Справа № 339/33/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000692 щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Далеке Чорноморського району Автономної республіки Крим та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою освітою, не працюючого, є особою, яка у відповідності до вимог ст. 89 КК України немає судимості

за ч.1 ст.125 КК України ,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження при таких обставинах.

Так, обвинувачений 13.12.2014 року близько 17.30 год., перебуваючи в приміщенні магазину Магнолія Плюс в с. Міжріччя Болехівської міської ради, на грунті давніх неприязних стосунків умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_5 один удар кулаком в обличчя справа , після чого пляшкою з- під вина завдав ще один удар по голові, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці голови, саден в ділянці обличчя.

ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав та пояснив, що в той день він з друзями під`їхав до магазину "Магнолія " в с.Міжріччя, щоб випити каву. Перед тим, як зайти в магазин , він побачив потерпілого разом із братом ОСОБА_6 , з якими перебував у неприязних відносинах( раніше він був засуджений за нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень). Не привітавшись з ними, він з друзями зайшли у бар та сіли за столик. В цей час до нього подзвонив потерпілий, вимагаючи , щоб він вийшов на вулицю поговорити. Але він продовжував сидіти в барі, і побачив , що зайшов потерпілий і став бігти до нього, схопив його за палець, від чого йому стало боляче. Він вдарив його рукою, від чого ОСОБА_5 впав, і коли став підніматись, він взяв зі столу пляшку з під вина і знову наніс удар в голову. Підбігли друзі потерпілого та його забрали.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав , що він разом зі своїм братом ОСОБА_6 перебували в магазині с.Міжріччя і коли виходили на вулицю повз столик, де сидів обвинувачений , то він почув, як ОСОБА_4 йому пригрозив " Я тебе кисерю". Він вийшов на вулицю і вирішив повернутися до обвинуваченого, щоб з`ясувати з ним з приводу таких висловлювань. Коли підійшов до обвинуваченого, то відчув удар в обличчя, впав і після цього отримав ще один удар по голові пляшкою . Голова його була в крові, він тиждень лікувався та переніс страждання. Тому вважає, що обвинувачений повинен сплатити йому 20000грн. моральної шкоди.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, окрім показів потерпілого та обвинуваченого, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами: поясненнями свідків, матеріалами справи.

Так, свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтвердили, що вони перебували у магазині разом з потерпілим ОСОБА_5 . Обвинувачений сидів за столиком і коли до нього підійшов ОСОБА_5 , то він наніс йому удар в обличчя, а потім пляшкою по голові.

Свідок ОСОБА_6 , пояснив, що він разом зі своїм братом ОСОБА_5 перебувають вкрай неприязних стосунках з обвинуваченим . Перебуваючи в магазині , вони з братом купили пиво. Коли виходили на вулицю повз столик, де сидів обвинувачений, то почули, що обвинувачений їм пригрозив, що їх "прокесирить". Він запропонував ОСОБА_4 вийти на вулицю, щоб поговорити, але той не вийшов. Брат повернувся назад до магазину, а він залишився на вулиці. Від братів ОСОБА_9 дізнався, що брата побив ОСОБА_4 .

Показання потерпілого та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо механізму заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичної експертизи №195 від 22 грудня 2014 року , згідно якої на момент освідування у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляд рани в тім`яній ділянці, садна в ділянці обличчя.

Як значиться у висновку, садна утворилися від ударно-дотичної чи ковзаної дії тупих твердих предметів. Оскільки в медичній картці хворого особливості рани не описані, тому експерт позбавлений висловитись про характер рани і відповісти від дії якого предмета утворилася, він немав можливості ( а.с. 36).

З приводу отриманої травми ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Болезхівської міської лікарні з 13.12.2014 по 19.12.2014 року (а.с.46).

Ніяких інших обставин, при яких потерпілий міг отримати тілесні ушкодження, встановлені висновком експерта, ні досудовим слідством, ні судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 22, 93 КПК України, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, обвинувачений не довів суду, що тілесні ушкодження потерпілому спричинені не навмисно.

Аналізуючи та оцінюючи здобуті у провадженні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України , оскільки ним вчинено умисні легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи вид і розмір покарання за скоєне обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65, 67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відноситься згідно ст. 12 КК до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання вини.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він не працює, позитивно характеризується по місцю проживання, він хоч і є особою, яка у відповідності до вимог ст. 89 КК немає судимості, проте після відбуття покарання за вироком суду від 27 березня 2013року у виді штрафу за спричинення брату потерпілого ОСОБА_6 середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження (ч.1 ст.122 КК), належних висновків для себе не зробив і знову через невеликий проміжок часу вчинив умисний злочин щодо потерпілого. (а.с.44-45)

З долучених свідоцтв про народження ОСОБА_10 , 2014р.н. та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачений не зазначений їх батьком, проте суд погоджується із доводами обвинуваченого та й цього не заперечував прокурор про те, що ці малолітні діти перебувають на утриманні ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами справи на а.с.41. А сам обвинувачений пояснював, що він є батьком дітей і вони народжені за час перебування в цивільному шлюбі з їх матір`ю і реєстрація їх народження проведена у відповідності до вимог ст. 135СК України.

Окрім того, суд вважає, як пом`якщуючу обставину і винну поведінку самого потерпілого, який , знаючи про конфліктний характер обвинуваченого по відношенню до нього та його брата , неприязність стосунків, що склалися між ними, сам підійшов до обвинуваченого, який сидів за столиком. Щоб виправдати такі дії , потерпілий та його брат ОСОБА_6 вказували на те, що обвинувачений їм словесно погрожував. Однак свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були присутніми в магазині, пояснили, що ніяких висловлювань щодо потерпілого з боку обвинуваченого вони не чули.

Санкцією частини 1 статті 125 КК України передбачаено покарання у виді штрафу, громадських та виправних робіт.

З урахуванням викладених вище обставин , враховуючи важке матеріальне становище обвинуваченого , суд приходить до переконання про призначення йому покарання у виді громадських робіт, яке буде також необхідним як для попередження нових кримінальних правопорушень з його боку, так і для суспільної користі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого в розмірі 2000 0грн. компенсації моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Потерпілий в судовому засіданні обгрунтовуючи розмір моральних страждань, виходив з того, що він протягом семи днів перебував на стаціонарному лікуванні , внаслідок чого був позбавлений працювати та отримувати дохід.

Обвинувачений цивільний позов визнав частково в сумі 1000грн., так як на даний час у нього важке матеріальне становище: він непрацевлаштований, має на утриманні двох дітей дошкільного віку, через відсутність власного житла сплачує орендну плату за наймане житло.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд згідно вимог ст.23ЦК України враховує величину фізичного болю та страждань, яких потерпілий зазнав у зв`язку із заподіяння йому тілесних ушкоджень, з приводу яких він лікувався, а також і винні дії самого потерпілого, який підійшов до обвинуваченого та спровокував його на конфлікт .

Крім того, суд бере до уваги і важке матеріальне становище обвинуваченого, який ніде не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей .

За таких обставин, а також з врахуванням засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає доцільним визначити розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому 1500 грн. А компенсація у 20000грн., на стягнення якої наполягав потерпілий, з врахуванням зазначених вище обставин носила би конфіскаційний характер та не відповідала би вищезазначеним засадам та судовій практиці.

Керуючись ст. 368,370-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125КК України та призначити йому покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної щкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1500 (одну тисячу пятсот ) гривень компенсації за завдану моральну шкоду.

До набрання вироку законної сили підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 немає.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Суддя ОСОБА_1