УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «15»
січня 2008р. колегія суддів судової палати у кримінальних

справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Гончарука Г.М.

суддів Семенюка К.М., Станковської Г.А.

за участю
прокурора Ілика Д.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від « 4 » жовтня
2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець
с Луківці
Герцаївського р-ну, Чернівецької обл.,
не працюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком
Сторожинецького районного суду від 10.04.2008 р. за ст. 185 ч.3, 162 ч.1 КК України на 4 роки 8 місяців
позбавлення волі, -

засуджений за
ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, вчинених ОСОБА_1 згідно
вироків Першотравневого районного суду м. Чернівців від 14.11.2005 року та
Сторожинецького районного суду від 10.04.2006р. шляхом часткового складання
призначених покарань, призначено засудженому покарання у виді 5 років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання
частково приєднано невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного
суду м. Чернівців від 25.05.05р. і остаточно до відбуття призначено ОСОБА_1
покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Справа
№11-15/2008р. Головуючий у І
інстанції: Чебан В.М.

Категорія: ст.
185 ч.3 КК України Доповідач: Гончарук
Г.М.

Міра
запобіжного заходу ОСОБА_1 залишена утримання під вартою. Строк відбуття
покарання вираховувати з 2.07.2005 року.

Стягнуто
з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_2 13570 грн. майнової шкоди.

Згідно з
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він 4.06.2005 року
біля 3 години ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, шляхом віджиму
дверей проник в приміщення агентства нерухомості "Замок", яке
розташоване по вулиці Комарова 23/25 в м. Чернівцях, звідки таємно викрав майно
потерпілого ОСОБА_2, а саме: комп'ютер ноутбук
"Соні" вартістю 1500 грн., комп'ютер "LG"
вартістю 4900 грн., комп'ютер "LG" вартістю
3800 грн., відеокамеру "Панасонік" вартістю 2500 грн., шкіряну сумку
для ноутбука вартістю
170 грн., а всього майна на загальну суму 13570 грн., чим завдав потерпілому
ОСОБА_2 матеріальних збитків на вказану суму.

В
апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вважає, що його безпідставно звинувачено
у скоєнні крадіжки із офісу, якої він не вчиняв. Посилається на те, що він на
момент скоєння злочину знаходився в лікарні, що підтверджується відповідним
документом.

Що
стосується явки з повинною, то вони були написані під тиском працівників
міліції, які під час відвідування його в СІЗО, погрожували виникненням певних
проблем у випадку відмови від написання явки з повинною.

Просить
вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Прокурор
в запереченні на апеляцію вважає, що апеляція є необгрунтованою, а вирок суду
законним. Доводи засудженого про те, що висновки суду, викладені у вироку не
відповідають фактичним обставинам справи є ніщо іншим, як спроба уникнення
кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Вважає, що апеляцію
засудженого слід відхилити.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, думку
прокурора, який просив вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове
розслідування, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція підлягає задоволенню виходячи
із наступного.

Відповідно
до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як і ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують
його відповідальність.

Як орган
досудового слідства, так і суд, згідно ст. 64 КПК України, повинні встановити
подію злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність
обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину. Все це має бути доведеним і
підлягає доказуванню.

При
проведенні досудового слідства та пред'явленні обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні
крадіжки із приміщення агентства нерухомості "Замок" вказані вимоги
закону не були виконанні.

Як вбачається з
матеріалів справи, обвинувачення ОСОБА_1 у

вчиненні
крадіжки ґрунтується в основному на його же показаннях, які він виклав в явці з
повинною та при допиті в якості обвинуваченого під час досудового слідства.

В той же
час в подальшому ОСОБА_1 стверджує, що показання про вчинення крадіжки із
приміщення агента нерухомості "Замок" та явку з повинною він написав
під тиском працівників міліції, які за словами засудженого, погрожували йому
виникненням певних проблем під час знаходження в СІЗО, у випадку, якщо він не
зізнається у вчиненні даного злочину.

Свою
невинуватість ОСОБА_1 доводить тим, що він не міг вчинити даний злочин,
оскільки в цей період він знаходився у лікарні на лікуванні і ці обставини
підтверджуються офіційною довідкою лікувального закладу.

