Справа № 357/9211/15-к
1-кп/357/646/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.07.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000041 від 23.03.2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівки, Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, несудимого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Згідно з обвинуваченням ОСОБА_7 , будучи призваним 25 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України та проходячи військову службу у військовому званні «лейтенант» у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 (п/п НОМЕР_2 ), яка дислокується у АДРЕСА_2 , на б-рі 50-річчя Перемоги, 12 січня 2015 року самовільно, упорушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) і був відсутній на службі без поважних причин до 26 січня 2015 року, тобто понад десять діб.

Дії обвинуваченого кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад 10 діб, але не більше одного місяця.

25.06.2015 року до суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 з угодою про визнання винуватості, укладеною 24.06.2015 року військовим прокурором Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим.

Згідно з указаною угодою ОСОБА_7 , повністю визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину на досудовому слідстві, зобов?язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту і в судовому провадженні.

При цьому сторони, приймаючи до уваги наявність у обвинуваченого декількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як то добровільне з?явлення із зізнанням, повне та беззаперечне визнання вини і щире каяття у вчиненому, враховуючи особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується, уперше притягується до кримінальної відповідальності, узгодили призначення останньому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуван их мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В судовому засіданні сторони підтвердили зазначену угоду, ствердили про добровільність її укладення і просять вказану угоду затвердити.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 470 та 472 КПК України, містить необхідні реквізити, формулювання обвинувачення та його належну правову кваліфікацію, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, узгоджене сторонами покарання та згоду обвинуваченого на його призначення,

Угода також містить детальне роз?яснення передбачених ст. 473 КПК наслідків затвердження її судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди, підписи сторін.

Зогляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного КПК; дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 407 КК України кваліфіковані правильно; умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються.

На переконання суду сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого стороннього впливу, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, визначеним ст. 65 КК України, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є реальним.

За таких обставин укладена прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474-475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 червня 2015 року військовим прокурором Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

На підставі зазначеної угоди ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання за ст. 407 ч. 2 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1