У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів за участю прокурора

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.,
Морозової С.Ю.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 17 травня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Донецької області на постановлене щодо
ОСОБА_1 судове рішення,

в с т а н о в и л а:

Постановою Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 22 червня 2006 року до

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

судимого
25.01.2006 р. за ст.ст. 296 ч.1, 296 ч.2, 186 ч.2, 75 КК України на 4 роки
позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

за
вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
застосовано заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до
психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В апеляційному порядку справа не
розглядалась.

Згідно з постановою 17 лютого 2006 року
о 22 год. ОСОБА_1 знаходячись у приміщенні магазину “Тріо”, що на вул.Козаченка
у с.Клинове Артемівського району, погрожував ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4
застосуванням ножа, який взяв з прилавку зазначеного магазину та завдав удар
даним ножем у грудну клітку ОСОБА_5, який намагався припинити такі дії ОСОБА_1,
спричинивши потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У касаційному поданні прокурор
вказує, що в порушення вимог ст.94 КК України суд неправильно обрав ОСОБА_1 вид
примусового заходу медичного характеру, не в повній мірі прийняв до уваги всі
обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та не врахував дані про його
особу. За змістом подання у зв”язку із неправильним застосуванням судом
кримінального закону прокурор просить скасувати постанову щодо ОСОБА_1 і
направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Згідно з п.15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року “Про практику застосування
судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування”,
визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного
закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його
психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного
діяння.

Для об”єктивної оцінки ступеня
небезпечності психічно хворого для себе
або інших осіб суд має спочатку з”ясувати думку експертів-психіатрів
стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути
призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з
урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно
небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів
медичного характеру.

Як видно із матеріалів справи, в
судовому засіданні був допитаний експерт-психіатр Кругових, який підтвердив
висновки амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи
про те, що ОСОБА_1 під час вчинення суспільно небезпечного діяння знаходився в
тимчасовому хворобливому стані, не розумів свої дії і не міг керувати ними, як
і на час розгляду справи в суді, становить небезпеку для себе і потребує
госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом.

Враховуючи думку експерта, висновки зазначеної вище експертизи суд,
належним чином умотивуваши своє рішення, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1,
обгрунтовано застосував до останнього примусові заходи медичного характеру у
вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора
Донецької області залишити без задоволення, а постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2006 року щодо ОСОБА_1
- без зміни.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Кузьменко О.Т.