Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року про відмову в затвердженні угоди про примирення та повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000510 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Шепетівка Хмельницької області, де зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, не заміжньої, без освіти, маючої на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимої, обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Прокурор ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року змінити обвинувальний акт з додатками по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України повернути до Радивилівського районного суду Рівненської області для розгляду у загальному порядку.

В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що суд першої інстанції, перевіривши угоду про примирення від 10.12.2014 року на відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, правомірно відмовив в її затвердженні. Про те, на його думку, висновок суду про неповноту проведення досудового розслідування, зроблений на підставі заяви потерпілої ОСОБА_8 про те, що в неї викрали ще 3500 грн., є необґрунтованим та безпідставним.

При цьому прокурор зазначив, що 24.11.2014 року ОСОБА_8 звернулась до Радивилівського РВ УМВС України в Рівненській області з повідомленням про вчинення 24.11.2014 року невідомою особою крадіжки належних їй 2000 грн., про що був складений протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, та внесено відомості за даним фактом до ЄРДР.

Досудове розслідування даного кримінального провадження закінчене, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємному викрадені у ОСОБА_8 2000 грн., що підтверджується зібраними доказами. Обвинувальний акт у даному провадженні відповідає вимогам ст.291 КПК України та підлягає судовому розгляду. Також прокурор наголосив на тому, що ОСОБА_8 до правоохоронних органів із заявою, повідомленням про вчинення крадіжки належних їй 3500 грн. не зверталась, відомості по даному факту до ЄРДР не вносились, а отже досудове розслідування не розпочиналось.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року відмовлено у затвердженні угоди про примирення від 10.12.2014 року між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_8 та повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000510 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України прокурору Радивилівського району Рівненської області для продовження досудового розслідування.

Як визнав суд першої інстанції, умови даної угоди суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки її ініціювання та укладення проводилось працівниками міліції. Також положення угоди порушують права потерпілої, яка заявила суду, що в неї було викрадено 5500 грн., а не 2000 грн. як зазначено в обвинувальному акті та даній угоді.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції, обґрунтовано відмовивши у затвердженні угоди про примирення, разом з цим дійшов невірного висновку про повернення обвинувального акту з огляду на наступне.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000510 ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 24 листопада 2014 року о 16 год. знаходячись в одній з кімнат будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю в житловому будинку власника, переконавшись у тому, що її неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрала з сумки ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 2000 грн.

Крім того, 24.11.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) було внесено відомості саме про факт таємного викрадення невідомою особою у ОСОБА_8 грошей у сумі 2000 грн. та кваліфіковано ці неправомірні дії за ч.1 ст.185 КК України, що стверджується витягом з ЄРДР від 10.12.2014 року.

Частинами 2, 3 ст.214 КПК України передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Зважаючи на те, що досудове розслідування було розпочате на підставі заяви ОСОБА_8 за фактом таємного викрадення у неї грошових коштів у сумі 2000 грн. і дане кримінальне провадження та обвинувальний акт не містять жодних даних про внесення до ЄРДР відомостей щодо викрадення у потерпілої ще 3500 грн., то висновок суду першої інстанції про неповноту проведення досудового розслідування колегія суддів вважає позбавленим підстав.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Проте, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції не зазначив яких саме вимог, встановлених ст.291 КПК України щодо форми та змісту обвинувального акту, не було дотримано органами досудового розслідування при його складанні.

Згідно п.4 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обгрунтовані підстави, що укладення угоди не було добровільним, сторони не примирилися. В такому разі судове провадження продовждується в загальному порядку.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до переконання, що ухвала в частині повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому в цій частині підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року задовольнити.

Ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000510 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України прокурору Радивилівського району Рівненської області для продовження досудового розслідування скасувати, а обвинувальний акт і кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в той же суд.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно.
Суддя-доповідач ОСОБА_1