Справа №11-217/07 Головуючий у 1 інстанції - Каліновська B.C.
ст.222 ч.2, 365 ч.3, Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007
р.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Хомицького
A.M.

суддів Пазюка О.С, Оксентюка В.Н.

з участю
прокурора Смолюка Б.С.

засудженого ОСОБА_1розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Луцьку кримінальну справу за апеляцією цивільного
позивача ВАТ «Райффайзен банк «Аваль» на вирок Луцького міськрайонного суду від
6 лютого 2007 року, яким
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженець та житель села Гірка Полонка Луцького району Волинської
області, українець, громадянин України, освіта вища, одруженого, працюючого
інспектором інспекції державного нагляду з охорони праці, на підставі ст.89 КК України не
судимий,

· засуджений
за ст.222 ч.2 КК України на 2
(два) роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані
з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на два роки;

· за
ст.365 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 (три) роки
позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з використанням
організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки;

· за ст.366 ч.2 КК України
на два роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених
покарань остаточно до відбування ОСОБА_1.
визначено 4 (чотири)
роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих функцій терміном на 3 (три) роки.

2

На підставі ст. 75, 76 КК України
засудженого звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням з
іспитовим строком на два роки.

Зобов'язано
засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну
місця роботи та проживання.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню - підписка про
невиїзд.

В задоволенні
цивільного позову ВАТ Акціонерного поштового пенсійного банку «Аваль» надалі
«Райффайзен банк «Аваль» до ОСОБА_1.
про стягнення 186000
гривень матеріальних збитків відмовлено.

Вказаним вироком
вирішена доля речових доказів, а також стягнуті судові витрати.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку колегія суддів судової палати,

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком
ОСОБА_1визнаний винним і засуджений за те, що перебуваючи на посаді
генерального директора сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес» (надалі СГ ТзОВ «Прогрес») в с.Гірка Полонка
Луцького району та будучи службовою особою, в процесі здійснення
фінансово-господарської діяльності даного господарства, виконуючи
організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, які полягали
у керівництві та виконанні повноважень по управлінню і розпорядженню майном та
коштами підприємства, в порушення вимог статуту СГ ТзОВ «Прогрес», згідно якого
затвердження угод на суму більше 150 тисяч гривень є компетенцією зборів
учасників, з метою одержання кредиту в сумі 300000 (триста тисяч) гривен, в
грудні 2002 року надав у Волинську обласну дирекцію поштово-пенсійного банку
«Аваль» завідомо неправдиву інформацію про належність наданого в заставу банку
майна та мету використання кредитних коштів. Після отримання кредиту ОСОБА_1.,
будучи директором СГ ТзОВ «Прогрес» умов кредитного договору не виконав,
отриманий кредит використав не за цільовим призначенням, 186000 гривень кредиту
банку не повернув, спричинивши банку «Аваль» матеріальну шкоду у великих
розмірах.

Він же, 26 грудня 2002 року з метою
отримання кредитних коштів надав АППБ «Аваль» фіктивну довідку за №417 від 26.12.2002 року про те, що
поголів'я худоби, яке виділяється під заставу за кредит в паювання не включено
і в майнових паях не перебуває, а 27
грудня 2002 року
надав банку фіктивний протокол зборів засновників СГ ТзОВ «Прогрес» від 27.12.2002 року, з
підробленими підписами засновників, про надання згоди на отримання кредиту на
суму 300000 гривень,
які завірив своїм підписом та круглою печаткою СГ ТзОВ «Прогрес» Луцького
району.

На підставі
поданих документів, 28 грудня 2002 року з АППБ
«Аваль» уклав кредитний договір №010/01-10/648
на кредит у розмірі 300000
гривень терміном до 27
грудня 2003 року зі
сплатою 24% річних.
Даний кредит мав бути використаний для придбання паливо-мастильних матеріалів,
мінеральних добрив, засобів захисту рослин та запасних частин для господарства.

3

Однак, отримані
кредитні кошти СГ ТзОВ «Прогрес» не були використані за цільовим призначенням,
а 28 грудня 2002 року платіжним
дорученням №423 були
перераховані ТзОВ «Панхім» для погашення попереднього кредиту за №010/08-01/262 від 23.11.2001 року.

Крім того, ОСОБА_115 січня 2003 року, в
забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору від 28 грудня 2002 року, діючи
умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, надав АППБ «Аваль» в
заставу поголів'я великої рогатої худоби в кількості 595 голів, які не
належали СГ ТзОВ «Прогрес», а перебували у спільній часткові власності
співвласників ТзОВ «Прогрес» і були передані вказаному підприємству в оренду до
21 січня 2004 року.

Цивільний
позивач ВАТ АППБ «Аваль» (надалі ВАТ «Райффайзен банк «Аваль») в поданій на
вирок апеляції посилається на те, що суд безпідставно відмовив позивачу у
задоволенні цивільного позову на суму 186000
гривень. Вважає, що злочини ОСОБА_1вчинив
будучи службовою особою. Умисними діями ОСОБА_1«Райффайзенбанку
«Аваль» завдана велика матеріальна шкода. СГ ТзОВ «Прогрес» не
уповноважувало ОСОБА_1вчиняти
умисні дії, які суперечать закону. Вважає, що матеріальну шкоду слід стягнути з
засудженого ОСОБА_1Прохає вирок у частині цивільного позову скасувати і
постановити свій вирок, яким стягнути з ОСОБА_1. в користь «Райффайзенбанку
«Аваль» 186000 гривень матеріальної шкоди.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції, заслухавши пояснення
засудженого, який апеляцію не визнав, міркування прокурора про залишення вироку
без змін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляція задоволенню не підлягає.

Фактичні
обставини справи, правильність кваліфікацій дій засудженого та обрана міра
покарання ніким з учасників процесу не оспорюється.

Обговорюючи
питання про цивільний позов суд першої інстанції виходив із того, що кредитний
договір за №010/01-10/684
ОСОБА_1укладав з банком від імені СГ ТзОВ «Прогрес» і на потреби даного товариства.
Вказані кредитні кошти були використані товариством, а не ОСОБА_1., як фізичною
особою. Крім того, рішенням господарського суду Волинської області від 24 травня 2004 року за позовом
акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» стягнуто з СГ ТзОВ «Прогрес» - 186 000 гривень
простроченого кредиту, відсотки за користування кредитом та судові витрати.

4 червня 2004
року господарським судом області видано наказ №763-1 про примусове
виконання рішення господарського суду від 24
травня 2004 року
(т.2 а.с. 145, т.3
а.с.157).

Відповідно до
ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при
провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що
несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов,
який розглядається судом разом з кримінальною справою.

4

Суд першої
інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, зокрема те, що
кредитний договір був укладений від імені господарчого підприємства, яке і
користувалось кредитними коштами. Тому відповідальність за прострочення кредиту
має нести товариство, а не його керівник.

Оскільки рішення
господарського суду стягнуто з СГ ТзОВ «Прогрес» суму простроченого кредиту та
відсотки за кредит, суд правильно відмовив цивільному позивачу у задоволенні
цивільного позову.

Підстав для
скасування вироку в частині цивільного позову і постановления нового вироку колегія суддів
судової падати не знаходить.

Керуючись
ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Луцького
міськрайонного суду від 6
лютого 2007 року
щодо ОСОБА_1залишити
без зміни, а апеляцію цивільного позивача ВАТ «Райффайзен банку «Аваль» - без задоволення.