Справа № 1-14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

12 червня 2008 року м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Хоминець
М.М.

секретаря Гундич
Г.В.

захисників ОСОБА_8,
ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця ст. Литовно Амурського району Хабаровського
краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1, з повною загальною середньою
освітою, працюючого в «Нафтохімік Прикарпаття», неодруженого, несудимого,
громадянина України,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця с. Лєсноє Амурського району Хабаровського
краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_2, з повною вищою освітою, працюючого
лікарем Івано-Франківської ОКЛ, одруженого, на утриманні одна неповнолітня
дитина, несудимого, громадянина України,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а
н о в и в :

Підсудний
ОСОБА_1 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_2 легке тілесне ушкодження, що
викликало короткочасний розлад здоров'я.

Підсудний
ОСОБА_2 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_1 легке тілесне ушкодження.

Злочини
скоєно за наступних обставин.

24
лютого 2007 року біля 16 години на подвір'ї господарства по АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
довгий час перебувають у неприязних стосунках, виник конфлікт, що переріс у
бійку. Під час бійки ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 кілька ударів кулаком в обличчя та
по голові, спричинивши закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу
головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним
розладом здоров'я, а ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 кілька ударів рукою в обличчя,
спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Підсудний
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у пред'явленому обвинуваченні не визнав
та пояснив, що 24 лютого 2007 р. біля 16 год. побачив, як один з майстрів, які
робили дах у господарстві ОСОБА_2, ходив по його, ОСОБА_1, городі. Коли він
зробив майстрові зауваження, ОСОБА_2 почав нецензурно виражатись на його
адресу, потім несподівано збив його з ніг; коли він впав, ОСОБА_2 наносив йому
удари в обличчя, драпав обличчя руками; коли він відчув на своєму обличчі кров,
то скинув ОСОБА_2 з себе, вони обоє піднялись з землі. Потім ОСОБА_2 знову
поліз битись, і він, ОСОБА_1, захищаючись, відштовхнув його, вдаривши при
цьому, той не падав. Після цього ОСОБА_3 забрав ОСОБА_2 Останньому він більше ударів
не наносив.

Підсудний
ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у пред'явленому обвинуваченні не визнав
та пояснив, що 24 лютого 2007 р. зранку ОСОБА_1 погрожував, щоб майстри, які
перекривали дах його, ОСОБА_2, будинку, не ходили по городі. Біля 16 год. ОСОБА_1
вибіг на його подвір'я, почав бити його в обличчя, наніс кілька ударів кулаком; вони обоє впали
на землю, де боролись. ОСОБА_3 їх розтягнув. ОСОБА_1 погрожував йому вбивством
у присутності майстрів. Він ударів
ОСОБА_1 не наносив, лише захищався.

Вина
підсудного ОСОБА_1 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_2 легкого тілесного
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, незважаючи на невизнання ним
своєї вини, доводиться сукупністю таких доказів:

- показаннями
потерпілого ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 наніс йому кілька ударів кулаком в
обличчя і по голові;

- показаннями
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про те, що 24 лютого 2007 р. після обіду
вони, перебуваючи на подвір'ї ОСОБА_2, якому допомагали перекривати дах
будинку, бачили, як ОСОБА_1 підбіг до ОСОБА_2 і вдарив його кілька разів рукою
в обличчя;

- показаннями
свідка ОСОБА_3 про те, що 24 лютого 2007 р. після обіду, коли він перебував в
ОСОБА_2, почув за будинком крик, його покликав ОСОБА_4; він, свідок, прийшовши,
побачив, як ОСОБА_1 бив ОСОБА_2 кулаком в обличчя;

- даними
висновку експерта, згідно якого у потерпілого ОСОБА_2 мались тілесні
ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, що
відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад
здоров'я; синець та садна в ділянці обличчя, синець в ділянці лівого стегна, що
відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.75-76).

