АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія ч.2 ст.121 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Октябрського району м. Полтави на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 3 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ленінське Апостолівського р-ну Дніпропетровської обл., жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз - 23.03.2011 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки і 3 місяці позбавлення волі, за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців,-

засуджено:

- за ч.2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

Вироком суду також вирішено долю речових доказів та питання щодо судових витрат.

За змістом вироку суду ОСОБА_9 ,. визнаний винуватим у тому, що він 04.10.2014 року приблизно о 10 годині за попередньою змовою із особою, матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження повторно, умисно, шляхом пошкодження вікна, проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав телевізор Соні, вартістю 373 грн. 34 коп., що належить потерпілій ОСОБА_10 .

Крім того, 13 листопада 2014 року обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшовши приблизно о 22.45 год. до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і побачивши свою співмешканку ОСОБА_11 лежачою на підлозі будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вважаючи, що вона в нетверезому стані, витяг її у двір, де умисно, зі значною силою завдав правою ногою у взутті 3 удари в область голови, чим спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент їх заподіяння у виді: черепно - мозкової травми, крововиливу під тверду мозкову оболонку в потиличній ділянці справа у вигляді темно-червоних згортків крові зпаяних з твердою мозковою оболонкою об`ємом біля 20,0 мл., крововиливу під м`яку мозкову оболонку в скроневій долі правої півкулі; в потиличній долі правої півкулі; крововиливу в 4-й шлуночок об`ємом до 10,0 мл. з крововиливом в продовгуватий мозок, набряку та повнокрів`я головного мозку, рани слизової оболонки роту, крововиливів голови і нижніх кінцівок.

Після заподіяних тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_11 , 1967 р.н., наступного дня 14.11.2014 року була госпіталізована до реанімаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 де ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

У апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_9 за змістом його апеляції вважає призначене йому покарання надмірно суворим. Вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання виклик швидкої допомоги потерпілій та добровільне з`явлення до правоохоронних органів. Окрім того вважає, що у справі є розбіжності у показаннях свідків (їх прізвища і суть розбіжностей не зазначаються), і що експерт не пояснив причину смерті.

- прокурор не оскаржуючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого порушує питання про скасування вироку районного суду через надмірну м`якість покарання, постановлення нового вироку з обранням ОСОБА_9 покарання у виді 9 років позбавлення волі. На його думку, суд недостатньо врахував суспільну небезпечність і тяжкість вчиненого ОСОБА_12 злочину проти особи, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого, який після злочину зник і не надав допомоги потерпілій.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляції, міркування потерпілого ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, прокурора ОСОБА_6 , яка не підтримувала апеляцію державного обвинувача та вважала судове рішення законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи обох апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав до їх задоволення.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_9 злочинного посягання на чуже майно, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за наведених у вироку обставин та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за обставин, викладених у вироку, стверджується сукупністю доказів, належно оцінених судом.

Зокрема, свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбачених ч.2ст.121 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він безпосередньо дослідив за участю засудженого і його захисника, та належно оцінив із дотриманням положень ст.94 КК України. Докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3ст.374КПК України суд навів у вироку.

Твердження у скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 , про протиріччя у показаннях свідків і експерта є неспроможними.

Насамперед в основу обвинувального вироку суд обґрунтовано поклав логічні, послідовні, узгоджені між собою та матеріалами кримінального провадження показання очевидців події свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Так, із показань ОСОБА_13 слідує, що коли ОСОБА_12 виявив у сараї де проживав, що спляча потерпіла помочилась на його постіль, він витягнув її за руки у двір та став бити ногами по тулубу і голові. Потім він хотів вдарити її цеглиною, але в цей час туди прибіг ОСОБА_14 та відтягнув його. Наступного дня він знову зустрівся з обвинуваченим з яким пішли до нього додому, де на тому ж місці виявили ОСОБА_11 після чого викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що того вечора до нього прибігав ОСОБА_16 та повідомив, що ОСОБА_17 витягнув ОСОБА_18 у двір і б`є, а він не може цьому завадити. Коли він вибіг на вулицю то бачив, як ОСОБА_12 бив потерпілу ногами по голові, а потім здійняв над її головою цегляну брилу і хотів ударити нею, однак він зупинив його, збивши з ніг. Обличчя потерпілої було в крові, на лобі був намазаний помадою хрест, але вона дихала і залишилась лежати ногами до сараю.

