ні яким чином не впливає
та на змінює обставин не зарахування заявника на навчання у 2003 році.

Посилання ОСОБА_1, як на порушення при
проведенні перевірки її заяви, на факт не визнання її потерпілою та не
роз'яснення їй відповідних прав, суд вважає необґрунтованими, оскільки визнання
особи потерпілою в розумінні кримінально-процесуального закону може мати місце
тільки після порушення кримінальної справи, а не в ході проведення дослідчої
перевірки в порядку ст. 97 КПК України, яка мала місце.

Крім того, заперечуючи проти тверджень
про ненадання ОСОБА_1 необхідних для допущення до випробувань документів,
заявник вказала, що нею раніше було подано вказаний перелік документів, про що
свідчить долучена до матеріалів справи розписка (а.с. відмовного матеріалу
117). Суд вважає твердження заявника необґрунтованими, оскільки відповідно до
вказаної розписки, ОСОБА_1 вказані документи було здано до Національної
гірничої академії у 1998 році при прийомі документів для складання іспитів з
метою вступу для навчання, яке ОСОБА_1 було завершено у 2003 році з успішним
складанням іспитів. Відповідно ж до Правил прийому до Національного гірничого
університету у 2003 році, передбачено надання нового пакету документів, що
заявником зроблено не було.

Таким чином, з урахуванням
викладеного, суд вважає, що висновки помічника прокурора Жовтневого району м.
Дніпропетровська, викладені у постанові про відмову в порушенні кримінальної
справи від 26 вересня 2005 року, ґрунтуються на встановлених в ході перевірки
обставинах, а також відповідають вимогам закону, у зв'язку з чим оскаржене
процесуальне рішення є законним, а підстави для його скасування відсутні, а
тому скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 2362 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову помічника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська від 26
вересня 2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом відмови
ОСОБА_1 в зарахуванні до магістратури Національного гірничого університету для
навчання, у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях посадових осіб
Національного гірничого університету - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її
винесення.

Головуючий:
С.М. Пойда