ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/8773/14-к
провадження № 1-кс/201/3791/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ

У складі:

Головуючої слідчої судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю:

Прокурора ОСОБА_3

Заявника ОСОБА_4

Адвоката ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_4 стосовно скасування постанови заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 26 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2014 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 стосовно скасування постанови заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 26 березня 2014 року.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_4 послався на те, що 19 червня 2014 року він отримав постанову заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 26 березня 2014 року за №06/2-3651-13 щодо розгляду заяви про скоєний злочин та відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку із відсутністю будь-яких об`єктивних даних про вчинення суддями Апеляційного суду Дніпропетровської області кримінального правопорушення, що і стало причиною звернення до суду із скаргою.

В судовому засіданні заявник та його адвокат наполягали на задоволенні скарги, так як вважають бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області неправомірною.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що дана відповідь не є постановою, а тому не підлягає оскарженню відповідно до ст. 303 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги №201/8773/14-к, а також враховуючи пояснення сторін, суд приходить до нижчевикладеного висновку з таких підстав.

Згідно ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, зокрема заявляти клопотання щодо порушень кримінального процесуального законодавства під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 30 КПК України правосуддя у кримінальному провадженні здійснюється виключно судами, отже, право давати оцінку наявності чи відсутності процесуальних порушень у ході проведення досудового розслідування та судового провадження належить суду на підставі аналізу досліджених у справі доказів при ухваленні судового рішення.

Відповідно до матеріалів поданої скарги, Родзевіло просить суд скасувати постанову заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 26 березня 2014 року.

Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідним.

Проте лист за підписом заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 26 березня 2014 року за №06/2-3651-13 про повідомлення щодо проведення перевірки заяви та відмови стосовно внесення відомостей до ЄРДР, який і є предметом оскарження не є рішенням слідчого, як це передбачено вищевказаною нормою закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_4 подана на постанову заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 26 березня 2014 року за №06/2-3651-13, не підлягає оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим вважаю необхідним залишити скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 110, 303, 304, 307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 стосовно скасування постанови заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 26 березня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1