Справа № 1-77/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2011

Іллінецький районний суд Вінницької області в скаладі:

Головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участі прокурора Струся О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель с.Жорнище, вул. Бойка-42, Іллінецького району, Вінницької області, громадянин України, українець, одружений, не працюючий, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий 05.01.1990 року Замостянським р/с по ст. 140 ч.2 КК України (1960 року) до з років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України переглянути виконання вироку на 2 роки; 21.02.1991 року Іллінецьким р/с по ст. 215-2 ч.3 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 29.11.1996 року Іллінецьким р/с по ст.81 ч.2 КК України (1960 року) до виправних робіт терміном 1 рік 6 місяців; 16.03.1999 року Іллінецьким р/с по ст. 81 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі; 06.02.2003 року Вінницьким р/с по ст. 289 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 04.04.2005 року Іллінецьким районним судом по ст. 185 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; 21.02.2011 року Іллінецький районним судом Вінницької області по ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавленням волі з застосуванням ст. 75 КК України на один рік, судимість в ОСОБА_1 не погашена, -

по ст. 185ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в перших числах вересня 2010 року, близько 15.00 години, повторно, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_2, що в с. Жорнище по вул. Садова - 28, Іллінецького району, Вінницької області, де біля підсобного приміщення на землі помітив, безвідвальний корпус плуга вартістю 820 гривень, після чого таємно викрав його, і даною крадіжкою ОСОБА_2, завдав матеріальної шкоди на загальну суму 820 гривень.

Будучи допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину у скоєному ним злочині передбаченому ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та показав, що він проживає за вище вказаною адресою. Так, в перших числах вересня 2010 року, точного числа він не памятає, близько 15 години, він вирішив вчинити крадіжку та пішов до домогосподарства ОСОБА_2. В той день він був тверезий та адекватно оцінював свої дії. Коли він прийшов до домогосподарства ОСОБА_2 та переконався, що господарів і навкруги нікого немає, зайшов через незамкнену хвіртку подвіря ОСОБА_2, та оглянувши його подвіря помітив біля підсобного приміщення на землі задню частину корпуса навісного плуга, яку він вирішив викрасти, взявши корпус плуга в руки та виніс його з даного домогосподарства пішовши по під поле, щоб ніхто не бачив, та заніс корпус плуга до домогосподарства ОСОБА_3, для того щоб обміняти його на гроші чи спиртне, оскільки він знав що останній на той час скуповував металобрухт, а також ОСОБА_3 проживає неподалік домогосподарства ОСОБА_2 Через 10 хвилин він прийшов з даним предметом до домогосподарства ОСОБА_3 та зайшовши до нього на подвіря і зустрівшись з останнім запропонував йому обміняти корпус плуга який він приніс на якісь цінні речі, не пояснивши йому де він його взяв. За корпус плуга ОСОБА_3 дав йому близько двох стаканів тютюну і він пішов з його домогосподарства. Даний корпус плуга вагою близько 12 кг та складався він з лемеха та стойки, колір якого був коричневий та частково покритий іржею. Після того як він заніс даний корпус плуга ОСОБА_3 він пішов до ОСОБА_4 де в нього при розмові розповів йому, що вчинив крадіжку корпуса плуга з домогосподарства ОСОБА_2 та заніс його до ОСОБА_3, за що він дав йому два стакани тютюну. Після даної крадіжки через декілька днів ОСОБА_1 знову прийшов до домогосподарства ОСОБА_2 та вчини знову крадіжку за що він притягнутий до кримінальної відповідальності. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти розгляду справи за скороченою судовою процедурою, відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків та потерпілого.

Крім повного визнання своєї вини підсуднім у скоєні злочину, його вина також підтверджується і іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4), протоколом огляду місця події (а.с.6-7), довідкою вартості (а.с.13).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена повністю. Дії підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує те, тяжкість вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше судимий, негативно характеризується за місцем проживання, як помякшуючу покарання підсудного обставину суд враховує щире каяття у скоєному злочині. Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання суд визнає рецидив злочинів. Щодо інкримінованої обставини повторність, то її з обвинувачення підсудного слід виключити, оскільки повторність являється кваліфікуючою обставиною вчиненого підсуднім злочину. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити міру покарання, передбачену санкцією статті 185 ч.2 КК України у виді обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки, що буде необхідним для його виправлення і попередження нових злочинів. При призначенні остаточної міри покарання підсудному ОСОБА_1 слід застосувати ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, урахувавши покарання згідно вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.02.2011 року.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд-,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 2ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185ч.2 КК України у виді трьох трьох років обмеження волі

На підставі ст. ст. 70 ч.4, 72 КК України остаточну міру покарання призначити Гонча руку ОСОБА_5, шляхом часткового складання призначених покарань за попереднім вироком, у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробовуваням терміном на два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Суддя М.І. Мотрук