Справа № 11-а-
255 Головуючий в суді 1 інстанції - Черниш В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня
2007 року. Колегія суддів у кримінальних справах апеляційного

суду Кіровоградської області у
складі:

головуючого судді -
Осетрова В.І.,

суддів- Борща B.C.,Нікітіна О.С, за участю відділу облпрокуратури прокурора -
Замороза О.Р.,

захисника - адвоката -
ОСОБА_4, та
представника потерпілого - адвоката - ОСОБА_5, розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляцію заступника прокурора Ленінського района м. Кіровограда, апеляцію засудженого ОСОБА_1 та апеляцію захисника в інтересах
засудженого на вирок Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 4.12.
2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уроженця та мешканця АДРЕСА_1, громодянина України, з середньою загальною освітою, женатого
працюючого приватним підприємцем,
раніше не судимого, засуджено за
ч. 1ст.115 КК
України на 12 років
позбавлення волі, за ч.1 ст.
185 КК України на 1 рік позбавлення волі і за ч.З ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст.70
КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно
призначено йому покарання у виді 12 років
позбавлення волі. Також цим вироком стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілого
ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 11310 грн. і
моральну шкоду в сумі 80000 грн. та судові витрати в сумі 1224грн. на користь держави.

Вироком суду ОСОБА_1визнано
винним та засуджено за те, що він близько 14 годині 24.11. 2005 року у АДРЕСА_2, в стані
алкогольного сп'яніння, на грунті неприязних стосунків, вчинив умисне вбивство ОСОБА_3, після цього вчинив у
вказаному місці крадіжку чужого майна, яке належало потерпілому ОСОБА_3,
а
саме двох мобільних телефонів -"
Самсунг - X - 620" і "Самсунг - С - 230" на загальну суму
1378 грн. та незаконно заволодів шляхом
крадіжки важливими документами - 4 банківськими картками " Приватбанка", які належали потерпілому.

В змінах до апеляції прокурор просить скасувати вирок
щодо засудженого та справу повернути на новий судовий розгляд,
оскільки суд відповідно до вимог ст.22
КПК України неповно і однобічно
дослідив обставини події скоєного засудженим злочину і з
метою усунення неповноти не здійснив перевірку даних, отриманих в ході судового слідства,
шляхом направлення органу слідства
окремих доручень у порядку ст. 315-1 КПК України.

В апеляції засуджений, не оспорючи
юридичну кваліфікацію злочину за ч. 1 ст. 185 та ч.З ст.З57 КК України, просить вирок суду змінити та виправдати його за ч.1
ст.115 КК України, оскільки він
винним себе в скоєні
цього злочину не визнає,
умисного вбивства ОСОБА_3 не вчиняв,
що він в своїх показах у явки з повинною і на відеозаписі про обставини скоєння ним вбивства ОСОБА_3 себе оговорив, так як його ці визнавальні покази були отримані органом слідства
незаконим шляхом після застосування до нього

працівниками міліції фізичного
насильства, а також вважає, що вбивство ОСОБА_3 вчинили інші особи, оскільки о 14 годині 24.11. 2005 року він не міг вчинити його
вбивство, так як він в цей день після 13години і до
вечора був в м. Сміла, куди їздив в автомагазин, а коли він о 19 годині прибув до будинку за місце
його проживання, то біля автомобіля ОСОБА_3 і біля під'їзду будинку, де
проживає ОСОБА_3, зустрів двох невідомих чоловіків, а в під'їзді будинку
зустрів незнайомих заплакану молоду
жінку і чоловіка, який слідкував за ним
коли він піднімався на другий поверх до квартири ОСОБА_3, а потім коли
він увійшов через незакриті двері в квартиру, то в спальні побачив вбитого ОСОБА_3, а також зазначив, що він не міг вчинити
вбивство ОСОБА_3, оскільки він був з
ним дружніх стосунках.

