Справа № 199/9729/13-к
ВИРОК

іменем України

23 вересня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Лисенка В.О.

при секретарі - Капацин Ю.В.

за участю прокурора - Некрасова А.В.,

потерпілого - ОСОБА_1,

обвинуваченого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську кримінальне
провадження № 0004059 відносно:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Дніпропетровська, росіянина,
громадянина України, освіта середня
технічна, вдівця, який має на утриманні
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
не працюючого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

1) 16.03.1994 Жовтневим районним судом міста
Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141 КК
України (в редакції 1960 року) до 1 року 6
місяців позбавлення волі з
конфіскацією майна. На підставі ухвали
Дніпропетровського обласного суду від
05.04.1994 вирок змінено, засуджений із
застосуванням ст. 45 КК України умовно, з
іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 16.01.1996 Жовтневим районним судом міста
Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145,
ч. 3 ст. 193, ст. 42 КК України (в редакції 1960
року) до 3 років позбавлення волі з
конфіскацією майна;

3) 16.07.1997 Жовтневим районним судом міста
Дніпропетровська за ст. 17 ч. 3 ст. 81, ч. 1
ст. 89, ст.ст. 42, 43 КК України (в редакції
1960 року) до 3 років 3 місяців позбавлення
волі з конфіскацією майна;

4) 30.11.2001 Жовтневим районним судом міста
Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК
України до 2 років позбавлення волі;

5) 14.11.2003 Жовтневим районним судом міста
Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК
України до 4 років позбавлення волі. На
підставі ухвали Дніпропетровського
апеляційного суду від 14.01.2004 вирок
змінено, засуджений до 3 років 1 місяця
позбавлення волі;

6) 29.10.2007 Бабушкінським районним судом
міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 1
ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ст. 70 КК
України до 2 років 6 місяців позбавлення
волі;

7) 17.08.2010 Московським районним судом
міста Харкова за ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.ст. 72,
73 КК України до 1 року обмеження волі;

8) 26.05.2011 Жовтневим районним судом міста
Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263,
ч. 2 ст. 309, ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до
2 років 6 місяців позбавлення волі. На
підставі ухвали Дніпропетровського
апеляційного суду від 03.08.2011 вирок
змінено, виключено засудження із
застосуванням ст. 71 КК України,
засуджений до 2 років позбавлення волі;

9) 23.09.2011 Павлоградським міськрайонним
судом Дніпропетровської області за ч. 3
ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2
років 1 місяця позбавлення волі;

10) 20.08.2012 Новомосковським міськрайонним
судом Дніпропетровської області за ч. 2
ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1
місяця позбавлення волі. Звільнення:
15.03.2013 з Дніпропетровського СІЗО № 3 за
відбуттям строку покарання,

який обвинувачується у вчинені
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, маючи непогашені судимості, в
тому числі за злочини проти власності,
знову вчинив умисний корисливий злочин
проти власності за наступних
встановлених судом обставин.

05.08.2013 близько 02:50 години ОСОБА_2
знаходився біля будинку № 1-а по вул.
Планетній в місті Дніпропетровську, де
в нього раптово виник злочинний умисел
на таємне викрадення чужого майна
(крадіжку).

В цей же день близько 03:00 години ОСОБА_2,
реалізуючи свій злочинний умисел,
перебуваючи біля будинку № 1-а по вул.
Планетній в місті Дніпропетровську,
підійшов до автомобіля марки «Тойота
Авенсіс», н.з. НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_1, та, діючи таємно, із корисливої
заінтересованості, почав знімати по
одному колесу з даного автомобіля та
переносити їх до автомобіля марки «ВАЗ
21043», н.з. НОМЕР_2, який знаходився по вул.
М.Малиновського, навпроти магазину
«М'ясо». Знявши з автомобіля марки
«Тойота Авенсіс» три колеса загальною
вартістю 3280 гривень, які належать
ОСОБА_1, ОСОБА_2 помістив їх в багажник і
салон автомобіля марки «ВАЗ 21043», н.з.
НОМЕР_2. Повернувшись за четвертим
колесом, ОСОБА_2 побачив, як з балкону
будинку № 1-а по вул. Планетній за ним
хтось спостерігає у зв'язку із чим
попрямував до автомобіля марки «ВАЗ
21043», н.з. НОМЕР_2, де по дорозі побачив
співробітників міліції та почав тікати
з місця вчинення злочину, залишивши
автомобіль марки «ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_2,
з викраденим на місці злочину.

