Справа № 343/2251/14-к
Провадження № 11-кп/779/40/2015
Категорія ст. 185 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/779/40/2015, про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.185 ч. 1 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Долинського районного суду від 12 листопада 2014 року, із участю: секретаря с/з ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 2 курсу Войнилівського професійного ліцею, не одруженого, не судимого,-

засуджено:

за ст. 185 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 15 серпня 2014 року близько 23 години в м.Долина по вул..Міцкевича між неповнолітнім ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_10 на грунті неприязних стосунків зав`язалась суперечка, яка переросла у бійку, під час якої ОСОБА_10 впав в канаву і випустив з рук належний йому мобільний телефон.

Продовжуючи свої направомірні дії, неповнолітній ОСОБА_5 з мотивів користі та з метою заволодіння чужим майном таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Самсунг GT-55610» вартістю 500 грн, який знаходився на землі, з картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн, на рахунку якої були 3 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 513 грн, залишивши місце події.

В своїй апеляційній скарзі прокурор покликається на те, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає до зміни, у зв`язку з неправильним застосуванням судом кримінального закону. Просить вирок суду змінити і застосувати штраф у розмірі 1003 грн. 59 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду: прокурора, який апеляційну скаргу підтримав і просить вирок суду змінити, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 59 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1003 грн., обвинуваченого ОСОБА_5 його захисника ОСОБА_8 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 , які вважають апеляційну скаргу безпідставною і просять вирок суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Цих вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Мотивуючи висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який її засуджено, суд першої інстанції послався на докази, що містяться в матеріалах справи, зібрані у встановленому законом порядку, досліджені в судовому засіданні, належно оцінені і є обгрунтованими і в апеляційній скарзі вони не оспорюються.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не правильно застосував кримінальний закон.

Згідно ч.1 ст.185 КК України покарання за цим законом призначається у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Даним вироком призначено обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн., який не є кратним неоподаткованому мінімуму доходів громадян (1000/17=58,82).

Отже, порушено вимоги ч.2 ст.53 КК України. Суд призначив покарання неповнолітньому ОСОБА_5 не в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян із зазначенням еквівалентної суми, а у твердій грошовій формі, що є неправильним застосуванням кримінального закону.

З огляду на наведене, колегія суддів знаходить підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, оскільки наведені в ній обставини не враховані судом першої інстанції при визначенні покарання.

Проте, на думку колегії суддів, ставлячи в апеляційній скарзі питання про зміну вироку в сторону збільшення розміру покарання, то цим самим погіршується становище обвинуваченого, що є недопустимим, а тому обвинуваченому слід змінити покарання, пом`якшивши його та призначити його у вигляді штрафу в розмірі 58 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Долинського районного суду від 12 листопада 2014року, щодо ОСОБА_5 змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 58 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 986 гривень.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду ОСОБА_2