В апеляції захисник в інтересах ОСОБА_1, не оспорюючи юридичну кваліфікацію
злочину за ч.1 ст.
185 та
ч.З ст.357 КК України, просить вирок
суду в
частині засудження його за ч.1 ст. 115 КК України скасувати і кримінальну справу закрити за недоведеністю його вини в скоєні цього
злочину, посилаючись на те, що суд однобічно і неповно
дослідив обставини справи, зокрема, що ОСОБА_1 не міг вчинити вбивство ОСОБА_3 о 14
годині 24.11.2005
року, оскільки він
в цей день після 13 години до вечора був в м. Сміла, а також зазначила, що не можуть бути достовірними і
покладені в основу вироку визнавальні
покази ОСОБА_1 у явки з повиною і на відеозаписі від 7.12. 2005
року про вчиненя ним вбивства
ОСОБА_3, оскільки ці покази були отримані органом слідства незаконно після
застосування до нього фізичного насильства,
про що підтверджено долученою до справи копією медичної картки від 7.12.
2005 року лікаря швидкої медичної
допомоги, а також в апеляції зазначено, що
можливо його вбивство вчинене
іншими особами, так як згідно висновків
судмедекспертиз ОСОБА_3 заподіянні тілесних ушкоджень не менш як трьома різними ножами і на
місці скоєння злочину виявлені сліди крові
різних груп, які згідно
судмедекспертиз не належать ОСОБА_3 і
засудженому, а також те, що
після вчинення вбивства ОСОБА_3,
згідно розпечатки телефоних
дзвінків наданих Укртелекомом, о 15 годині 45 хвилин 24. 11.
2005 року по міському телефону з його квартири була зафіксований розмова невідомої особи з
тривалістю 4
хвилини з абонентом, який значиться
як « бізнес
номер».

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування
вироку і направлення справи на новий судовий розгляд, пояснення захисника, яка підтримала свою апеляцію і апеляцію засудженого про
скасування вироку в частині засудження ОСОБА_1 за ч.1
ст. 115 КК України з закриттям кримінальної справи, пояснення потерпілого
ОСОБА_3 В. І. та його представника, які підтримали свої заперечення на апеляцію
захисника і просили вирок суду залишити в силі, колегія суддів перевіривши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій вважає, що апеляції прокурора, засудженого і його захисника підлягають
задоволенню частково, а вирок суду - скасуванню з направлення справи
прокурору на додаткове розслідування за таких підстав.

Згідно вимог ст.22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного,
повного і об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдовують обвинуваченого.

Крім того,
згідно вимогам ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним та обгрунтованим і в основу вироку повині бути покладені лише досліджені у судовому засідані достовірні докази по
справі з точки зору їх стосовності,
допустимості і достатності, які суд
повинен оцінити за своїм

внутрішнім переконанням, що
грунтуються на всебічному, повному, об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх совокупності.

Однак орган
досудового слідства і суд не
виконали вимоги вказаних законів, в наслідок чого суд в обгрунтування своїх висновків щодо
винності ОСОБА_1 в умисному вбивстві
поклав протиречиві і не
досліджені в судовому засідані
докази по справі.

Так, суд доказами, що викривають ОСОБА_1 у скоєні
злочину, передбаченого ч.1
ст.115 КК України,
передчасно визнав, як
достовірні, його визнавальні
свідчення про вчинення ним
вбивства ОСОБА_3 у явки з повиною і
ході відеозапису від 7. 12. 2005 року (а.с.
2-6, 12 - 14, т.З), так як ці
докази не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки
ОСОБА_1 в судовому засідані показав, що
він себе оговорив цими показами, які
він вимушений був дати органам слідства
після застосування до
нього з 6
на 7. 11. 2005 року працівниками міліції фізичного
насильства, про що у
підтвердження була долучена
до матеріалів справи копія медичної картки з
відповідним висновком лікаря швидкої допомоги від 7.12. 2005 року (а.с.200,т.З). Також
в матеріалах справи є два протиречиві висновка експерта щодо ОСОБА_1, а саме у висновоку
експерта №363 від 8. 12. 2005 року (а.с. 19 т.З) вказано
про відсутність у ОСОБА_1тілесних
ушкоджень, але у другому висновку експерта №369
від 15.12.2005 року (а.с. 33, т.2) вказано, що ОСОБА_1 виявлені легкі тілесні ушкодження.