Вина
підсудного ОСОБА_2 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_1 легкого тілесного
ушкодження, незважаючи на заперечення ним своєї вини, доводиться сукупністю
таких доказів:

- показаннями
потерпілого ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 наніс йому кілька ударів рукою в
обличчя;

- показаннями
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про те, що після того, як ОСОБА_1 розпочав
бійку, вдаривши ОСОБА_2 в обличчя, вони обоє «зчепились» і впали на землю;
ОСОБА_3 їх розтягнув, розборонив;

- показаннями
свідка ОСОБА_3 про те, що він бачив кров на обличчі як ОСОБА_2, так і ОСОБА_1;

- оголошеним в
порядку ст.306 КПК України поясненням свідка ОСОБА_7 про те, що після того, як
ОСОБА_1 наніс кілька ударів рукою в обличчя ОСОБА_2, вони обоє «тягали» один
одного до того часу, поки їх не розборонив ОСОБА_3;

- даними
відібраного в ОСОБА_2 працівником міліції пояснення, де він вказував, що наніс
ОСОБА_1 два удари в область обличчя (а.с.21, з.с.)

- даними
висновку експерта, згідно якого у потерпілого ОСОБА_1 мались тілесні ушкодження
у вигляді саден в ділянках обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень
(а.с.77-78).

Суд вважає, що заперечення підсудними своєї вини у вчиненні злочинів
спрямоване на ухилення їх від відповідальності. Суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що
ініціатором бійки став ОСОБА_1, розпочата останнім бійка переросла у взаємну між обома підсудними.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку, що вина підсудних у вчиненому повністю доведена, а
їх неправомірні дії слід кваліфікувати:

- підсудного
ОСОБА_1 - за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому
ОСОБА_2 легке тілесне ушкодження, що викликало короткочасний розлад здоров'я;

- підсудного
ОСОБА_2 - за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому
ОСОБА_1 легке тілесне ушкодження.

При призначенні підсудним покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особи винних, а саме те, що вони раніше не судимі, обидва позитивно
характеризуються, підсудний ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітню дитину, а
також відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання обом підсудним.

Суд вважає можливим застосувати до обох підсудних міру покарання у виді
штрафу, так як вказане покарання необхідне і достатнє для їх виправлення і
попередження нових злочинів.

Заявлений потерпілим ОСОБА_2 цивільний
позов підлягає до часткового задоволення. Злочинними
діями підсудного ОСОБА_1 йому завдано матеріальної шкоди на суму 994,15 грн.,
які витрачені на лікування (а.с.3,4), та моральної шкоди, що полягає у
фізичному болю, якого потерпілий зазнав у зв'язку зі спричиненими йому тілесними ушкодженнями, у
душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою
підсудного щодо нього. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування
моральної шкоди, суд виходить з вимог розумності і справедливості та враховує
характер вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого.
З підсудного ОСОБА_1 слід стягнути у користь потерпілого ОСОБА_2 994,15 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. на відшкодування спричиненої
моральної шкоди.

Заявлений потерпілим ОСОБА_1 цивільний
позов підлягає до часткового задоволення. Злочинними
діями підсудного ОСОБА_2 йому спричинено моральну шкоду, що полягає у фізичному
болю, якого потерпілий зазнав у зв'язку зі спричиненими йому тілесними ушкодженнями, та
душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою
підсудного щодо нього. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування
моральної шкоди, суд виходить з вимог розумності і справедливості та враховує
характер вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого.
З підсудного ОСОБА_2 слід стягнути у користь потерпілого ОСОБА_1 1500 грн. на
відшкодування завданої моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна
тисяча) грн.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК
України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот)
грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 994 (дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 15 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) грн. на відшкодування
моральної шкоди, а всього 3994 (три тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 15
коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу п'ятсот) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Обрати щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області
протягом п'ятнадцяти діб з часу проголошення шляхом подачі апеляції через
Тисменицький районний суд.

Головуюча М.М.Хоминець

Копія вірна:

Суддя М.М.Хоминець