Справа № 592/448/14-к
Провадження № 1-кп/592/107/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 00007138 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента коледжу Сумського національного аграрного університету , раніше не судимого, не одруженого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового слідства ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у тому, що він біля 14-30 год. перебуваючи у дворі будинку по АДРЕСА_2 зустрів раніше йому незнайомих неповнолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Між ними розпочалася розмова, під час якої ОСОБА_7 грубо порушуючи громадський порядок, із хуліганських спонукань, ігноруючи загально прийнятими нормами поведінки, з особливою зухвалістю, прагнучи до самовиразу в насильстві над іншими, безпідставно наніс удар кулаком руки в ділянку вуха з правої сторони ОСОБА_6 , а потім безпідставно наніс декілька ударів кулаками рук по голові та по обличчю ОСОБА_5 .

При цьому неповнолітній ОСОБА_8 , який знаходився поруч, словесно намагався зупинити ОСОБА_7 , який вперто не припиняючи свої хуліганські дії наніс ще декілька ударів кулаком руки в область правого ребра та в область живота ОСОБА_6 .

Внаслідок хуліганських дій обвинуваченого, неповнолітнім потерпілим спричинені наступні тілесні ушкодження:

1. ОСОБА_5 - у вигляді забою передньої брюшної стінки, лівої половини обличчя, носу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2024 від 13. 12.2013 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

2. ОСОБА_6 - у вигляді садна в області завитка внутрішньої поверхні правого вуха , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2053 від 19.12.2013 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином дії ОСОБА_7 відрізнялись за своїм змістом особливою зухвалістю, яка полягає у спричиненні потерпілим громадянам тілесних ушкоджень .

Своїми умисними діями та які направлені на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю- спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України хуліганство.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав у повному обсязі.

Також захисником обвинуваченого ОСОБА_4 заявлене клопотання, підтримане обвинуваченим , про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими особами, які у зв`язку з відшкодуванням матеріальної шкоди матеріальних претензій не мають, а також що останній вчинив вперше злочин невеликої тяжкості .

Потерпілі про задоволення клопотання захисника не заперечують.

Прокурор вважає, що клопотання не може бути задоволене з врахуванням тих обставин, що обвинуваченим не у повному обсязі усунуто заподіяну шкоду - не сплачені кошти у сумі 1545, 81 грн. за цивільним позовом прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 .

Також хуліганські дії ОСОБА_7 були направлені і на грубе порушення громадського порядку , що спричинило шкоду не тільки потерпілим громадянам як фізичним особам, а також державним та суспільним інтересам , а ця обставина виключає примирення.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що клопотання захисника не може бути задоволене, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно роз`ясень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 12 від 23.12.2005 року « Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності « , звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, законним представником потерпілого ОСОБА_6 його батьком ОСОБА_9 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої його неповнолітньому сину як потерпілому у зв`язку з вчиненням хуліганських дій.

Згідно поданої ОСОБА_9 суду заяви від 27.01.2014 р. вбачається, що питання відшкодування неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 спричиненої шкоди вирішено у добровільному порядку і заявлений раніше цивільний позов не підтримується.

Однак прокурором по даному кримінальному провадженню заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 1545, 81 грн. на відшкодування витрат, понесених Сумською обласною дитячою клінічною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 і ці кошти не сплачені. Тому не можна стверджувати, що обвинуваченим прийняті всі заходи по відшкодуванню завданих його діями збитків.

Також виходячи з системного аналізу ст. 46 КК України, не може бути передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності спричинення нею шкоди державним чи суспільним інтересам, що у даному випадку має місце.

Керуючись ст. 46 КК України , ст. 286, ст. 369, ст. 372 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 у звязку з його примиренням з потерпілими особами відмовити, а матеріали кримінального провадження продовжити судовим розглядом у загальному порядку і передбаченому КПК України.

Суддя ОСОБА_1