Вказану заяву ОСОБА_1 про застосування до нього незаконних методів розслідування, від
якої залежить достовірність його
свідчень у явки з повиною
і в
ході відеозапису, суд належним
чином не дослідив та у
порядку ст.315-1 КПК України не
доручив прокурору провести перевірку вказаної заяви з метою
вирішення питання про притягнення працівників міліції до кримінальної відповідальності, як це вимагає
п.11, Постанови Пленума Верховного
Суду України №2 від
11. 02. 2005 року
« Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на додаткове
розслідування», у зв'язку з чим слідчому і прокурору в ході перевірки вказаної заяви ОСОБА_1 та з метою
усунення протиріч в експертизах по
даній справі необхідно призначити повторну судмедекспертизу про характер і строк заподіяння
ОСОБА_1 тілесних ушкоджень і потім
на підставі даних перевірки
вирішити питання про притягнення працівників міліції до кримінальної
відповідальності відповідно до вимого закону.

Також під час судового слідства
ОСОБА_1 стверджував, що він не вчиняв
вбивство ОСОБА_3 о 14 годині 24.11. 2005 року, як вказано йому в обвинувачені, оскільки він в цей день після 13 години і до вечора був в м. Сміла,
куди їздив в автомагазин,
однак ці обставини на предмет достовірності суд не досліджував і не
доручав органу слідства їх перевірити і дослідити у порядку ст.315-1 КПК
України, у звязку з чим органу слідства з метою перевірки цих його показів необхідно
здійснити заходи і встановити:
чи дійсно він їздив у м. Смілу в автомагазин, чи дійсно він був у м. Сміла і в якому був автомагазині в зазначений час.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 надав органу слідства особистий малюнок двох ножів до явки з повиною (а.с. 2
- 6, т. 3), а відповідно до висновку судмедекспертизи №
1259 від 18.01.2006 року (а.с.98 -100, т.2) ОСОБА_3 заподіяні тяжкі тілесні
ушкодження небезпечні для його життя в момент заподіяння внаслідок 13
травматичних уражень 2
видами плоскими колото-ріжучими предметами (рани № 1 - 11 та рани№12-13), але цей висновок
знаходиться в протиріччі з
висновком криміналістичної
експертизи №
13 від
3.02. 2006 року
(а.с. 108-113, т.2 ), згідно
якої виявлено 2 групи
пошкоджень

ділянок шкіри ( перша - № 1,№2 і №3,
друга -№4 і №5), які надані були експертизі на дослідження, виникли від дії різних травмуючих
колото-ріжучих предметів з різними
ознаками обушкових кінців. Однак як орган досудового слідства, так і
суд не дослідили ці обставини та з метою усунення вказаного протиріччя не призначили
компліксної судово - медичної - криміналістичної експертизи для встановлення чи
можливо і характерно отримання
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень
від дії тільки двома плоскими колото - ріжучими предметами (експертиза №
1259), чи характерно
отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень
від дії кількох, зокрема не меше
трьох, різних травмуючих колото - ріжучих предметів
з різними ознаками обушкових кінців (експертиза
№ 13), а
також чи можливо і характерно отримання ОСОБА_3 тілесні ушкодження від дії тільки двома ножами, на які посилався ОСОБА_1
плоскими колото - ріжучими
предметами (а.с.2 -
6, т.З).