Крім
того, в матеріалах справи є також явка з повинною засудженого про вчинення
якоби крадіжки у потерпілої ОСОБА_4
на ринку "Буковинський" і яка, за показаннями засудженого, також
була написана під тиском працівників міліції.

По цьому
епізоду крадіжки прокурор в судовому засіданні відмовився від пред'явленого
обвинувачення, а суд провадження у справі закрив.

Із
показань, які ОСОБА_1 дав під час досудового слідства, випливає, що він до
вчинення злочину проживав у свого одногрупника по імені ОСОБА_3 клички
"ОСОБА_3", який проживає на АДРЕСА_1 і 4.06.05 року біля 15 год. вирішив поїхати
в місто при цьому взяв з собою монтировку
та сумку.

Однак
досудове слідство ці показання ОСОБА_1 не перевірило, чи дійсно в той день він
був за вказаною адресою, чи існує в природі така адреса, чи дійсно брав він монтировку, як виглядала та
сумка, яку засуджений прихватив
з собою, її розміри.

Не
зрозуміло чому по справі не проведено слідчий експеримент з обвинуваченим з
метою перевірки його версії, викладеної в явці з повинною щодо вчинення
крадіжки, оскільки визивають великі сумніви в тому, чи міг засуджений помістити
в сумку викрадене майно, а саме: 2 комп'ютери "LG"
-монітори та системні блоки, комп'ютер ноутбук, кінокамеру та інше.

У справі
не встановлено час вчинення злочину, оскільки за матеріалами справи злочин
вчинено 4.06.05 року о 3 годині ночі, в той же час із протоколу допиту ОСОБА_1
від 27.07.05 року (а.с. 96) видно, що він тільки о 15 год. 4.06.05 року
прийшов до міста, тобто після того, як злочин був вже вчинений.

Відповідно
до ст. 374 КПК України апеляційний суд скасовує вирок і направляє справу на
додаткове розслідування коли при апеляційному розгляді справи встановлено таку
однобічність або неповноту дізнання чи досудового слідства, які не можуть бути усунуті
в судовому засіданні. З огляду на вищезазначені обставини справу необхідно
повернути для проведення додаткового розслідування.

При
проведенні додаткового розслідування органу слідства необхідно усунути недоліки
вказані в даній ухвалі, зокрема провести слідчий експеримент про можливість
поміщення такої кількості викраденого майна в одну сумку і чи могла одна особа
винести одночасно три комп'ютери, тобто три монітори із системними блоками.

Встановити одногрупника ОСОБА_3,
який проживає по АДРЕСА_1ї
і на якого посилається засуджений в явці з повинною, що перед вчиненням злочину
він був у нього і звідти взяв монтировку
і сумку та допитати по суті справи.

Під час
проведення досудового слідства необхідно забезпечити ОСОБА_1 правом на захист,
оскільки із висновку судово-медичної експертизи (а.с. 148), яка була проведена
за постановою суду видно, що ОСОБА_1 під час проведення експертизи виявив
ознаки наслідків перенесеної черепно-мозкової травми з легким
інтелектуально-мнестичним зниженням та поведінковими розладами.

Після
проведення додаткового розслідування у залежності від встановленого і зібраних
по справі доказів слід вірно кваліфікувати дії виновного.

Зібрані
слідством докази по справі були неповні і це призвело до того, що обвинувачення
ОСОБА_1 було пред'явлено з порушенням вимог ст.ст. 64, 131, 132 КПК України.

Колегія
суддів вважає, що районний суд припустився помилки і не звернув увагу на
неповноту слідства по справі і постановив вирок щодо ОСОБА_1 на доказах, які
містять істотні суперечності і які не відповідають фактичним обставинам справи.

У
зв'язку з тим, що по справі слід провести ряд слідчих дій і недоліки слідства
не можуть бути усунуті в суді, вирок щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа
направленню прокурору Чернівецької області для проведення додаткового
розслідування.

З
врахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 365, 367 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
ОСОБА_1 задовільнити, а вирок Шеченківського районного суду м. Чернівці від 4
жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати і справу щодо нього повернути прокурору
Чернівецької області на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового
слідства.

Міру запобіжного
заходу залишити утримання під вартою.