Справа № 473/2778/15-к
ВИРОК
іменем України
"03" серпня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей Вознесенської РДА ОСОБА_5 ,

законних представників неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Трикратне Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, студента другого курсу Вознесенського професійного ліцею групи №74, не не працює, сімейний стан - не одружений, зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, на обліку в службі у справах дітей Вознесенської РДА не знаходився,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Трикратне Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, студента другого курсу Вознесенського професійного ліцею групи №76, не працює, сімейний стан - не одружений, зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, на обліку в службі у справах дітей Вознесенської РДА не знаходився,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В ніч на 01 червня 2015 року в селі Трикратне Вознесенського району Миколаївської області, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до подвір`я житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , через паркан проникли на подвір`я даного житлового будинку, де шляхом вільного доступу таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_12 , а саме: три металеві труби діаметром 1,6 см, довжиною по 3 метра кожна вартістю по 23 гривні за один метр загальною вартістю 207 гривень, одну металеву арматуру діаметром 5 см. довжиною 2 метра вартістю 53 гривні за один метр загальною вартістю 106 гривень, металевий швелер шириною 10 см. довжиною 1,5 метра вартістю 81 гривня за один метр загальною вартістю 121 гривня, 5 металевих арматур діаметром 1 см., довжиною по одному метру кожна вартістю 10 гривень за один метр загальною вартістю 50 гривень, металеву сковорідку виготовлену з культиваційного диску «Ромашка» діаметром 60 см. вартістю 930 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 1414 гривень 50 копійок.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнали себе винними повністю, та підтвердили факт скоєння ними цього злочину, при викладених вище обставинах. Вони визнають, що своїми діями вчинили злочин, та щиро розкаюються в скоєному.

Крім того вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні даного злочину, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:

Заявою потерпілого ОСОБА_12 від 01 червня 2015 року, в якій він просить розпочати досудове слідство та притягнути до кримінальної відповідальності осіб які в ніч на 31 травня 2015 року вчинили крадіжку металевих виробів із подвір`я житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . /а.к.п. 24/.

Протоколами огляду місця подій, від 01 червня 2015 року, відповідно до яких виявлена відсутність металевих виробів на подвір`ї житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . /а.к.п. 25 - 26/.

Постановою про визнання металевих виробів речовими доказами по кримінальному провадженні та розпискою потерпілого ОСОБА_12 про передачу йому на зберігання даних речових доказів. /а.к.п. 27 - 28/.

Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд в якості обставин, які пом`якшують їм покарання, визнає їх щире каяття, активне сприяння розкриттю скоєного ними злочину, повне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_12 , а також вчинення злочину неповнолітніми.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 судом не встановлено.

При визначенні покарання обвинуваченим суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ними злочину, умови життя кожного із обвинувачених, соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я кожного із обвинувачених, вік обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є неповнолітніми, те що вони задовільно характеризуються за місцем навчання та проживання, є несудимими.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які на момент вчинення злочину та розгляду кримінального провадження в судовому засіданні є неповнолітніми, крім обставин, передбачених у ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує умови життя та виховання цих неповнолітніх обвинувачених, вплив дорослих на їх виховання та поведінку, рівень розвитку та культури, а також інші особливості осіб неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, особи обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх умови життя, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням осіб обвинувачених, суд приходить висновку про можливість застосування відносно обвинувачених ст.69 КК України з призначенням їм основного покарання в виді громадських робіт, перейшовши до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України, з врахуванням вимог ст.56 та ч.1 ст.100 КК України відносно обвинувачених, яке буде необхідним та достатнім для їх виправлення, а також попередження вчинення ними нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Судом також враховується та обставина, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скоїли злочин середньої тяжкості в неповнолітньому віці, який ними скоєно вперше, щиро покаялися, відшкодували потерпілому ОСОБА_12 завдані матеріальні збитки, вони задовільно характеризуються за місцем навчання та проживання.

Відповідно до ст.105 КК України, неповнолітня особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнена судом від покарання. Суд приходить до висновку, що внаслідок щирого та дійового каяття, а також подальшої бездоганної поведінки, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можуть бути звільнені судом від покарання, із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України /а.к.п. 27 28/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання в виді 30 /тридцяти/ годин громадських робіт.

На підставі ст. 105 КК України обвинуваченого ОСОБА_10 від призначеного основного покарання звільнити, та застосувати до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру в виді передачі неповнолітнього ОСОБА_10 під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 01 /один/ рік.

ОСОБА_11 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання в виді 30 /тридцяти/ годин громадських робіт.

На підставі ст. 105 КК України обвинуваченого ОСОБА_11 від призначеного основного покарання звільнити, та застосувати до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру в виді передачі неповнолітнього ОСОБА_11 під нагляд батька ОСОБА_7 строком на 01 /один/ рік.

Речові докази за кримінальним провадженням: металеві вироби, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_12 , і які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 - залишити потерпілому ОСОБА_12 . як законному власнику даних речей. /а.к.п. 27 - 28/.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженими в той же строк, з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1