Справа №1-91
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 року

Ямпільський
районний суд Вінницької області

в складі головуючого судці ЛЮБИНЕЦЬКОЇ - ОНІЛОВОЇ А.Г.

при секретарі ЛОЗІНСЬКІЙ Т.О.

з участю прокурора САВЧУКА
В.В.

підсудного
ОСОБА_1

розглянувши у
відритому судовому засіданні в місті Ямпіль за попереднім розглядом

кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця с Клембівка
Ямпільського району Вінницької області, жителя с.Клембівка Ямпільського району
Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта
неповна середня, одруженого, раніше не судимого, за ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 15 грудня 2006 року в с.Клембівка
Ямпільського району Вінницької області, перебуваючи у приміщення власного
житлового будинку, на ґрунті суперечки зі своєю дружиною ОСОБА_2, почав
сваритися зі своєю малолітньою донькою потерпілою ОСОБА_3, 1998 року
народження, в ході суперечки підсудний ОСОБА_1 почав бити потерпілу ОСОБА_3, а
саме- наніс декілька ударів рукою в область голови та обличчя, після чого наніс
удар коліном в область живота, в результаті чого потерпіла ОСОБА_3 отримала
тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного
мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою
вину у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, дійсно 15 грудня 2006
року в ході суперечки із дружиною, почав сваритися із дитиною та побив доньку ОСОБА_3 В скоєному
розкаявся.

Крім цього вина підсудного підтверджена доказами зібраними в ході
досудового слідства, а саме: Рапортом про скоєний злочин (а.с.2), Протоколом
допиту потерпілої (а.с.16), Висновком судово-медичної експертизи (а.с. 32)
Протоколами допитів свідків (а.с.а.с.20, 35) та іншими матеріалами кримінальної
справи, з якими підсудний згідний у повному обсязі, а тому суд на підставі
ст.299 КПК України вважає їх правдивими та обґрунтованими, і такими, які
підтверджують вину підсудного у повному обсязі.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного
ОСОБА_1 встановленою, а його дії кваліфікує за ст. 125 ч.2 КК України, як
умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я .

При призначенні підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного злочину, а також особу підсудного, який вперше
притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за
місцем проживання, усвідомив свою вину, розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю
злочину, будь-яких претензій з боку законного представника потерпілої немає, що
підтверджено заявою від 22.05.2007 року. Зазначені обставини суд відносить до
обставин, які пом'якшують покарання підсудному. Обставиною, що обтяжує
покарання підсудному ОСОБА_1, суд відповідно до ст.67 ч. 1 п.6 КК України
визнає вчинення злочину щодо малолітньої.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_1, беручи до уваги усі
обставини, що пом'якшують покарання підсудному, та обставину, що обтяжує
покарання, суд вважає необхідним застосувати міру покарання у вигляді обмеження
волі у межах санкції ст. 125 ч.2 КК України, із урахуванням усіх обставин
справи та особи підсудного, суд вважає, що він може бути виправлений та
перевихований без ізоляції його від суспільства, а тому має підстави
застосувати ст.75 КК України, та звільнити його від відбування покарання із
випробуванням та іспитовим строком в один рік, встановивши обмеження,
передбачені ч.І п.п.2,3 ст.76 КК України.

При вирішення питання щодо міри запобіжного заходу підсудному до вступу
вироку в законну силу, суд не має підстав для зміни чи скасування обраної
раніше міри запобіжного

заходу, а тому вважає
необхідним до вступу вироку в законну силу
міру запобіжного заходу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Керуючись
ст.323, 324 КПК України, суд

ПРИЗНАЧИВ:

ОСОБА_1визнати винним за ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання
у вигляді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1від відбуття призначеного
покарання, з випробуванням, встановити йому іспитовий строк один рік.

На підставі ч.І п.п.2,3 ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1до вступу вироку в закону силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.