У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Шевченко Т.В., Гошовської Т.В.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві 20 вересня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора м.Києва на вирок
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вироком
Шевченківського районного суду м.Києва від 28 грудня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого,

засуджено за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 4
роки позбавлення волі з конфіскацією ½ частини
всього його майна;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого,

засуджено за ч.3 ст.309 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3
роки 6 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням та іспитовим строком 2 роки. Покладено обов'язки, передбачені
п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 294,19 грн. судових витрат.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_3, вирок щодо якого не оскаржується в
касаційному порядку.

В
апеляційному порядку справа не переглядалась.

ОСОБА_3
та ОСОБА_1 засуджені за незаконне придбання, зберігання, перевезення особливо
небезпечної психотропної речовини з метою збуту, а також незаконний збут,
вчинений повторно, в особливо великих розмірах, а ОСОБА_2 - за незаконне
придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту, в
особливо великих розмірах.

Так,
21.02.2006 року у під'їзді буд.№5 по вул.Генерала Свободи у м.Ужгороді ОСОБА_1
придбав у ОСОБА_3 за 4500 грн. 200 таблеток, які містять
3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА) у особливо великих розмірах. Того ж дня
біля супермаркету «Вопак» по вул.Можайського у м.Ужгороді ОСОБА_1 незаконно збув
ОСОБА_2 за 4500 грн. придбані ним 200 таблеток.

ОСОБА_2
незаконно перевіз придбане до місця свого проживання у АДРЕСА_1, де вжив 5
таблеток, а решту продовжував зберігати без мети збуту. 23.02.2006 року та
4.03.2006 року для особистого вживання без мети збуту незаконно перевіз з
м.Ужгорода до м.Києва відповідно 152 та
43 таблетки, з яких 152 таблетки незаконно зберігав у АДРЕСА_2 за місцем
проживання ОСОБА_4, 40 таблеток у салоні автомобіля останнього, який не був обізнаний
щодо злочинного характеру дій ОСОБА_2, та 3 таблетки ОСОБА_2 зберігав при собі.

7.03.2006
року на автозаправці «Окко» у м.Мукачеві Закарпатської обл. ОСОБА_1 за 4500
грн. повторно придбав у ОСОБА_3 300 таблеток, які містять
3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА) в особливо великих розмірах, які повторно
незаконно зберігав та перевозив з метою подальшого збуту.

У
касаційному поданні заступник прокурора м.Києва, не оскаржуючи вирок у частині
засудження ОСОБА_3, просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного
покарання ступеню тяжкості злочинів та особи винних внаслідок м'якості, а
справу щодо зазначених засуджених направити на новий судовий розгляд. Вважає,
що суд необгрунтовано призначив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання із застосуванням
ст.69 КК України та безпідставно звільнив ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їм
злочинів та кваліфікація дій засуджених є правильними і не оспорюються в
касаційному поданні.

Посилання
у касаційному поданні на безпідставне застосування щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2
ст.69 КК України, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеню
тяжкості злочинів та особам засуджених, непереконливі. Як видно зі змісту
вироку, суд, призначаючи засудженим покарання, в повній мірі врахував наявність
декількох обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, їх позитивні
характеристики, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, наявність у
ОСОБА_1 на утриманні неповнолітньої дитини.

За
таких обставин, суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування
щодо обох засуджених ст.69 КК України і призначив їм покарання нижче від
найнижчої межі, передбаченої законом.

Крім
того, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кожним із засуджених злочинів, суд
залишив ОСОБА_1 покарання у виді реального позбавлення волі та звільнив ОСОБА_2
від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов'язків.

Таким чином, при перевірці справи не виявлено передбачених ст.398 КПК
України підстав для призначення справи до розгляду касаційним судом з
повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

відмовити
у задоволенні касаційного подання.

С у д д
і :

Пивовар В.Ф.
Шевченко Т.В. Гошовська Т.В.