провадження №1-кп/389/100/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 червня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №60000533 від 27 березня 2015 року стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працюючий, не одружений, утриманців не має, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

за участю: старшого прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло, сховище, за наступних обставин.

25 лютого 2015 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, сховище. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно і цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , через неогороджену частину паркану проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території двору ОСОБА_3 , шляхом пошкодження запірних замків, проник до житлового будинку, звідки таємно викрав, належне ОСОБА_5 , металеве панцирне ліжко вартістю 170,00 грн. В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, вийшовши з житлового будинку, ОСОБА_3 таємно викрав, належний ОСОБА_5 металевий стіл, вартістю 750 грн., який знаходився на подвір`ї вказаного домоволодіння, після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 920 грн.

Крім цього, 27 лютого 2015 року, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно і цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , через неогороджену частину паркану, проник на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Перебуваючи безпосередньо на території вказаного домоволодіння ОСОБА_3 таємно, повторно, викрав, належні ОСОБА_5 , металеву драбину, вартістю 215 грн., металеву бочку, ємністю 200л., вартістю 48 грн., металевий бак, ємністю 300 л., вартістю 67,50 грн., після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 330,50 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю і надав суду показання, відповідно до яких він, 25 лютого 2015 року перебував у себе дома. Знаючи, що по АДРЕСА_1 ніхто не проживає, він вирішив скоїти крадіжку. З цією метою, через неогороджену частину паркану він проник на територію вищевказаного домоволодіння, шляхом ривка відчинив вхідні двері до будинку, звідки викрав металеве ліжко, потім, вийшовши на подвір`я, викрав каркас від металевого столу, які переніс до себе до дому, помістив у мішки і за допомогою візка відвіз на пункт прийому металобрухту, де здав за 200 грн., грошові кошти витратив на власні потреби.

Таким-же чином скоїв крадіжку металевих виробів і 27 лютого 2015 року, а саме перебуваючи на території домоволодіння потерпілого, викрав металеву драбину, металеву бочку та металевий бак, які перевіз на пункт прийому металобрухту і здав за 140 грн., грошові кошти витратив на власні потреби.

В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, потерпілий, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло, сховище.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також враховуючи, що 16 лютого 2015 року ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, за що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року був засуджений до 3 років позбавлення волі, із встановленням іспитового строку на 2 роки, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_3 взяти під варту в залі суду, строк відбування покарання відраховувати з 2 червня 2015 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим ОСОБА_3 в той-же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1