Справа № 1-140
ВИРОК

ім'ям України

« 26 » січня 2007 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Мовчана О.Г.

при секретарі: Звєрєвої Е.С.

за участю
прокурора: Євсюкова Ф.Б.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився
у м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

·
24 лютого 1995 року Шевченківським
районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140 КК України до
трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки. 17
січня 1996 року направлений у місця
позбавлення волі. Звільненого відповідно до Закону України «Про
амністії» 04 серпня 1998 року;

·
02 квітня 2002 року Василівським районним судом
Запорізької області за

4.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення
волі, зі звільненням від

відбуття покарання з випробуванням строком на два
роки;

- 04 лютого 2005 року Василівським районним
судом Запорізької області за

ч.3 ст.185 КК України
до трьох років одного місяця позбавлення волі

(початок відбуття покарання - з 15 квітня 2003 року). Звільненого по

відбуттю строку покарання 15 квітня 2006 року,

справа призначена до розгляду за ст.395 КК України;

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2006 року, ОСОБА_1 звільнився з місць
позбавленні волі в зв'язку з відбуттям строку покарання, при цьому, будучи
під підпис повідомленим, що згідно
постанови Вільнянського районного суду від 04 квітня 2006 року у відношенні
нього встановлено адміністративний нагляд за місцем проживання строком на 1 рік
6 місяців з встановленням наступних обмежень: заборона виходу з дому з
21 години до 05 години ранку наступного дня; обмеження часу виїзду по особистим
справам за межі міста до двох днів; реєстрація в міліції чотири рази на місяць.

15 травня 2006 року ОСОБА_1 після звільнення прибув до Василівського РВ
УМВС України в Запорізькій області, після чого був попереджений заступником начальника
відділення дільничних інспекторів

2

Василівського РВ Тесленко О.І. про потребу надання
відповідних документів й фотокарток. З метою, в подальшому,
уникнути від адміністративного нагляду без попередження органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 виїхав за межі Василівського району й став проживати за адресою:
АДРЕСА_1.

Досудовим слідством дії ОСОБА_1 кваліфіковані за
ст.395 КК України, тобто як порушення правил
адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця
проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо
якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення
з місць позбавлення волі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінуємому йому противоправному
діянні визнав повністю, повідомивши суду, що факти, викладені в постанові про порушення
кримінальної справи, обвинуваченні та обвинувальному висновку відповідають
дійсності. Просив суд визнати не доцільним дослідження
всіх доказів по справі, оскільки ним не оспорюється
кваліфікація інкримінованого противоправного діяння,
обставини його вчинення. Вчинення злочину
пояснив тяжким матеріальним становищем та можливістю
пошуку заробітку.

Вислухавши думку учасників судового розгляду суд,
відповідно до ст.299 КПК України, визнав не доцільним
подальше дослідження доказів по справі, оскільки
підсудним не оспорюються фактичні обставини справи і кваліфікація інкримінованого
йому противоправного діяння.

Знаходячи обвинувачення доказаним,
суд вважає, що органами, які проводили досудове слідство та здійснювали підтримку
державного обвинувачення, дії підсудного
ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як вчинення злочину, передбаченого ст.395 КК України, тобто як порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне
залишення особою місця проживання з
метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі
звільнення з місць позбавлення волі.

Речові докази по справі відсутні.

Вирішуючи питання про призначення покарання
підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості, мотиви,
характер, обставини вчиненого ним противоправного діяння,
щиросердне каяття, що визнається обставиною, що пом'якшує
покарання.

З урахуванням особи підсудного, його бажання стати на шлях виправлення, матеріалів, що характеризують особу,
сімейного стану, осудного відношення
до вчиненого, суд вважає за можливе з метою перевиховання, призначити мінімальну міру покарання, передбачену
санкцією статті 395 КК України.

Керуючись ст.124, 129 Конституції України,
ст.ст.50-51, 63, 65-67, ст.395 КК України, ст.ст.323-324 КПК, суд, -

3

ПРИСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому
покарання у вигляді одного місяця арешту.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про
невиїзд.

На вирок суду може бути подана
апеляція в апеляційний суд Запорізької області через Василівський районний суд
протягом п'ятнадцяти днів з моменту оголошення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області О.Г. Мовчан