За показаннями потерпілого ОСОБА_8 його дружина ОСОБА_11 вела антисоціальний спосіб життя, систематично вживала спиртні напої, періодично зникала з дому. У черговий раз вона пішла з дому у вересні 2014року, а коли йому повідомили, що вона померла, він упізнав її труп.

Із довідки 1 МКЛ м.Полтави слідує, що ОСОБА_11 була доставлена до лікарні 14.11.2014року бригадою швидкої допомоги у вкрай тяжкому стані із діагнозом закрита ЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню кома 2 ступеню. Отруєння сурогатами алкоголю та невідомою речовиною.

Пізніше, 21.11.2014року лікарями указаної клініки була констатована її біологічна смерть.

За висновком судово-медичного експерта №1246 від16.12.2014р. на тілі трупа ОСОБА_11 були виявлені тілесні тяжкі тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми, крововиливу під тверду мозкову оболонку в потиличній ділянці справа у вигляді темно-червоних згусток крові спаяних з твердою мозковою оболонкою об`ємом біля 20мл., крововиливу під м`яку речовину головного мозку в скроневій долі правої півкулі, в потиличній долі правої півкулі, крововилив в 4 шлуночок оболонки рота, крововиливів голови і нижніх кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів, з достатньою силою прикладення. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку.

Вбачається також, що показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відносно характеру та локалізації нанесених обвинуваченим побоїв, були перевірені під час проведення із ними слідчих експериментів. При цьому виходячи із висновків проведених за їх результатами судово-медичних експертиз №1246-г від 24.12.2014 року та № 1246-в від 24.12.2014 року показання обох свідків не протирічать об`єктивним судово-медичним даним щодо характеру, локалізації і механізму нанесених ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 в область голови (т.2 а.с.62-65, 94-97).

Допитаний під час судового слідства експерт ОСОБА_19 повністю підтвердив висновки наведених вище експертиз, як і свій висновок про причини смерті потерпілої.

Слід також зазначити, що сам обвинувачений ОСОБА_12 по суті не заперечував в судовому засіданні факту побиття ОСОБА_11 у дворі за місцем свого проживання - нанесення ударів кулаком в живіт та ногою в голову, намагання застосувати для цього цеглину.

Таким чином, по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що саме ОСОБА_12 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, що потягли її смерть. Давши належну оцінку доказам, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_12 за ч.2ст.121 КК України. Отже доводи, які наведені з цього приводу у апеляційній скарзі обвинуваченого, є безпідставними. Що ж до призначеного покарання ОСОБА_9 колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Згідно з наявними у матеріалах провадження письмовими документами ОСОБА_9 є особою, що довгий час веде антисоціальний спосіб життя, ніде офіційно не працює, зловживає спиртними напоями, що спричиняло психічні розлади, неодноразово засуджувався за злочини проти власності, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, схильний до протиправних дій. (т.2 а.с.112-113)

Із мотивувальної частини вироку видно, що обираючи вид і розмір покарання, суд врахував як тяжкість вчинених злочинів, так і конкретні обставини справи, дані про особу винного і його поведінку, який вчинив злочин у стані сп`яніння, та, всупереч доводам ОСОБА_12 , залишив жертву після побиття у безпорадному стані на вулиці у холодну пору року (14 листопада 2014 року) і лише наступного дня вжив заходи до надання їй медичної допомоги.

З дотриманням загальних засад призначення покарання суд обрав йому справедливе, необхідне та достатнє покарання у межах санкції статті кримінального закону.

Отже підстав вважати призначене ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років надмірно суворим чи м`яким, як про це заявляють сторони провадження у своїх апеляціях, колегія суддів не вбачає.

Виключних обставин по справі не встановлено, а відтак застосування ст. 69 КК України, про що клопоче засуджений, є неможливим.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Октябрського району м. Полтави - залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2015 року відносно ОСОБА_9 - без змін. Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2