УХВАЛА

Іменем України

Колегія
суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Руських К.Г.

суддів - Сенченко
І.М. , Франтовської Т.І.

за участю прокурора Чепурко А.С.

розглянула
23 травня 2007 року в м. Дніпропетровську кримінальну справу за
апеляцією прокурора, який приймав участь
у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 23
лютого 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець Харківської
області, раніше не судимий,

засуджений за
ст. 309 ч. 1 КК України
до 1 року обмеження волі.

Згідно
зі ст.
75 КК
України від відбування призначеного судом покарання звільнений з іспитовим
строком в 1 рік.

Згідно з
вироком суду ОСОБА_1засуджено за те, що 29.11. 2006 p.,
він, маючи намір
на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знайшов на смітнику в с. Ановка Близнюківського району Харківської
області дикоростучу рослину коноплі,
зірвав з неї листя та дрібні стебла. Після цього засуджений приніс їх з
собою в с. Добринька вул. Центральна Петропавлівського району, тобто незаконно придбав і зберігав наркотичні
засоби для власного вживання, без мети
їх збуту.

29.11.2006 р. працівниками
Петропавлівського РВ УМВС під час особистого огляду речей ОСОБА_1було виявлено
та вилучено речовину рослинного походження із характерним запахом коноплі.
Згідно з висновком хімічної експертизи,
речовина, вилучена уОСОБА_1 ,
вагою 22,
38 гр. являється особливо небезпечним наркотичним засобом каннабіс ( маріхуана ),
яку він незаконно придбав та зберігав для власного
вживання, без мети збуту.

В
апеляції прокурор, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
просить вирок відносно ОСОБА_1.
скасувати, а справу направити на

Справа
№ 11a-851/2007

новий
судовий розгляд в зв'язку з тим, що
суд, застосувавши ст. 75 КК України та
звільнивши засудженого від відбування призначеного покарання, не поклав на нього ніяких обов'язків, які передбачені ст. 76
КК України.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав подану апеляцію та
просив вирок змінити, доповнивши його та
поклавши на засудженого певні обов'язки,
передбачені ст. 76 КК України, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Висновок
суду про винністьОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку
злочину відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і в апеляції
під сумнів не ставиться.

Дії
засудженого правильно кваліфіковані
судом по ст. 309
ч. 1 КК України.

Доводи
апеляції прокурора про те, що суд
безпідставно не поклав на засудженого певні обов'язки, які передбачені ст. 76
КК України колегія суддів вважає обґрунтованими.

Покладення
на засудженого, який звільняється від
відбування покарання з іспитовим строком,
певних обов'язків, які
передбачені ст. 76 КК України є одним з обов'язкових
елементів, що визначають основний зміст
випробування.

Ці
обов'язки дозволяють органам виконання покарання здійснювати певний контроль за
поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.

Покладені
обов'язки також певною мірою дисциплінують засуджену особу.

Хоча, згідно зі
ст. 76 КК України
покладення обов'язків є правом суду,
однак для здійснення контролю за засудженим, який звільнений від відбування покарання з
випробуванням, необхідно бачити його
бажання або небажання виправлення. Тому є доцільним покладених зазначених
обов'язків на таких осіб у кожному випадку,
тим більше, що їх виконання є
умовою такого звільнення, вказаною
у ст.
75 КК
України.

За таких
обставин колегія суддів вважає необхідним доповнити резолютивну частину вироку
та покласти на засудженого ОСОБА_1обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України,
судова палата,

ухвалила:

апеляцію
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок
Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2007 року відносно
ОСОБА_1змінити і доповнити резолютивну частину вироку вказівкою, якою на підставі ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання та роботи.

В іншій
частині вирок залишити без змін.