Справа
№11-156/2008 р.
Головуючий у 1-й інстанції
Категорія: ст.128 КК України Полюхович О.І.
Доповідач: Шпинта М.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду
Рівненської області в складі:

Головуючого
Сачука В.І.

Суддів
Іващука В.Я., Шпинти М.Д.

за участю прокурора
Ютовець Н.І.

засудженого ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівному 25 березня 2008 року
кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на вирок Кузнецовського
міського суду Рівненської області від 28 грудня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець с.Стара
Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, гр.України, з
незакінченою вищою освітою, одружений,
на утриманні має малолітню дитину, суб'єкт
підприємницької діяльності,
житель АДРЕСА_1, раніше не судимий ,-

Засуджений за ст.128 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі п. ”ж” ст.1 Закону України “Про амністію” від 19 квітня 2007
року звільнений від призначеного покарання.

За вироком суду, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 28 березня 2007 року
близько 1 год.30 хв. в
м.Кузнецовськ Рівненської області при
вході в бар “Маямі” під час конфлікту,
що виник на грунті особистих неприязних стосунків штовхнув потерпілого ОСОБА_2
зі сходинок бару, легковажно розраховуючи на відвернення настання шкоди. Не
втримавшись на ногах ОСОБА_2 впав, вдарившись тімяною ділянкою голови об
бетонне покриття перед входом в бар, отримавши при цьому необережне тяжке
тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент їх заподіяння.

В поданій апеляції потерпілий ОСОБА_2 просить вирок скасувати, а справу
направити прокурору Рівненської області на додаткове розслідування для пред'явлення засудженому обвинувачення за ч.2 ст.121, ч.4
ст.296 КК України. При цьому зазначає, що досудове і судове слідство по справі
проведено поверхово, а тому при додатковому розслідуванні обвинувачення має
також бути пред'явлене ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, оскільки вони разом з засудженим наносили йому тілесні
ушкодження. Доводить, що вказані особи нанесли йому удар залізним предметом по
голові, тому їх дії необхідно
кваліфікувати як умисне спричинення тілесних ушкоджень в громадському місці. До
того ж, вважає, що у висновках судово-медичних експертизах є суперечності щодо
механізму спричинення йому тілесних ушкоджень. Для усунення вказаних
суперечностей пропонує провести повторну судово-медичну експертизу.

В запереченнях на апеляцію потерпілого прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду залишити без зміни,
а апеляцію потерпілого без задоволення. При цьому зазначає, що досудове і
судове слідство проведено відповідно до вимог кримінально-процесуального
законодавства. Доказів, які б підтверджували, що потерпілого били ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 досудовим слідством не добуто. При дослідженні висновків
судово-медичних експертиз
судово-медичний експерт ОСОБА_6 в суді роз'яснив свої висновки і дав
відповіді на запитання учасників судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його
представника, які просять задовільнити апеляцію, думку прокурора та
засудженогоОСОБА_1 про залишення вироку без зміни, а апеляції - без
задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст.367 КПК України підставами для скасування або
зміни вироку апеляційною інстанцією рішення місцевого суду є однобічність або
неповнота дізнання, досудового чи судового слідства, невідповідність висновків
суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотне порушення
кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального
закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні передбаченого ст.128 КК України злочину за викладених у вироку
обставин є правильним. Зокрема, він грунтується на показаннях
засудженогоОСОБА_1, який не заперечував, що
28 березня 2007 року у нього на грунті особистих неприязних стосунків
виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_2, в результаті якого він його штовхнув зі
сходинок бару. Не втримавшись на ногах, потерпілий впав і вдарився тім'яною
ділянкою голови об бетонне покриття (а.с.169 );
свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які
зазначили, що бачили як засуджений штовхнув потерпілого і останній впав,
вдарившись головою об бетонне покриття (а.с.174-177) .

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи потерпілий
ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні
СМЧ-3 з приводу важкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого
ступеня, субарахноідально-паренхіматозного крововиливу зліва, розриву
барабанної перетинки справа, забійної рани лівої лобно-скроневої ділянки зліва.
Розрив барабанної перетинки справа, забійна рана потиличної ділянки справа та
лівої лобно-скроневої ділянки зліва виникли від дії тупого предмету, можливо як
від ударів кулаками або ногами, так і в результаті падіння з висоти власного
росту з послідуючим ударом головою об тверде покриття 28.03.2007 р. і
відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я. Важка черепно-мозкова травма: забій
головного мозку, субдуральна гематома зліва виникли від дії тупого
предмету, можливо внаслідок падіння з висоти власного росту з послідуючим
ударом головою об тверде покриття 28.03.2007 р. і відносяться до розряду тяжких
тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння (а.с.73-74
).

Судово-медичний експерт ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив висновки
судово-медичних експертиз і відповідно до вимог ст.311 КПК дав роз'яснення,
згідно яких у висновку від 06.04.2007 р. перераховані тілесні ушкодження не
розподілені по ступенях тяжкості, а у висновку додаткової експертизи такі
розподілені по ступенях тяжкості, в тому числі і тілесні ушкодження у виді
розриву барабанної перетинки (а.с.185-186).

Тому доводи потерпілого про суперечності у висновках судово-медичних
експертизах щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень є
безпідставними, оскільки висновки судово-медичних експертиз в судовому засіданні детально перевірялись і
ні в кого з учасників судового засідання сумніву у правильності цих висновків
не виникало.

Відповідно до вимог ст.275 КПК України розгляд справи в суді провадиться
тільки відносно підсудних і тільки в межах пред'явленого їм обвинувачення. В
разі необхідності доповнити чи змінити пред'явлене обвинувачення або порушити
кримінальну справу по новому обвинуваченню чи щодо нових осіб суд додержується
правил, установлених в статтях 276, 277, 278 цього Кодексу.

Аналіз статей 276, 277, 278 КПК свідчить, що питання щодо нового
обвинувачення, його доповнення чи про притягнення до кримінальної відповідальності іншої
особи учасники судового процесу можуть
ставити тільки під час судового розгляду.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи під час її судового розгляду
суд детально виясняв питання щодо можливого вчинення злочину відносно
потерпілого і іншими особами та з цього питання прийняв процесуальне рішення (а.с.146, 159). Таке ж
питання вияснялось і на досудовому слідстві,
в результаті чого була прийнята постанова про відмову в порушенні кримінальної
справи відносно окремих осіб (а.с.76).

Таким чином, доводи потерпілого про причетність до вчинення злочину і інших
осіб були предметом перевірки як органами досудового слідства, так і
судом, і з цього питання прийняті
процесуальні рішення. Колегія суддів вважає, що вказані
процесуальні рішення відповідають вимогам кримінально-процесуального
законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія
суддів,-

Ухвалила:

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2007
року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію потерпілого ОСОБА_2 - без
задоволення.

Головуючий
підпис

Судді
підписи

З оригіналом згідно: суддя-доповідач М.Д.Шпинта