ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2015 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тарасівка Великописаревського району Сумської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 08.11.2011 р. Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст. 185, ст.. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, 24.06.2014 р. за ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.06.2014 р. умовно-достроково звільненого на невідбутий строк 1 рік 21 день, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.09.2014 р. приблизно о 16 год. 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля Третьої міської клінічної психіатричної лікарні, яка знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Ак. Павлова, 46, де діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту для особистого вживання, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій у невстановленої в ході досудового слідства особи за 50 грн., після чого став незаконно зберігати його при собі до моменту його зупинення співробітниками міліції 08.09.2014 р. о 17 гд. 00 хв. по вул. Маршала Батицького, 37, які у нього виявили та вилучили медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою у перерахунку на суху речовину 0,2882 грама, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 давав неоднакові показання щодо обставин вчиненого злочину. Так, на початку судового засідання ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважав, що дослідження доказів є недоцільним, між тим, після промови прокурора у судових дебатах, відмовився від раніше наданий показань і став наполягати на відсутності в його діях будь-якої вини і на застосуванні до цього недозволених заходів впливу на досудовому слідстві, а саме, фізичного та психологічного насильства, в зв`язку з чим, він вимушений був визнати свою вину. Після спростування своїх попередніх показань, ОСОБА_5 пояснив, що шприц, який був у нього знайдений і вилучений, йому не належить, а кофта, в якій був знайдений шприц, належить його знайомому, який передав її йому на його прохання. Крім того, в суді ОСОБА_5 надавав плутані показання щодо вживання ним наркотичних засобів, спочатку показував, що взагалі не вживав ніколи наркотичних засобів, а в подальшому пояснив, що став вживати психотропні речовини під час попереднього ув`язнення за обвинуваченням за попередній злочин.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина підтверджується наданими суду доказами.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 08.09.2014 р. ОСОБА_5 , якому було запропоновано видати заборонені предмети, достав з карманів одежі та видав шприц, об`ємом 5 мл., в якому знаходилася рідина об`ємом 1,9 мл., пояснивши, що в шприці знаходиться наркотичний засіб (а.с.38-39).

Факт добровільної видачі ОСОБА_5 наркотичного засобу у шприці співробітникам міліції підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ Московського РВ ГУМВС України в Харківській області від 12.09.2014 р. визнані речовими доказами: вилучений 08.092014 р. у ОСОБА_5 медичний шприц об`ємом 5 мл., з рідиною 2,0 мл.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1801 від 12.09.2014 р. рідина об`ємом 2,0 мл., яка містилася у вилученому у ОСОБА_5 шприцу містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою у перерахунку на суху речовину 0,2882 грама.

Показання обвинуваченого суд оцінює критично і вважає, що його позиція в частині невизнання вини є намаганням уникнути всієї повноти відповідальності за вчинений злочин і ніякими доказами в суді не підтверджена.

Сумніви висловлені захисником обвинуваченого щодо недостовірності показань свідка ОСОБА_6 , ніякими доказами не підтверджені. Так само, як і не підтверджені в суді доказами показання обвинуваченого в частині застосування до нього недозволених заходів фізичного та психічного впливу. Відповідно до постанови старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_7 від 18.03.2015 р. кримінальне провадження по заяві ОСОБА_5 щодо застосування до нього недозволених заходів закрито за відсутністю в діях посадових осіб Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше засуджений неодноразово за корисливі злочини і вчинив новий злочин у період умовного звільнення від відбування покарання, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, але пройшов курс лікування залежності від психостимуляторів, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, визнану обставину, що обтяжує покарання і за зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у вигляді позбавлення волі. При цьому, суд керується положеннями ст. 71 КК України при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, і до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Питання про долю речових доказів та стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.100, ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Московського районного суду м.Харкова від 08.11.2011 р. у вигляді чотирьох місяців позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання два роки та чотири місяці позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання відраховувати ОСОБА_5 з моменту фактичного затримання.

Речові докази, а саме, шприц з рідиною, які зберігаються в УМЗ ГУМВС України в Харківській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на проведення експертизи в сумі 368 (триста шістдесят вісім) грн. 94 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя