АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимий,
засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності. Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишений без зміни.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом розбійного нападу заволодів майном ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 16.12.2011 року близько 04 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно з корисливих спонукань, знаходячись біля будинку № 9 по вул. Урлівська в м. Києві, керуючись раптово виниклим умислом, вступили в обопільну злочинну змову з метою заволодіння майном раніше незнайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шляхом розбою. Після чого вчинили напад на останніх, який виразився в тому, що ОСОБА_9 наніс удар головою в голову ОСОБА_5 , а ОСОБА_5 на підтримку дій ОСОБА_9 наніс ОСОБА_5 декілька ударів рукою в обличчя, після чого потерпілий ОСОБА_5 став тікати, а за ним слідом побігли ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 , залишившись з ОСОБА_8 , наніс йому удар головою у ніс та удар рукою в обличчя, від чого ОСОБА_8 втратив свідомість та впав на землю. Після чого, ОСОБА_9 заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном «Нокіа 5230» вартістю 1450 грн., у середині якого знаходилася сім-карта оператора «Лайф» вартістю 15 грн., на рахунку якої було 10 грн.; запальничкою «Крікет» вартістю 5 грн., а всього ОСОБА_9 заволодів майном ОСОБА_8 на загальну суму 1480 грн., після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном побіг за своїми друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_5 наздоганяти ОСОБА_5 .

У той час, як ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , не наздогнавши ОСОБА_5 відстали, ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_5 та наніс йому удар рукою в обличчя, від якого ОСОБА_5 впав на землю. В цей момент підбіг ОСОБА_5 та на підтримку дій ОСОБА_12 , також наніс чотири удари ногою в обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_5 від отриманих ушкоджень втратив свідомість. ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , обшукавши ОСОБА_5 , заволоділи майном останнього, а саме: срібним ланцюжком з срібним хрестиком загальною вартістю 700 грн.; гаманцем чорного кольору з шкірозамінника вартістю 70 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 478 грн.; кредитною карткою «Приват Банк», яка матеріальної цінності не представляє, на якій знаходилися гроші в сумі 623 грн. У подальшому в банкоматі «Приват Банк» з вказаної картки гроші були зняті ОСОБА_7 ; кредитною карткою «Козирна карта», яка матеріальної цінності не представляє, а всього заволоділи майном ОСОБА_5 на загальну суму 1871 грн., після чого з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зникли.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 230/е від 15.02.2012 року у ОСОБА_5 на момент звернення за медичною допомогою 16.12.2011 року та при проведенні судово-медичного огляду 19.12.2011 року були виявлені тілесні ушкодження: синці на повіках лівого ока, на лівій щоці, у лобній ділянці справа, на верхній повіці правого ока, садна у правій скроневій та виличній ділянках, які не є небезпечними для життя, утворилися від дії тупих предметів, судити про характерні властивості яких не представляється можливим, не виключно у строк, зазначений у описовій частині постанови, тобто 16.12.2011 року, кожне з яких за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, будучи особами, які раніше вчинили розбій, шляхом розбійного нападу заволоділи майном ОСОБА_13 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 20.12.2011 року, приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно з корисливих спонукань, знаходячись біля будинку № 9 по вул. Урлівська в м. Києві, керуючись раптово виниклим умислом, вступили в обопільну злочинну змову з метою заволодіння майном раніше незнайомого ОСОБА_14 шляхом розбою, вчинили напад на останнього, який виразився в тому, що ОСОБА_9 побіг за ОСОБА_14 , вслід за яким побігли ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ОСОБА_9 , наздогнавши першим потерпілого ОСОБА_14 , наніс йому удар головою в голову, внаслідок чого ОСОБА_14 втратив свідомість від отриманих ушкоджень. У той час як на підтримку дій ОСОБА_9 ОСОБА_5 також підбіг до ОСОБА_14 , ОСОБА_7 стояв неподалік від них та своєю присутністю психологічно тиснув на потерпілого ОСОБА_14 . Подолавши, таким чином волю останнього до опору, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 обшукали ОСОБА_14 та заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном «Нокіа 5300» вартістю 500 грн., у середині якого знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 20 грн., навушниками «Нокіа» вартістю 60 грн., паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , який матеріальної цінності не представляє, курткою чорного кольору вартістю 500 грн., рюкзаком чорного кольору вартістю 150 грн., в якому знаходилися чоловічі брюки сірого кольору вартістю 200 грн., шкіряні чоловічі туфлі чорного кольору вартістю 700 грн., а всього заволоділи майном ОСОБА_14 на загальну суму 2155 грн. та з місця вчинення злочину зникли.

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи №276/е від 21.02.2012 року ОСОБА_14 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили скороминущі наслідки тривалістю не більш як 6 діб.

В апеляції засуджений ОСОБА_5 просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року скасувати в частині призначеного покарання як незаконний та необгрунтований, призначити йому покарання із урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, застосувати положення ст. 69 КК України.

В обґрунтування наведеного вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно врахував як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що не знайшло свого підтвердження доказами по справі, а також не взяв до уваги обставини, що на думку засудженого, пом`якшують призначене покарання, а саме: він раніше не судимий, вину визнав повністю, народився в багатодітній сім`ї, виховувався в школі-інтернаті для дітей сиріт.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції; засудженого, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що подана апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, за обставин, детально викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом, яким дана належна оцінка.

Дії засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, кваліфіковані вірно, що також не оспорюється в апеляції.

Так, суд першої інстанції при вирішенні питання щодо виду і міри призначеного ОСОБА_15 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких; дані про особу засудженого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо; обставин, що пом`якшують покарання не встановив; обставиною, що обтяжує покарання засудженого, визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і на думку колегії суддів, обгрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі близьке до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 187 КК України, яке, в даному випадку, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, вмотивувавши прийняте рішення у вироку.

Посилання засудженого в апеляції на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував повне визнання вини, спростовується даними протоколу судового засідання від 14.08.2014 року (Т2 а.с. 51), згідно якого ОСОБА_5 свою винність в інкримінованому злочині визнав частково.

З урахуванням викладених обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду в частині призначеного покарання, з наведених в апеляції засудженого мотивів, немає, тому колегія суддів вважає вирок суду законним і обгрунтованим, покарання справедливим, а апеляцію такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (1960 року) та п. п. 11, 13, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (13.04.2012 року), колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ ______________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11/796/109/2015 Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1