Справа №11-3/2007 р.
СВ. Доповідач Трейтяк О.П.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 березня 2007 року Колегія суддів судової
палати з кримінальних

справ апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого ТРЕЙТЯК О.П.

Суддів АКУЛЕНКО CO.,
БІЛОБРОВА В.Д.

при секретарі ГЛЮК
Н.М.

з участю прокурора КОРОЇДА Ю.М., НЕВОЛЬКА І.В.

адвоката ОСОБА_1.

засудженого ОСОБА_2.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1. в інтересах засудженого
ОСОБА_2. та прокурора, який приймав участь в судовому засіданні, на вирок
Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2006
року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженець та мешканець м. Чернігова, українець, громадянин України, старший
слідчий СВ 4MB УМВС
України в Чернігівській області, раніше не судимий, засуджений за ст. 190 ч. 1 КК України до
штрафу в сумі 510 гривень.

Постанова органу
досудового слідства від 11.11
2005 року про накладення арешту на майно ОСОБА_2. скасована.

Доля речових
доказів вирішена відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Судом ОСОБА_2.
визнаний винним в тому, що 27
вересня 2006 року о 17 годині 33 хвилини в
приміщенні ЗАТ „Полікомбанк" по проспекту Миру, 33 м. Чернігова,
займаючи посаду старшого слідчого СВ 4MB
УМВС України в Чернігівській області, достовірно знаючи, що по кримінальній
справі про обвинувачення ОСОБА_3. за ст.296 ч.3 КК України 23 вересня 2006 року ним
складено обвинувальний висновок та з 26
вересня 2006 року
кримінальна справа в порядку ст.225 КПК України знаходиться в прокуратурі м.
Чернігова на вивченні та вирішенні питання про затвердження обвинувального
висновку для подальшого скерування для розгляду до місцевого суду, запевнивши
ОСОБА_3. в сприянні засудження останнього судом до покарання, не пов'язаного з
позбавленням волі, отримав від нього гроші в сумі 1004 гривні.

В апеляціях:

2

· адвокат ОСОБА_1. вважає,
що у вироку не наведено будь-яких
достатніх, безпосередніх, переконливих доказів, які б вказували на скоєння
ОСОБА_2. злочину, в основу обвинувачення ОСОБА_2. покладені показання свідка
ОСОБА_3., які є суперечливими і будь-якими іншими доказами по справі не
підтверджуються, та просить вирок Деснянського районного суду м. Чернігова скасувати,
а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2. події злочину,
передбаченого ч.2 ст.368 КК України;

· прокурор,
який приймав участь в судовому засіданні, вважає, що в судовому засіданні
підтвердився факт отримання в якості хабара ОСОБА_2. однієї картки поповнення
рахунку мобільного телефону вартістю 25
гривень та грошових коштів в сумі 1004
гривні, з незрозумілих підстав дії ОСОБА_2 були кваліфіковані як
шахрайство, та просить вирок суду щодо ОСОБА_2. скасувати, справу прийняти до
свого провадження та засудити ОСОБА_2. за ст.368 ч.2 КК України.

Заслухавши
доповідача, показання засудженого ОСОБА_2., пояснення адвоката ОСОБА_1., який
підтримав свою апеляцію і просив вирок щодо ОСОБА_2 скасувати і закрити
провадження по, справі за відсутністю події злочину; прокурора, який підтримав
свою апеляцію та просив вирок щодо ОСОБА_2. скасувати та постановити новий
вирок, яким засудити ОСОБА_2. за ст.368 ч.2 КК України, перевіривши матеріали
справи у повному обсязі, та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення апеляції адвоката ОСОБА_1., апеляція
прокурора, на думку колегії суддів, підлягає задоволенню частково.

