Справа № 11-836/11 Головуючий у 1 інстанції: Курилець А.Р.
Доповідач: Марітчак Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Марітчака Т.М.,
суддів апеляційного судуМихалюка В.О. та Стельмаха І.О.,
при секретаріГирович В.В.,
за участю прокурораШахрайчук Н.І.,
засудженогоОСОБА_6
та його захисникаГуменецького І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 1 липня 2011 року, -

встановила:

цим вироком:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ванадзор, Республіка Вірменія, вірменина, громадянина Республіки Вірменія, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1, -

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 (п'ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено взяття під варту.

У вироку суду вирішено строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання -з 3 лютого 2010 року.

Вироком суду постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_6 в користь держави 751,20 грн. судових витрат за проведення експертизи.

Питання про долю речових доказів судом вирішено відповідно до закону.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за те, що він 03.02.2010 року близько 01.30 год., знаходячись в приміщенні квартири за АДРЕСА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час словесного конфлікту завдав свій співмешканці ОСОБА_9 удар ножем в грудну клітку, cпричинивши проникаючу колото-різану рану, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав на вирок суду апеляцію, в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 1 липня 2011 року -скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суду.

Прокурор покликається в апеляції на те, що органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні замаху на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_9, за ч. 2 ст. 15 -ч. 1 ст. 115 КК України, однак суд першої інстанції неправильно застосувавши кримінальний закон, необгрунтовано перекваліфікував дії ОСОБА_6 із ч. 2 ст. 15 -ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, взявши до уваги неправдиві покази підсудного ОСОБА_10 та показання потерпілої ОСОБА_9, які вона змінила в судовому засіданні.

На думку апелянта, винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15 -ч. 1 ст. 115 КК України повністю доводиться зібраними на досудовому слідстві та перевіреними судом доказами, а саме показаннями: ОСОБА_6 в якості обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_9 на досудовому слідстві, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на досудовому слідстві, свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав на вирок суду апеляцію, в якій ставить питання про зміну вироку Галицького районного суду м. Львова від 1 липня 2011 року, в частині призначення покарання, і просить обмежитись покаранням, відбутим ним під час тримання його під вартою у даній кримінальній справі.

Засуджений ОСОБА_6 покликаться в апеляції на те, що при обранні покарання судом першої інстанції не врахованого того, що він написав явку з повинною, внаслідок чого суд прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність пом'якшуючих покарання обставин та неможливості застосування щодо нього ст. 69 КК України і призначення покарання нижче нижчої межі, від передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України покарання.

На думку апелянта, судом також не враховано того, що потерпіла ОСОБА_9 претензій до нього не має і просить справу провадженням закрити у зв'язку із примиренням та того, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та усунув заподіяну шкоду.

У запереченні на апеляцію прокурора, захисник засудженого ОСОБА_6 -адвокат І. Гуменецький просить апеляцію прокурора задовольнити частково, лише в частині скасування вироку Галицького районного суду м. Львова від 1 липня 2011 року, а в частині скерування справи на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду -залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування вироку суду першої інстанції і направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_6 до задовольняння не підлягає, а апеляція прокурора підлягає до задовольнення із наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у нанесенні потерпілій ОСОБА_9 удару ножем та заподіяння потерпілій колото-різаної рани, проникаючої в грудну порожнину зліва відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, та не заперечується самим засудженим ОСОБА_6.

Однак, на думку колегії суддів, при кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, суд першої інстанції не врахував того, що під час встановлення змісту умислу ОСОБА_6 суд повинен виходити не тільки з пояснень обвинуваченого та підсудного, але й із сукупності всіх обставин вчиненого злочину.

Зокрема, під час встановлення умислу ОСОБА_6 на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_9, суд повинен виходити з сукупності всіх обставин справи, приймаючи до уваги попередню поведінку винного, спосіб вчинення злочину, застосовані знаряддя, локалізацію тілесного ушкодження та характер заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час конфлікту із своєю співмешканкою ОСОБА_9, завдав їй удар ножем в ліву частину грудної клітки, спричинивши потерпілій проникаючу колото-різану рану, заподіявши таким чином потерпілій тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 під час сварки із своєю співмешканкою ОСОБА_9, заподіяв їй ножем проникаючу колото-різану рану в ліву частину грудної клітки.

Однак, перекваліфіковуючи дії засудженого ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 15 -ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, суд першої інстанції не мотивував в достатній мірі, чому саме в діях засудженого ОСОБА_6, які виразилися в тому, що він із застосуванням ножа спричинив потерпілій проникаючу колото-різану рану грудної клітки зліва, відсутній умисел на вбивство потерпілої ОСОБА_9, а лише покликався на те, що виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації поранень та поведінки винного і потерпілої, що передувала події суд прийшов до висновку, що умислом ОСОБА_6 не охоплювалося позбавлення життя потерпілої.

Крім того, суд першої інстанції покликався на показання свідка ОСОБА_13 на досудовому слідстві, як на доказ винуватості ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 36-38). Однак, при цьому суд першої інстанції, не піддав аналізу показання свідка в цій частині, що ОСОБА_6 під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 кричав, що заріже її, а схопивши із столу на кухні ніж, побіг за потерпілою в кімнату і з криками "вб'ю тебе"наніс їй удар ножем в груди.

Суд першої інстанції також не піддав аналізу показання малолітнього свідка ОСОБА_17, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11, з показів яких на досудовому слідстві вбачається, що ОСОБА_6 під час конфлікту погрожував потерпілій ОСОБА_9 вбивством.

У зв'язку з вищенаведеним, апеляцію прокурора необхідно задовольнити, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції -скасувати.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції належить допитати потерпілу ОСОБА_9 та очевидців події, в тому числі і про причини зміни ними показів в судовому засіданні та з урахуванням поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_9, способу вчинення злочину, застосування для вчинення злочину ножа, локалізації тілесного ушкодження та характеру заподіяних потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 та визначити йому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

В задовольнянні апеляції засудженого ОСОБА_6 необхідно відмовити у зв'язку з її безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 374, 377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

відмовити в задовольненні апеляції засудженого ОСОБА_6, а апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 1 липня 2011 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд, в іншому складі суду.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 залишити попередньо обраний -утримання під вартою.

Судді:

підпис підпис підпис

Марітчак Т.М. Михалюк В.О. Стельмах І.О.

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак