Справа №1-369/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2007
року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в
складі: головуючої- судді Большакової О.О.

при
секретарі Миненок
Н.В..

з участю
прокурора Грицака А.В.

адвоката ОСОБА_1,

законного
представника потерпілої ОСОБА_2

перекладача
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
м. Мукачево кримінальну
справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки та мешканки села Дерцен,
вул. Гедь, 17 Мукачівського
району Закарпатської області, громадянки
України, з середньою освітою, розлученої,
інваліда третьої групи , на
утриманні якої перебуває вісім неповнолітніх дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_12
ІНФОРМАЦІЯ_9 , не працюючої, не судимої за
ст. ст.
166 КК України,

встановив:

ОСОБА_4, будучи матір"ю малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5,
умисно протягом 2006 -2007 років умисно злісно ухилялася від виконання
встановлених законом обов»язків по догляду за дочкою, а саме всупереч ст. 12
Закону України „Про охорону дитинства" ,
ст. ст. 150,
151, 152 Сімейного Кодексу
України не піклувалася про її здоров"я,
фізичний, розумовий та духовний
розвиток, навчання, не створювала належні умови для розвитку
природних здібностей дитини, не
забезпечувала протягом двох навчальних років відвідування донькою школи, що призвело до затримки психомоторного розвитку
дитини, порушення конституційного права
дитини на освіту, що є тяжкими
наслідками.

Підсудна
ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнала
повністю, щиро розкаялася та
пояснила, що має вісім дітей, а тому не взмозі забезпечити їх розвиток та
належні умови прожиття. Донька ОСОБА_7 протягом 2006-2007 років до школи не
ходила, оскільки не хотіла, а вона не стала наполягати. Вдома вона з
дитиною не займалася. Донька ні читати,
ні писати, ні рахувати не вміє.
Від однолітків у розумовому розвитку відстає. Разом з тим, після порушення кримінальної справи та
відвідування їх родини працівниками служби у справах неповнолітніх, донька почала навчатися у школі.У вчиненому
щиро розкаялася.

За
погодженням з учасниками судового розгляду,
які не оспорювали фактичних обставин справи, на підставі
ст. ст. 299,
301-1 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом підсудної та
оголошенням письмових доказів , що
характеризують особу ОСОБА_6.

Оцінюючи
зібрані по справі та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає,
що вина підсудної ОСОБА_6 у злісному невиконанні встановлених законом
обов»язків по догляду за дитиною, що
спричинило тяжкі наслідки , доведена і
її дії правильно кваліфіковано за ст.
166 КК України.

При
обранні виду і розміру покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпечності вчиненого нею
злочину , дані про її особу та
обставини справи, що

пом»якшують
покарання.

ОСОБА_6 вчинила злочин середньої
тяжкості, свою вину визнала, розкаялася,
раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, є інвалідом третьої групи, має на утриманні 8 неповнолітніх дітей, сім»я проживає у важких матеріально-побутових
умовах, .

ОСОБА_4 за
місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 17)

Пом»якшуючими
покарання обставинами суд визнає щире каяття ОСОБА_4, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, у справі не має.

Враховуючи
тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину,
особу винної та обставини справи,
суд дійшов висновку про можливість її виправлення і перевиховання без
відбування покарання і тому, оскільки
ОСОБА_4 має дітей віком до семи років ,
на підстав/ ст. 79 КК України її
слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на
1 рік , що є необхідним і достатнім для
виправлення й попередження нових злочинів.

Судових витрат у
справі немає.

Цивільний позов
не заявлено .

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324,
КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати
винною у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 166 КК

України, та призначити покарання у виді позбавлення
волі строком на 2 (два ) роки;

На підставі ст. 79
КК України звільнити ОСОБА_4 від
відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк
тривалістю 1(один) рік.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити
попередній - підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція у апеляційний суд Закарпатської області протягом 15 діб
з моменту його проголошення.