Крім того, ОСОБА_1 під час розгляду
справи і в апеляції зазначив, що вбивство ОСОБА_3 вчинили інші особи, оскільки
коли він о 19
годині 24.11.
2005 року прибув
до будинку ОСОБА_3 за місце його проживання, то біля його автомобіля та
під'їзду будинку, де він проживає,
зустрів двох невідомих чоловіків, а в під'їзді зустрів незнайомих заплакану молоду жінку і чоловіка, який
слідкував за ним коли він піднімався на другий поверх до квартири ОСОБА_3, а
згідно протоколу огляду на місці вчинення злочину в квартирі
ОСОБА_3 були виявлені сліди
крові, яка вилучена для дослідження на
предмет її належності, а також вилучена
була папка з розписками на ім'я ОСОБА_3 про грошовий борг від громадян (а.с. 14- 48, 49-
54, т. 1), а також згідно
висновків судово - медичних експертиз
речових доказів, кров, яка виявлені на місці вчинення злочину,
відносяться до 1-ї
і 3-ї
групи, які не відповідають групам крові ОСОБА_3 та Петренко.
Вказані обставини залишилися поза увагою як органів досудового
слідства, так і суду, тобто ці
обставини не були досліджені
і не перевірені на предмет
причетності або вчинення вбивства потерпілого
ОСОБА_3 особами, на які вказував
ОСОБА_1, або про причетність до
вбивства інших осіб, які були зв'язні
грошовим боргом перед ОСОБА_3, з
встановленням характеру їх
стосунків і мотивів вчинення злочину, або про причетність цих осіб на вчинення вбивства
в групі осіб з ОСОБА_1

Крім того, згідно протоколу огляду місця вчинення злочину (а.с.14-
48, т. 1) в квартирі виявлені 8 кухоних ножів і встановлено відсутність на кухні мусорного
відра або пакета з мусором, а у явки з повиною та у свідченнях на відеозапісі ОСОБА_1 вказує про те, що він наносив ОСОБА_3 ножові поранення ножами,
які взяв на кухні та які викинув у мусорне відро разом з попільницею і чашками
(а.с. 2-6),
а потім відро з цими предметами викинув в мусорний контейнер біля
кафе" Адмірал". Ці
обставини також залишилися поза увагою
як органів слідства, так і
суду, а тому органу слідства з метою усунення неповноти та перевірки
достовірності свідчень у явки з повиною
і на відеозаписі слід встановити: яка
кількість всього кухоних ножів була в квартирі на момент скоєння злочину та яка
кількость ножів( з їх
характерними ознаками) пропала
після його скоєння, яка кількість всього чашок і попільниць (з їх характерними ознаками) також була в квартирі на
момент скоєєння злочину та яких саме по кількості нестало після його скоєння, чи дійсно були в квартирі на момент вчинення злочину мусорне відро (з характерними ознаками) або мусорний покет, чи дійсно біля кафе " Адмірал " був мусорний контейнер, в який Петренко викинув мусорне відро з речами, які вказані
ним у явки з повиною, якщо так, то прийняти міри по знаходженню цих речей та
долучення їх до справи у якості речових
доказів.

Таким чином, органом досудового слідства і судом не в повній мірі з'ясовані всі обставини, які мають істотне
значення для вирішення питання щодо винності ОСОБА_1 в скоєні інкримінованого
йому злочину, внаслідок чого допущена однобічність і неповнота, що відповідно
до ст. ст. 367, 368 КПК
України є підставою для скасування вироку.

Враховуючи, що
для з'ясування вказаних обставин і для
усунення вказаної неповноти і однобічності
по справі необхідно виконати ряд
оперативно-слідчих дій, які неможливо виконати
в ході судового розгляду справи, кримінальна справа щодо ОСОБА_1 пілягає направленню
на додаткове розслідування, в ході якого
належить всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи
по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.1
ст. 115 КК України, перевірити доводи
його і його захисника
та дати належну правову оцінку
всім обставинам справи.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_1 і його захисника ОСОБА_4 на вирок вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4. 12. 2006 року задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4.
12. 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу направити прокурору Ленінського району м. Кіровограда на додаткове розслідування.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 залишити у виді утримання під вартою.