В судовому
засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_2. винним себе не визнав і
показав, що у нього в провадженні знаходилась кримінальна справа відносно
ОСОБА_3., який неодноразово не з'являвся для виконання слідчих дій. 21 вересня 2005 року в черговий
раз ОСОБА_3 до нього не з'явився, дільничний інспектор повідомив, що ОСОБА_3
від них утік та зачинився у себе вдома. Напередодні було вирішено відносно
ОСОБА_3 готовити матеріали на обрання запобіжного заходу - взяття під
варту. Взявши службового автомобіля він поїхав додому до ОСОБА_3, умовив
останнього вийти, щоб провести наркологічну експертизу та допитати його. Після
проведення експертизи вони заїхали в прокуратуру з поданням про обрання
запобіжного заходу - взяття
під варту. Але заступник прокурора Козуб відхилив подання і вони повернулись в
слідчий відділ, де він обрав ОСОБА_3 запобіжний захід підписку про невиїзд,
допитав його та сказав принести характеристику з місця роботи наступного дня.
Характеристику ОСОБА_3 йому не приніс, він закінчив справу розслідуванням,
склав обвинувальний висновок та передав її начальнику для вивчення та
направлення її прокурору для затвердження обвинувального висновку. Картки
поповнення рахунку мобільного телефону ОСОБА_3 йому не приносив і він їх у
нього не вимагав. 23 вересня 2005 року ОСОБА_3
прийшов до нього без характеристики, сказавши, що немає печатки і він дав йому
строк до 17 години 27 вересня, щоб
приніс характеристику. 27
вересня ОСОБА_3

2

прийшов до нього, зайшов в кабінет
і сказав, що характеристики немає, тому він вирішив поїхати з ним до місця
роботи ОСОБА_3, щоб взяти характеристику. ОСОБА_3 намагався дати йому гроші,
але він жестом дав зрозуміти, щоб той гроші заховав. Разом вони пішли на
зупинку тролейбуса біля готелю „Україна". По дорозі він вирішив шляхом
шахрайства заволодіти грошима, які пропонував йому ОСОБА_3, для чого вони
зайшли в „Полікомбанк", де ОСОБА_3 поміняв долари США на гривні і хотів
передати йому. Але до цього часу він вирішив відмовитись від свого наміру і
гроші у ОСОБА_3 не взяв. Вийшовши з приміщення банку, він сказав ОСОБА_3, щоб
той чекав суду і пішов на роботу, бо йому дзвонив начальник слідчого відділу
ОСОБА_4. і наказав повернутись на роботу. По дорозі знову на мобільний телефон
подзвонив ОСОБА_4. і спитав де він знаходиться, на що він відповів, що
повертається на роботу. Коли прийшов до слідчого відділу, там знаходились працівники
СБУ, які пішли до нього в кабінет і, нічого не пояснюючи, почали проводити
обшук. Під час обшуку нічого не знайшли, крім використаної картки поповнення
рахунку мобільного телефону, яку і вилучили. Цю картку він купував за свої
власні кошти і використав її того ж дня, коли купив. Вважає, що він добровільно
відмовився від вчинення злочину, тобто від заволодіння грошима ОСОБА_3 шляхом
шахрайства, тому доказів його вини немає, просив вирок щодо нього скасувати, а
провадження у справі закрити.

З показань
свідка ОСОБА_3., які були досліджені апеляційним судом, видно, що зі слідчим
ОСОБА_2 він познайомився у вересні 2005
року в зв'язку з кримінальною справою щодо нього, яку розслідував ОСОБА_2.
Після 20 вересня
до нього прийшли працівники міліції, які намагались його затримати, але він
втік від них, зачинився в будинку та нікого не пускав. Через деякий час приїхав
до нього додому слідчий ОСОБА_2, якому він відчинив двері і разом з ним на
службовому автомобілі поїхали спочатку до 4MB
по вулиці Шевченка, 13,
потім в експертизу по вулиці Щорса,3,
а вже після цього його повезли в прокуратуру. В прокуратурі він довго чекав
в коридорі, потім його запросили до кабінету прокурора, де крім прокурора
знаходились помічник прокурора ОСОБА_5
та слідчий ОСОБА_2. Він розповів про обставини скоєння ним злочину, сказав, що
раніше був засуджений, потім його привезли знову в міліцію на вулицю Шевченко, 13, де в своєму
кабінеті слідчий ОСОБА_2 сказав йому принести дві картки поповнення рахунку
мобільного телефону і показав зразок. Коли він через деякий час приніс картки
поповнення рахунку, слідчий сказав йому принести ще 200 доларів США. Коли він 23 вересня 2005 року прийшов до
слідчого ОСОБА_2, то останній сказав йому, що останній строк він йому дає 27 вересня, щоб
приніс гроші. Після цього він звернувся до СБУ з заявою, що у нього вимагають
гроші. В СБУ йому вручили 200
доларів США і
близько 17 години 27 вересня 2005 року він пішов
до слідчого ОСОБА_2 в його службовий кабінет. Деякий час він чекав біля
кабінету, а потім в кабінеті ОСОБА_2 на питання останнього чи вийшло, він
відповів, що характеристику взяти не зміг, а гроші приніс. Потім вони з ОСОБА_2
на вимогу останнього пішли в банк, де він обміняв 200 доларів США на гривні і передав
їх ОСОБА_2, після чого вони розійшлися. Перед цим ОСОБА_2 попередив його, щоб
він нічого і нікому не розказував. Гроші у нього вимагав ОСОБА_2 за те, що
посприяє йому отримати в суді умовний термін покарання, саме за це він і давав
ОСОБА_2 гроші.

