Справа № 215/8301/13-к
1-кп/215/157/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАїНИ
15.09.2014 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
законного представника ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника служби у справах дітей ОСОБА_9
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`яне Поле, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова середня, такого що навчається в Криворізькому ПБЛ №39, раніше не судимого, на обліку служби у справах дітей та кримінальній міліції не перебуває, проживаючого з піклувальником ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 , -
за ст.186 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
09 листопада 2013 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 26.01.1997 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 29.01.1995 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в парку «Комсомолу України» по вул. Федоренко в Тернівському районі м. Кривого Рогу помітили ОСОБА_4 22.01.1978 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В той же вечір, 09.11.2013, приблизно о 21.10 годині неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_10 , реалізуючи свій раптово виниклий намір, з переду підійшли до потерпілого ОСОБА_4 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні почергово не менше п`яти ударів кулаками рук в область голови та тулубу потерпілого ОСОБА_4 , після чого відкрито викрали з сумки потерпілого ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 920 гривень.
Крім того, в той же вечір приблизно о 22.30 годині неповнолітній ОСОБА_5 , повернувшись з магазину АТБ, розташованого по вул. Федоренко в Тернівському районі м. Кривого Рогу разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до парку «Комсомолу України» по вул. Федоренко в Тернівському районі м.Кривого Рогу, де розпивали пиво та помітили у ОСОБА_4 мобільний телефон «Соні-Еріксон».
Після того, як ОСОБА_4 направився до місця свого мешкання, відійшовши на невелику відстань від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останні, реалізуючи свій раптово виниклий намір на заволодіння чужим майном, наздогнали його. Після чого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 декілька ударів в область голови, після чого останній впав та в цей час ОСОБА_5 викрав з карману куртки одягненої на потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон «Соні-Еріксон» вартістю 400 гривень.
Викраденим майном неповнолітній ОСОБА_5 разом з ОСОБА_10 , розпорядилися на свій розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1320 гривень.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 винуватими себе визнали частково, вказували, що майном потерпілого ОСОБА_11 не заволоділи. Пояснили, що ввечері 09.11.2013 р. їм подзвонили знайомі дівчата ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які повідомили, що в парку «Комсомола України» до них «пристає» незнайомий чоловік. Прибігши в парк, вони побачили поряд з дівчатами раніше незнайомого ОСОБА_11 якого побили. Грошей в потерпілого не забирали, та пішли з місяця злочину. Потерпілий Шуть наздогнав їх, запропонував разом випити пива. Після цього вони разом пили пиво в скверику, неподалік магазина «АТБ Маркет» і Шуть без всяких претензій пішов додому. Мобільний телефон потерпілого знайшов ОСОБА_14 після уходу потерпілого поряд з лавкою де він сидів.
Свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 частково підтвердили пояснення обвинувачених та засвідчили, що Шуть почав приставати до них в парку, пропонував випити. Тому вони подзвонили хлопцям які побили потерпілого. Вони дуже перелякалися та не бачили, щоб обвинувачені забирали в потерпілого гроші. Але сумочку потерпілого яка впала при побитті, підняв ОСОБА_14 і передав її потерпілому. Після того як вони разом з хлопцями виходили з парку, їх наздогнав потерпілий та запропонував разом випити пива. Мобільний телефон був у потерпілого він розмовляв по телефону. Попивши пива на лавочці біля «АТБ Маркет» разом з хлопцями потерпілий пішов. За свідченнями ОСОБА_15 потерпілий ОСОБА_4 як уходив на ходу розмовляв по телефону. За свідченнями ОСОБА_16 потерпілий поговорив по телефону, поклав його в кишеню куртки та пішов.
Не зважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим, суд критично ставиться до пояснень обвинувачених та свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 які спростовуються сукупністю досліджених доказів, та вважає винуватість обвинувачених доведеною.
Винуватість обвинувачених підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , за якими 08.11.2013 р. проходивши по парку «Комсомолу України» побачив двох дівчат, в яких попросив запальничку. Одна з дівчат відразу стала телефонувати. Він сів на лавочці, та приблизно хвилин через 10 до нього підійшли обвинувачені, один з яких як він дізнався пізніше ОСОБА_17 відразу наніс йому удари кулаком в голову від чого він впав на землю, обидва стали його бити, в тому числі ногами, зірвали сумочку, з якої забрали 920 грн. Побачивши, куди пішли обвинувачені, він наздогнав їх, запропонував спільно випити пива, та пішов з ними. Коли вони пили пиво, то він розмовляв по мобільному телефону, це бачили обидва обвинувачених. В присутності як ОСОБА_18 так і ОСОБА_19 коли він став йти додому, його наздогнали обвинувачені та завдавши декілька ударів ОСОБА_14 забрав з його кишені мобільний телефон.
Згідно акту судово-медичного обстеження від 13.11.2013 р. №2868 а.с.26, ОСОБА_4 були завдані легкі тілесні ушкодження у вигляді синців голови, обличчя, правого плеча, саден обличчя, забійної ранки слизової оболонки нижньої губи. Вказані пошкодження по часу відповідають 08.11.2013 р., виникли від ударів тупим твердим предметом, з обмеженої поверхнею, чи при ударі о такий предмет.
Потерпілий ОСОБА_4 згідно довідки 8-ї міської лікарні а.с.25 вже на наступний день після подій 09.11.2013 р. звернувся до лікарні, стосовно отриманих тілесних ушкоджень, в нього були виявлені забої та садна обличча, забій грудної клітини.
Таким чином пояснения потерпілого ОСОБА_4 відносно характера ударів, місця заподіяння тілесних ушкоджень є достовірними, повністю відповідають об`єктивним судово-медичним даним і оцінюються судом в сукупності з іншими доказами.
До пояснень свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , як і до пояснень обвинувачених суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілого, протоколами слідчих дій, та є суперечливими.
Так пояснення свідків суперечать поясненням обвинувачених. Свідки вказують, що потерпілий пішов з мобільним телефоном по якому розмовляв. Обвинувачені стверджують, що ОСОБА_14 знайшов телефон потерпілого біля лавочки, який ймовірно випав з кишені потерпілого до його уходу.
Постановою а.с.29, 15 мобільний телефон «Соні Еріксон» був залучений до матеріалів
справи як речовий доказ, був добровільно виданий ОСОБА_5 09.11.2013 р. органам міліції, тому ніяу не міг бути в потерпілого як стверджують свідки.
Крім того свідки ОСОБА_19 і ОСОБА_18 мають дружні відносини з обвинуваченими, та можуть бути зацікавленими в розгляді справи на їх користь.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинувачених винуватими в кримінальному правопорушенні за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 мають постійне місце навчання, по якому характеризуються позитивно, ОСОБА_5 вчинив злочин у неповнолітньому віці, має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Як пом`якшуючи відповідальність обставини, суд враховує, що завдані збитки частково відшкодовані. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи обвинувачених, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75, 76, 104 КК України.
При призначенні зазначеного покарання неповнолітньому суд врахував дані кримінальної міліції Криворізького РВ, та служби у справах дітей за якими неповнолітній не перебував на обліку зазначених служб, обставини життя та виховання ОСОБА_5 без батьків, за яких вчинення кримінального правопорушення стало можливим.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.186 ч.2 КК України 4 /чотири/ роки позбавлення волі коджному.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_5 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, або роботи.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 від покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, або роботи.
Речові докази- мобільний телефон «Соні-Еріксон» переданий на зберігання, залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

СУДДЯ: