Справа № 11- 6732007 р. Головуючий у 1 інстанції -
- ст. 286 ч. 2 КК України. Доповідач - Григор'єва В.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі :

головуючого - судді - Салая Г.А.

суддів - Акуленко CO.,
Григор'євої В.Ф.

з участю прокурора - Томілки М. П.

потерпілих - ОСОБА_1.,
ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_1 на вирок
Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 липня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м.
Києва, громадянин України, українець,
з середньою освітою, не
одружений, раніше не судимий, працюючий слюсарем ЗАТ „Транс
електромонтаж", мешканець
Дніпровського району АДРЕСА_1,

-
засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення
волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На
підстав ст. 1 п. "а" Закону України „Про
амністію" від 19.04.2007 року, що
набрав чинності від 09 червня 2007 року,
ОСОБА_3звільнено
від відбування основної міри
покарання внаслідок акта
амністії.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь:

ОСОБА_1. 1 594 грн.
на відшкодування матеріальної шкоди, 20
000 грн. -
моральної шкоди, а всього стягнуто 21
594 грн.; - держави 285 грн. 60 коп. судових витрат за проведення
судово-автотехнічних експертиз.

За
вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що 07.10.2006 року, біля 21 години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи мотоциклом НОМЕР_1,
який мав технічно несправну систему зовнішнього освітлення, проїжджаючи по вул. Щорса в с Горбачі, не вибрав в установлених межах безпечну
швидкість руху, порушуючи п.п.
2.9-а, 12.1, 12.2,
12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, вчинив наїзд на ОСОБА_4 , заподіявши,
при цьому тяжкі тілесні ушкодження,
що спричинили смерть потерпілого.

Не
погоджуючись з вироком суду, потерпілий
ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій, не оспорюючи встановлені судом фактичні
обставини справи та кваліфікацію дій засудженого, просить вирок суду в частині відшкодування
засудженим матеріальної шкоди скасувати та постановити новий вирок, яким задовольнити в повному обсязі цивільний
позов про стягнення з ОСОБА_3понесених
матеріальних витрат при похованні ОСОБА_4
в розмірі 5 200 грн., посилаючись
на те, що заявлена матеріальна шкода
повністю підтверджена товарним чеком,
наданим списком та розпискою ОСОБА_5

Заслухавши
доповідача по справі, пояснення
потерпілих ОСОБА_1. та ОСОБА_2, які
підтримали апеляцію та просили її задовольнити з вказаних в ній підстав, думку прокурора, який просив апеляцію потерпілого ОСОБА_1.
залишити без задоволення, а вирок суду -
без змін, оскільки він
обґрунтований, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, викладені
у апеляції, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляція не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_3
у вчиненні злочину, передбаченого ст.
286 ч.2 КК України, за який його
засуджено, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується
сукупністю зібраних доказів у справі,
належно оцінених і є обгрунтованим.

Цей висновок
грунтується на показаннях: потерпілих ОСОБА_1. та ОСОБА_2, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
протоколом огляду місця події,
яким підтверджуються обставини вчиненого, протоколом перевірки технічного стану
транспорту, підтверджується механізм
вчиненого, висновками судово-медичної та
автотехнічної експертиз, показаннями
самого засудженого, які узгоджуються між
собою.

В ході
досудового слідства, так і в судовому засіданні
засуджений ОСОБА_3 визнав
себе винним повністю у вчиненні вказаного злочину.

Колегія
суддів вважає, що судом дії засудженого ОСОБА_3правильно
кваліфіковані за ст. 286ч.2 КК
України, оскільки він вчинив порушення
правил безпеки дорожнього руху, що
спричинило смерть потерпілого.

Покарання
засудженому ОСОБА_3 судом
призначене у відповідності з вимогами
ст. 65 КК України у межах, установлених у санкції статті 286 ч.2 КК
України, за який його засуджено, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу засудженого:
його позитивних характеристик за місцем проживання і роботи, його віку,
сімейного стану, обставин, що пом'якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, за наявності обставини, що обтяжує покарання: вчинення злочину
особою, що перебувала у стані алкогольного
сп'яніння.

Оскільки
ОСОБА_3 на момент вчинення даного злочину був неповнолітнім, то суд обгрунтовано застосував до нього ст. 1 п. "а" Закону України „Про
амністію", звільнивши його від
відбування основної міри покарання у вигляді позбавлення волі.

Як
вбачається з матеріалів справи,
потерпілим ОСОБА_1. був заявлений цивільний позов на суму 5200грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Колегія
суддів вважає, що суд обгрунтовано
задовольнив цивільний позов повністю в частині відшкодування моральної
шкоди, а частково - на суму 1594 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, яка
підтверджена відповідним чеком, оскільки
решта суми позову не підтверджена відповідними документами по придбанню товару
та понесенню витрат на проїзд, тому суд
в цій частині і не задовольнив позовні вимоги,
хоча суду були надані документи: список понесених витрат на поховання
сина потерпілого, який був складений
представником потерпілого ОСОБА_1. -ОСОБА_8 та розписка приватного підприємця
ОСОБА_5, які не підтверджені
відповідними документами, відсутні будь
- які реквізити їх законності.

З
урахуванням наведеного, підстав для
зміни чи скасування вироку суду в частині відшкодування матеріальної
шкоди, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
379 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_1. залишити без задоволення,
а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 липня
2007 року щодо ОСОБА_3 - без
зміни.