Справа № 344/9236/14-к
Провадження № 11-кп/779/67/2015
Категорія ч.4ст. 187 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000198, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України, з участю: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України чотири роки шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому залишено раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 03.06.2014 року, з моменту фактичного затримання.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, організованою групою.

Як встановив суд, злочин вчинено за наступних обставин:

На початку серпня 2010 року ОСОБА_6 діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, для вчинення умисних особливо тяжких злочинів, добровільно та свідомо увійшов до створеної ОСОБА_9 , який засуджений судом за вчинення даного злочину, організованої групи, до складу якої останній завербував ОСОБА_10 , який також засуджений судом за вчинення даного злочину, та особу, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження.

Створена на тривалий період часу організована група характеризувалась згуртованістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності, розробкою і погодженістю планів, взаємообізнаністю про вчинення дій членів групи для досягнення єдиної мети - протиправного заволодіння чужим майном, наявністю загальних правил поведінки, домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами організованої групи.

На початку серпня 2010 року ОСОБА_9 , володіючи інформацією про наявність великої суми коштів у ОСОБА_11 , який займається перепродажем іноземної валюти, запропонував ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , та особі, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, прийняти участь у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_11 та заволодіння його майном, на що останні погодились та всі разом розробили і схвалили план спільних злочинних дій.

07 вересня 2010 року приблизно о 08.30 год., ОСОБА_9 , діючи згідно спільно розробленого та схваленого всіма учасниками організованої групи плану, з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, одягнувши камуфляжні костюми, автомобілем «Ореl Vекtга» прибули до перехрестя вулиць Нова-Микитинецька в м.Івано-Франківську, де очікували появи автомобіля потерпілого, який повинен був їхати на роботу. Побачивши автомобіль «Мегsеdеs Вепz» під керуванням ОСОБА_11 , який з грошима в сумі 35000 грн. рухався по вулиці Микитинецькій, у напрямку від свого будинку № 9 до перехрестя з вулицею Нова та до вулиці Незалежності, приблизно о 08год.50 хв. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, одягнули рукавиці та маски на голови і виїхали автомобілем «Ореl Vекtга» на перехрестя вулиць Нова-Микитинецька, перегодивши рух автомобілю потерпілого, змусили його зупинитись. Діючи згідно спільно погодженого плану, члени організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, підбігли до автомобіля потерпілого, ОСОБА_10 чотири рази вдарив молотком по склу дверей водія, пошкодивши його, ОСОБА_9 , тримаючи у правій руці металеву трубу, погрожував ОСОБА_11 її застосуванням, а особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, намагалася відчинити праві передні двері та проникнути в автомобіль потерпілого. Коли ОСОБА_11 , щоб запобігти ще більшим пошкодженням автомобіля та уникнути фізичного насилля, відчинив вікно водійських дверей, ОСОБА_10 поставив йому вимогу видати гроші. У цей час злочинні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, були припинені працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі вважає, що вирок відносно нього за своїм видом та розміром є явно несправедливим через суворість покарання. Зазначає, що суд у вироку неточно встановив всі обставини вчинення злочину, а саме те, що суб`єктивну складову злочину виконували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а він був їхнім водієм. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції неналежно врахував всі пом`якшуючі покарання обставини: його щире каяття, визнання вини, те, що добровільно з`явився в правоохоронні органи із зізнанням, його молодий вік, позитивну характеристику, сімейний стан, що виховувався без батька, що матір-інвалід, матеріальні і моральні збитки відшкодовані в повному обсязі потерпілому, який просив суворо його не карати. Просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання та призначити більш м`яке із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України або інший вид покарання, не пов`язаний з позбавленням волі.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання згідно положень ст.65 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив всі фактичні обставини справи, йому було роз`яснено його права у відповідності до ст.349 ч.3 КК України. Вирок суду вважає законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, зазначивши, що написана ним апеляційна скарга і надрукована від його імені захисником та підписана ним особисто, містить аналогічні вимоги щодо пом`якшення покарання, тому такі апеляційні скарги слід вважати однією апеляційною скаргою. Також пояснив, що за час перебування в слідчому ізоляторі ще раз усвідомив протиправність своїх вчинків і став на шлях виправлення, щиро розкаюється у вчиненому і просить пом`якшити призначене судом покарання;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_10 , як виконавець, і ОСОБА_9 , як організатор злочину, засуджені на 3 роки позбавлення волі, а ОСОБА_6 , як виконавцю, призначено надто суворе покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого. Просить змінити вирок відносно ОСОБА_6 , зважаючи на пом`якшуючі покарання обставини та його пасивну роль у вчиненні злочину;

- прокурор ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення , а вирок суду першої інстанції - без змін, як законний та обґрунтований.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, з`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, на які є посилання в апеляційній скарзі щодо неточності їх встановлення судом, апеляційним судом не перевірялися.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому вид покарання і його строк, суд, згідно вимог ст.65 КК України, правильно встановив тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, що дало підставу для застосування ч.1 ст.69 КК України, однак не в повній мірі їх врахував.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, виховувався без батька, має матір-інваліда, ним добровільно відшкодовано завдані збитки потерпілому, який не має до ОСОБА_6 жодних претензій і просив суд першої інстанції не призначати йому суворого покарання, в поданій заяві апеляційному суду

З огляду на наведене та зважаючи на те, що згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, з урахуванням обставин справи та ролі ОСОБА_6 у вчиненому злочині, колегія суддів вважає, що всі ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, і при відсутності обтяжуючих покарання обставин, враховуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає можливим пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання та із застосуванням ст.69 КК України визначити йому таке у виді трьох років позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419, 376 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково, вирок Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 змінити. За ст.187 ч.4 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуюча ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2