Ухвала іменем україни 13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_7.,

суддів: ОСОБА_8., ОСОБА_9.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 лютого 2015 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Юрківка Тульчинського району, жителя АДРЕСА_1, раніше судимого:

06.09.2006 року за ч. 2 ст. 186, ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

19.03.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

17.04.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. Вказаним вироком засуджено ОСОБА_3

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 01 квітня 2014 року близько 23 години 30 хвилин, знаходячись на вул. Червоноармійській в м. Вінниця, за попередньою змовою з ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинили розбійний напад на ОСОБА_4, і застосовуючи фізичну силу та погрози застосування предмету схожого на пістолет, відвели його на берег струмка Тяжилівка, де заволоділи майном потерпілого на загальну суму 2884 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04 лютого 2015 року вказаний вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 у зв'язку з неправильним застосування норм кримінального закону і невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення та особі засудженого. Свої вимоги обґрунтовує тим, що місцевий суд невірно визначив роль ОСОБА_2 та ступінь його участі у скоєному кримінальному правопорушенні, що призвело до невірної кваліфікації дій засудженого за ч. 2 ст. 187 КК України та призначення надмірно суворого покарання. Крім того, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки не містить викладу змісту апеляційної скарги захисника про необхідність зміни вироку місцевого суду в частині засудження ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України та детальних мотивів, через які суд апеляційної інстанції визнав їх необґрунтованими.

Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні розбою, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, за викладених у вироку обставин ґрунтується на доказах, зібраних та оцінених судом відповідно до вимог КПК України в межах висунутого обвинувачення.

Ухвалюючи вирок, суд урахував показання потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також даних, що містяться у протоколах слідчих дій та інших матеріалах провадження, зміст яких детально відображено у вироку. Підстав оцінювати критично показання свідків у суду не було.

Отже, наведені докази в сукупності спростовують доводи захисника у скарзі про відсутність доказів винності ОСОБА_2

За встановлених фактичних обставин справи дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно. Покарання засудженому суд призначив відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого та його захисника в порядку ст. 404 КПК України, перевіривши ретельно всі доводи апелянтів та надавши на всі з них вичерпні відповіді не знайшов підстав для зміни вироку суду і перекваліфікації дій ОСОБА_2 на ч. 2 ст. 186 КК України, як про це ставилось питання в апеляційних скаргах. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

З огляду на викладене обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які свідчать про необхідність скасування вироку місцевого суду й ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд.

Оскільки з касаційної скарги та доданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження слід відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 лютого 2015 року щодо ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_9 ОСОБА_8