3

Такі ж показання
свідок ОСОБА_3. давав і під час досудового слідства та підтвердив їх під час
відтворення обстановки та обставин події (т.1 а.с.113-116).

Свідок ОСОБА_5. показував, що 21 вересня 2005 року до
прокуратури м. Чернігова звертався слідчий ОСОБА_2. з поданням про обрання
запобіжного заходу - взяття
під варту обвинуваченому ОСОБА_3.. Вивчивши матеріали кримінальної справи, він
доповів заступнику прокурора м. Чернігова ОСОБА_6, який вислухавши його думку, вивчивши матеріали
кримінальної справи та поспілкувавшись з обвинуваченим, відмовив в погодженні
подання.

Свідок ОСОБА_6.
також підтвердив як під час досудового слідства, так в судовому засіданні, що у
вересні 2005 року
було подання про обрання запобіжного заходу взяття під варту обвинуваченому
ОСОБА_3., яке разом з матеріалами кримінальної справи спочатку вивчалось
помічником прокурора ОСОБА_5,
а потім було у нього на доповіді. Вивчивши матеріали справи, вислухавши
доповідь помічника прокурора та поговоривши з обвинуваченим, він відмовив в
погодженні цього подання, оскільки ОСОБА_3., який притягувався до кримінальної
відповідальності за хуліганство, повністю відшкодував заподіяну шкоду, мав
постійне місце проживання. На прийняття ним рішення слідчий ОСОБА_2. ніяким
чином не впливав і не міг вплинути.

З протоколу
вручення грошових коштів (т.1 а.с. 14)
вбачається, що 27 вересня 2005 року в
приміщенні УСБУ о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_3.
були вручені 200 доларів США в купюрах
номіналом по 50 доларів США та переписані
номери купюр.

Свідок ОСОБА_7.
показувала, що 27 вересня 2005 року ближче до
кінця робочого дня в приміщення банку зайшли двоє чоловіків, які хотіли
обміняти валюту, а касира тимчасово не було на робочому місці. Вона
запропонувала їм почекати повернення касира, але через короткий час чоловік,
який був одягнений в костюм та з папкою, поцікавився, коли з'явиться касир, и вона покликала
касира. Обмінявши гроші, двоє чоловіків пішли.

Свідок ОСОБА_8,
касир обмінного пункту банку „Полікомбанк", показувала, що 27 вересня 2005 року коли її
покликала на робоче місце економіст ОСОБА_7, до її каси підійшов молодий
чоловік, передав для обміну 4
купюри по 50 доларів США, які вона
перевірила та обміняла їх на гривні. Хто забирав гроші, які вона видала і чи
перелічувались ці гроші, вона не знає бо не дивилась, але напроти її каси
стояли двоє чоловіків.

Факт обміну 200 доларів США на 1004 гривні о 17 годині 33 хвилини 27 вересня 2005 року
підтверджується також квитанцією №
8 про здійснення валютно-обмінної операції (а.с.21 т.1).

