30.01.2015 Справа № 756/961/15-к
Унікальний № 756/961/15-к
Порядковий № 1-кп/756/181/15
В И Р О К
іменем України

30 січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою.: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києві від 26 квітня 2007 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільненого 21.01.2009 р.,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2. ст. 186 КК України.
В С Т А Н О В И В :
06.12.2014 року, близько 11.00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: вул. М.Тимошенко, 7, в м. Києві, а саме проходячи повз шинного центру «Бріджстоун», від вул. Богатирської до вул. Тимошенко, що в м. Києві, побачив, що назустріч йому йде раніше незнайома ОСОБА_5 , та зрівнявшись із нею, підійшов до ОСОБА_5 , та, шляхом ривка, зробив спробу зірвати з правого плеча жінки її сумку, коричневого кольору і обома руками схопив за ручки сумки, проте ОСОБА_5 , в свою чергу ручки сумки не відпускала, і ОСОБА_4 застосував насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а саме штовхнув ОСОБА_5 , після чого, усвідомлюючи, що його дії помічені останньою та розцінюються як викрадення, вирвав із рук належну ОСОБА_5 сумку із особистими речами потерпілої, загальною вартістю приблизно 2500 гривень, та став тікати з місця вчинення злочину, однак був затриманий працівниками міліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище. У вчиненому кається, просить суворо не карати, обіцяє більш злочинів не вчиняти.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України доведена у повному обсязі.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого.
При цьому судом не встановлено обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували покарання останнього.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, визнання своєї вини, дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимий, характеризується формально позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря - нарколога, та вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства. Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
При ухваленні вироку суд згідно із ст. 100 КПК України вирішує питання про речові докази.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, а саме з 06.12.2014 року.

Речові докази:
- жіночу сумку із шкірозамінника коричневого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», гаманець із шкірозамінника фіолетового кольору повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1