Таким чином, ОСОБА_2 довести свій
злочинний намір до кінця не зміг, з
незалежних від нього обставин,
оскільки його дії були припинені
працівниками міліції.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину
визнав в повному обсязі, заявив про
щиросердне каяття у вчиненому і
пояснив, що дійсно він при
вищевикладених обставинах, місці і
часу, намагався викрасти колеса з
автомобіля марки «Тойота Авенсіс»,
знявши три колеса, але не зміг ними
розпорядитися, оскільки його дії були
припинені працівниками міліції.

Суд вважає, що вина обвинуваченого
ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин,
викладених у вироку, підтверджується
повністю дослідженими в судовому
засіданні доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_1 в
судовому засіданні про те, що ніччю
05.08.2013 він побачив, що з його автомобіля
«Тойота Авенсіс», н.з. НОМЕР_1, хтось
зняв колеса, тому він одразу же
подзвонив до міліції. Після затримання
ОСОБА_2 всі колеса повернуті йому в
первісному стані;

- протоколом огляду місця події від
05.08.2013, згідно якого встановлено і
оглянуто місце злочину - територія біля
будинку № 1-а по вул. Планетній в місті
Дніпропетровську (Т. 2 а.с. 3);

- протоколом огляду від 05.08.2013, згідно
якого оглянутий автомобіль марки «ВАЗ
21043», н.з. НОМЕР_2, яким керував
обвинувачений ОСОБА_2 (Т. 2 а.с. 6-8);

- протоколом огляду від 07.08.2013, згідно
якого в присутності обвинуваченого
ОСОБА_2 під час внутрішнього огляду
автомобіля марки «ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_2,
виявлено та вилучено 3 колеса з
автомобіля «Тойота Авенсіс» (Т. 2 а.с.
23-25);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 14.08.2013, згідно якого
ОСОБА_2 на місті вчинення злочину
показав та розповів, яким чином він
намагався скоїти крадіжку коліс з
автомобілю марки «Тойота Авенсіс» (Т. 2
а.с. 38-44).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2
знайшла своє повне підтвердження в
процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2
повинні бути правильно кваліфіковані
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як такі,
що виразилися в закінченому замаху на
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), вчинені повторно.

Орган досудового слідства
кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК
України, як закінчений злочин. Проте
така кваліфікація дій обвинуваченого
ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження
під час судового розгляду, оскільки
ОСОБА_2, знявши з автомобіля марки
«Тойота Авенсіс» три колеса, помістив
їх в багажник і салон автомобіля марки
«ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_2. Повернувшись за
четвертим колесом, ОСОБА_2 побачив, як з
балкону будинку № 1-а по вул. Планетній
за ним хтось спостерігає у зв'язку із
чим попрямував до автомобіля марки
«ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_2, де по дорозі
побачив співробітників міліції та
почав тікати з місця вчинення злочину,
залишивши автомобіль марки «ВАЗ 21043»,
н.з. НОМЕР_2, з викраденим на місці
злочину, що підтверджується протоколом
огляду від 05.08.2013 автомобіля «ВАЗ 21043»,
н.з. НОМЕР_2, який був оглянутий одразу
же після вчинення злочину і
доставлений у подвір'я
Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області, у
зв'язку із чим ОСОБА_2 не мав змоги
розпорядитися викраденими колесами,
які перебували в салоні автомобіля
«ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_2 (Т. 2 а.с. 6-8, 23-25).
Таким чином, ОСОБА_2 довести свій
злочинний намір до кінця не зміг, з
незалежних від нього обставин.

Призначаючи вид і міру покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, який відноситься до категорії
середньої тяжкості, ступінь здійснення
злочинного наміру та причини,
внаслідок яких злочин не було доведено
до кінця, дані про особу обвинуваченого
ОСОБА_2, який раніше неодноразово
судимий, вдівець, офіційно не працює,
характеризується позитивно, має на
утриманні малолітню дитину, на обліку у
лікарів нарколога та психіатра на
перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд визнає: його
повне визнання вини, щире каяття у
вчиненому, знаходження на утриманні
малолітньої дитини.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд визнає:
рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного суд
вважає за необхідне призначити
обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у
вигляді позбавлення волі, проте без
його реального відбування, на підставі
вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів
законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації,
буде необхідним і достатнім для
виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та
попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,
суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.
185 КК України та призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі
на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання,
встановивши засудженому іспитовий
строк три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_2 обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- три колеса (Т. 2 а.с. 27, 28) - повернути
потерпілому ОСОБА_1;

- автомобіль марки «ВАЗ 21043», н.з. НОМЕР_2
і набір ключів до нього (Т. 2 а.с. 46, 47, 48, 49)
- повернути ОСОБА_4.

На вирок можуть бути подані апеляційні
скарги протягом 30 днів з дня його
проголошення до судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
апеляційним судом.

Суддя:
В.О. Лисенко