4

З акту виявлення
і вилучення грошових коштів (а.с.20 т. 1)
вбачається, що 27 вересня 2005 року о 18 годині ЗО хвилин
в касі пункту обміну валюти відділення „Полікомбанку" по проспекту Миру,
33 були виявлені та вилучені 4
купюри номіналом по 50
доларів США, серії та
номери яких співпадають з серіями та номерами купюр вручених ОСОБА_3. в
управлінні СБУ.

Свідок ОСОБА_4.
показував, що ОСОБА_2. є його підлеглим. По справі ОСОБА_3., оскільки в
останнього було не відбуте покарання за попереднім вироком, вирішено було
звернутись з поданням про обрання запобіжного заходу взяття під варту, але це
подання не було погоджено прокурором, тому ОСОБА_3 обрали запобіжний захід
підписку про невиїзд. Перед направленням кримінальної справи до прокуратури для
затвердження обвинувального висновку, він вивчав справу і в справі була копія
попереднього вироку. 27 вересня 2005 року він
ОСОБА_2. не бачив. Близько 17
години ЗО хвилин до нього прийшли два чоловіка, які назвались працівниками
обласної прокуратури і спитали ОСОБА_2. та попросили кримінальну справу, що
була в провадженні ОСОБА_2, на вивчення. Він двічі телефонував ОСОБА_2. на
мобільний телефон і пропонував прийти на роботу, на що ОСОБА_2 йому відповідав,
що він вже йде на роботу. Коли до нього в кабінет зайшов ОСОБА_2, ці чоловіки
представились співробітниками УСБУ та стали проводити огляд службового кабінету
ОСОБА_2.

З протоколу
огляду та прослуховування носія звукозапису (т. 1 а.с.193-196), на якому записана розмова між слідчим
ОСОБА_2. та свідком ОСОБА_3. 27
вересня 2005 року,
вбачається, що після повідомлення ОСОБА_3. про те, що він не приніс характеристику,
ОСОБА_2. запитував його чи вирішилось все про що вони говорили, та після
підтвердження ОСОБА_3, запропонував останньому почекати його; чи не розповідав
ОСОБА_3 кому-небудь про це; за пропозицією ОСОБА_2 вони пішли в банк, де
ОСОБА_3 поміняв долари, після чого ОСОБА_2 давав вказівки ОСОБА_3 як себе
вести, запевняючи, що в такому випадку суд пройде чисто формально, та
попереджував ОСОБА_3, щоб той нічого нікому не казав і тримав язика за зубами.
З запису розмови також вбачається, що ОСОБА_2 досліджував одяг, зокрема светр,
ОСОБА_3, перевіряючи, чи немає там більше нічого; також: чути шепіт та шелест
перелічування грошових купюр.

Засуджений
ОСОБА_2. не заперечував, що на даному носії звукозапису зафіксована ромова між
ним та ОСОБА_3. протягом часу, починаючи з перебування ОСОБА_3 у нього в
кабінеті до моменту, коли вони розійшлися біля відділення „Полікомбанку",
яка відбулася 27 вересня 2005 року. З копій
матеріалів кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3. (т. 1 а.с.24-47) вбачається, що 21 вересня 2005 року ОСОБА_2.
для погодження подання про обрання запобіжного заходу взяття під варту
звертався до прокурора, подання містить дані про попередню судимість ОСОБА_3,
обвинувальний висновок був складений слідчим
23 вересня 2005 року, а 26 вересня 2005 року справа
була

5

направлена
до прокуратури м. Чернігова. Тобто з даних документів вбачається, що з 23 вересня 2005 року кримінальна
справа щодо ОСОБА_3. в провадженні слідчого ОСОБА_2 не знаходилась і слідчий
ОСОБА_2. не міг будь-яким чином вплинути на подальше проходження даної
кримінальної справи і на прийняте по ній рішення судом.

