У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула у судовому засіданні в
м.Києві 20 листопада 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Миколаївської області на вирок Заводського районного суду
м.Миколаєва від 16 травня 2008 року щодо ОСОБА_1

Зазначеним вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
не судимого,

засуджено за ч.1 ст.121 КК України
на 5 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_1 призначено 5
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням та іспитовим строком 3 роки, а також покладено обов'язки,
передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

По справі вирішено цивільний позов.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1 засуджений за те, що 8 жовтня 2007 року о 13-45 год. за місцем
свого проживання за адресою АДРЕСА_1 на грунті ревнощів та особистих неприязних
стосунків, що раптово виникли, наніс руками і ногами численні удари по різним
частинам тіла ОСОБА_2, внаслідок чого заподіяв потерпілому тяжкі тілесні
ушкодження. Крім того, під час заподіяння вказаних тілесних ушкоджень також
заподіяв потерпілому і середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційному поданні заступник прокурора Миколаївської області порушує питання
про зміну вироку щодо ОСОБА_1 - виключення з вироку суду рішення про засудження
за ч.1 ст.122 КК України. Зазначає, що в даному випадку суд застосував
кримінальний закон, який не підлягав застосуванню.

Заслухавши доповідь судді Шевченко Т.В., думку прокурора Вергізової Л.А.,
яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню
з таких підстав.

Висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КК України ґрунтується на
зібраних по справі доказах і не оспорюється прокурором.

Разом з тим, суд помилково
кваліфікував дії засудженого за ч.1 ст.122 КК України. Оскільки під час
заподіяння тілесних ушкоджень засуджений діяв з невизначеним умислом, то його
дії мають бути кваліфіковані відповідно до наслідків, що настали. В разі
заподіяння тілесних ушкоджень різної тяжкості одними і тими ж діями, вони кваліфікуються за статтею КК України, яка
передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин, тому окрема кваліфікація за
ч.1 ст.122 КК України є зайвою.

Доводи
касаційного подання про те, що в даному випадку не утворюється сукупності
злочинів, є слушними, тому рішення суду про застосування ст.70 КК України також
підлягає виключенню

Таким чином, на підставі ч.1
ст.398 КПК України, вирок щодо ОСОБА_1 підлягає зміні у зв'язку з неправильним
застосуванням судом кримінального закону.

Виходячи
із наведеного та керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а
:

касаційне подання заступника
прокурора Миколаївської області задовольнити.

Вирок Заводського районного
суду м.Миколаєва від 16 травня 2008 року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити рішення
про засудження та призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України, а також
застосування ст.70 КК України. Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.1 ст.121 КК
України на 5 років позбавлення волі, і на підставі ст.75 КК України звільненим
від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки і з
покладенням обов'язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

С у д д і :

Пивовар
В.Ф. Шевченко Т.В.
Канигіна Г.В.