АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004123, на вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.12.2013 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

- 26.06.2014 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання обвинуваченому через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і як наслідок його м`якості , та ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і призначити покарання за ст.185ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.06.2014р., шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим в тому, що він, повторно, 25 грудня 2013 року, близько 16-00, діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, розбив віконне скло та через утворений отвір проник до вказаного будинку, звідки таємно викрав бензопилу «Дружба 2» вартістю 800 грн. та болгарку «Black Decker AST6XC» вартістю 200 грн. З викраденим майном ОСОБА_5 зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн..

Вищезазначене діяння, вчинене ОСОБА_5 , було кваліфіковане судом за ст.185 ч.3 КК України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненого повторно, з призначенням покарання за ст.185ч.3 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку від 26.06.2014 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, остаточно визначено покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі

Вирішено питання щодо речових доказів.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ст.69 КК України, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, не оскаржуючи обставин справи, встановлених судом першої інстанції, кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.185 ч.3 КК України, повністю підтримав апеляційну скаргу , та просив скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, і ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 185ч.3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70ч.4 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Під час судового засідання при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_5 підтримав апеляцію прокурора і просив остаточне покарання залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з постановленням нового вироку в цій частині.

Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України, вирок суду переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_5 у скоєні крадіжки, при обставинах, викладених у вироку суду першої інстанції, правильність юридичної кваліфікації його дій за ст.185 ч.3 КК України ґрунтуються на доказах, досліджених у суді першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України, і ніким не оскаржуються.

Доводи прокурора про скасування оскарженого вироку суду першої інстанції через безпідставність застосування положень ст.69 КК України при обрані міри покарання ОСОБА_5 , підлягають задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначені покарання, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з оскарженого вироку, призначаючи покарання ОСОБА_5 нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.185 КК України, суд послався на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному та відшкодував матеріальну шкоду, визнавши такі обставини такими, що пом`якшують покарання відповідно до вимог ст.66 КК України, особу засудженого, який характеризується задовільно, навчається, а також ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення. Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлені.

Суд першої інстанції, зазначивши про наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , дійшов до висновку про можливість призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України та призначив більш м`яке основне покарання, не зазначене в санкції частини статті, у виді 2 років позбавлення волі.

Так, дійсно, відповідно до вимог ст.69 ч.1 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті.

Проте, колегія суддів зазначає, що встановивши наявність кількох обставин, які на думку суду першої інстанції, пом`якшують покарання, застосовуючи норми ст.69 КК України, суд не вмотивував таке своє рішення належним чином, а саме: не вказав, яким чином зазначені ним пом`якшуючи обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та, дійшов передчасного висновку про можливість застосування ст.69 КК України при призначені покарання ОСОБА_5 . При цьому суд першої інстанції не врахував, що остаточне покарання ОСОБА_5 визначене за вимогами ст. 70ч.4 КК України, тобто за сукупністю вироків.

. Крім того, у резолютивній частині вироку, при визначені покарання ОСОБА_5 за ст.185ч.3 КК України, суд першої інстанції зовсім не послався на застосування ст. 69 КК України, але фактично призначив покарання нижче над нижчої межи, передбаченою санкцією ст. 185ч.3 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_5 із застосуванням ст.69 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обговорюючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів, оцінивши надані сторонами обвинувачення та захисту докази у їх сукупності, враховуючи положення ст.ст.50, 65 КК України, а також, всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.64, 65), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.67), та наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття в скоєному злочині та відшкодування матеріальної шкоди (а.с.45); та відсутність обставин, які обтяжують покарання, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно обрати мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією ст.185ч.3 КК України.

Крім того, враховуючи, що інкримінований злочин ОСОБА_5 вчинив під час іспитового строку за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2013 р. (а.с.69), а згідно вироку Тернівського суду м. Кривого Рогу від 26.06.2014 йому вже було призначене остаточне покарання відповідно до вимог ст. 71 КК України, відповідно до чого, остаточне покарання ОСОБА_5 за інкримінований йому злочин за ст.185ч.3 КК України, повинно бути призначене тільки за вимогами ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.06.2014р. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407 п.3 ч.1, 413, 420, 421 ч.1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року в частині призначення покарання ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, скасувати.

Призначити ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України з урахуванням вироку від 26.06.2014 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, остаточно визначити покарання за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого, більш суворим покаранням, у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбування покарання рахувати з 31.03.2014 р., зарахувавши до нього тримання під вартою за вироком від 26.06.2014 р. Тернівського районного суду м.Кривого Рогу.

В решті вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року відносно ОСОБА_5 - залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 376 п.6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту проголошення вироку.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3

____________________________________________________________________________________________________________________________________

Провадження №11-кп/774/99/к/15 Суддя 1 інстанції ОСОБА_8

Категорія ст.185 ч.3 КК України Доповідач суддя ОСОБА_1