Доводи прокурора
про наявність в діях ОСОБА_2. складу злочину, передбаченого ст.368 КК України,
колегія суддів вважає безпідставними. Суд, проаналізувавши наявні в справі та
досліджені докази, у вироку дав вичерпну оцінку як об'єктивній так і
суб'єктивній складовим пред'явленого ОСОБА_2. органами досудового слідства
обвинувачення і обґрунтовано, з посиланням на норми чинного кримінального
законодавства, дійшов висновку, що ОСОБА_2., завдяки своєму службовому
становищу, не міг виконати сам і вжити якихось заходів до вчинення дій іншими
особами -прокурором
і судом, при вирішенні ними питань про не обрання запобіжного заходу взяття під
варту і призначення покарання без позбавлення волі.

За таких
обставин суд обґрунтовано визнав, що дії ОСОБА_2., які виразились в заволодінні
шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_3. грошима в сумі 1004 гривні,
підлягають кваліфікації за ч. 1
ст.190 КК України.

Правильно судом
виключено з обвинувачення заволодіння ОСОБА_2. картками поповнення рахунку,
оскільки їх вартість менше суми, встановленої для притягнення до кримінальної
відповідальності.

Посилання в
апеляції адвоката на неодноразову зміну свідком ОСОБА_3. своїх показань, що на
думку апелянта, свідчить про їх неправдивість, є необґрунтованим. Як вбачається
з матеріалів справи, свідок постійно стверджував, що давав ОСОБА_2. гроші за
те, щоб йому не було обране судом покарання з позбавлення волі. Конкретизація
обставин та механізму передачі грошей, дача з цього приводу більш розширених
показань свідком не свідчить про зміну показань в частині фактичних обставин
передачі грошей, які до того ж підтверджуються аудіо записом розмови між
ОСОБА_3. та ОСОБА_2.

З цього ж аудіо
запису розмови також видно, що ОСОБА_2. після виходу з банку мав намір
розпорядитися грошима, заявивши ОСОБА_3, що розміняє сотні чотири і взагалі
подумає, що з ними робити (т. 1
а.с.202). З урахуванням цього, колегія суддів вважає, що суд правильно
дійшов висновку, що ОСОБА_2. отримав гроші від ОСОБА_3. і, враховуючи відстань
від будинку № 33 по
проспекту Миру до будинку №
13 по вулиці Шевченка та проміжок часу, мав реальну можливість розпорядитися
грошовими коштами.

Призначаючи
ОСОБА_2. покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який вперше
притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має
на утриманні малолітню дитину, а також; його стан здоров'я.

6

Разом з тим, колегія
суддів вважає необхідним вирок суду в частині призначеного ОСОБА_2. покарання
скасувати, оскільки суд, обравши покарання ОСОБА_2. в межах санкції ч.І ст. 190 КК України у
вигляді штрафу, не врахував, що працюючи слідчим 4MB УМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_2. є
представником влади відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України. Злочин ним
вчинений саме в зв'язку з займаною посадою слідчого органів внутрішніх справ.

Тому з
урахуванням характеру злочину, який вчинений ОСОБА_2. за посадою і в зв'язку з
тим, що він є працівником правоохоронних органів, та враховуючи конкретні
обставини справи, колегія суддів визнає неможливим збереження за ним права
обіймати посади в правоохоронних органах і вважає необхідним відповідно до ст.55
КК України позбавити ОСОБА_2. права обіймати посади в правоохоронних органах
строком на З роки.

Керуючись ст.ст.378,379
КПК України, колегія суддів

присудила:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь в судовому засіданні, задовольнити частково,
апеляцію адвоката ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Вирок
Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2006
року щодо ОСОБА_2 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити
ОСОБА_2 за ст.190 ч.І КК України покарання у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

На підставі
ст.55 ч.2 КК України ОСОБА_2 позбавити права обіймати посади в правоохоронних
органах строком на З (три) роки.

Запобіжний захід
до набрання вироком чинності засудженому ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд
з постійного місця проживання.

В решті цей же
вирок щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

На даний вирок
можуть бути подані до Верховного Суду України касаційні скарги і подання
протягом одного місяця з моменту його проголошення.

Судді:

АКУЛЕНКО CO. ТРЕЙТЯК О.П. ВІЛОБРОВ В.Д.

З оригіналом
вірно:

Суддя
апеляційного суду

Чернігівської
області ТРЕЙТЯК