Справа № 1-23 /2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007
року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого:
судді - Макаренка І.В.

при секретарях - Слюсар Л.І., Крейденець О.П.

з участю:
прокурорів - Мовчана О.М., Кузнецової А.А. захисника - ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу про обвинувачення:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця, з
середньою освітою, не працюючого, не одруженого утриманців не має, судимого 01
липня 2003 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст.185, ст. 75 КК
України до 03 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 02
роки,-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_2., 05 червня 2005 року біля 18.30 год.,
завідомо знаючи, що засудженим ОСОБА_3. 04 червня 2005 року близько 21.00 год. біля
будинкуАДРЕСА_2, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_4., тобто злочинним шляхом
був здобутий мобільний телефон „НОКІА-3410", який належить гр. ОСОБА_5.,
заздалегідь не обіцяючи, з подальшою метою збуту, придбав даний телефон у
засудженого, і в той же день та час, біля магазину „АТБ", розташованого по
вул. Петровського, 156/1 в м. Черкаси збув його за 150 грн. гр. ОСОБА_6.

Допитаний
на досудовому слідстві підсудний ОСОБА_2. свою вину в інкримінованому йому
злочині визнавав повністю та показував, що дійсно, він, разом з ОСОБА_3. та
ОСОБА_7. 04.06.2005 року йшли містом, де на перехресті вулиць Смілянської та
Хрещатик в м. Черкаси побачили незнайомого хлопця, як він потім взнав, що його
прізвище ОСОБА_4., до якого підійшов та привітався ОСОБА_3. Він почув, що хтось
сказав за телефон, який ніби може належати брату ОСОБА_3. Останній пішов
наздоганяти ОСОБА_4. і наздогнав його біля будинкуАДРЕСА_2. Коли він підійшов
до ОСОБА_3. та ОСОБА_4., то почув, як ті говорили про мобільний телефон.
ОСОБА_3. пояснював ОСОБА_4., що телефон може належати його братові, а потім
попросив його показати йому мобільний телефон. ОСОБА_4. дав йому мобільний телефон
в руки. Подивившись мобільний телефон, ОСОБА_3. спитав у ОСОБА_4., чи є у нього
документи на телефон, на що той відповів, що в нього є вдома документи на цей
телефон. ОСОБА_3. сказав, що якщо він принесе документи на телефон, а також
його брат скаже, що телефон не його, то він відразу ж віддасть йому телефон.
ОСОБА_4. пішов за документами, вони постояли та почекали його хвилин 10-15 та
потім пішли в місто. Телефон залишився у ОСОБА_3. Наступного дня, він, взявши
телефон у ОСОБА_3., пішов та біля магазину „АТБ", розташованого по вул.
Петровського в м. Черкаси продав його своєму знайомому ОСОБА_6. за 150 грн.
якому не сказав, що телефон йому не належить і він крадений.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. свою вину в інкримінованому йому злочині
визнав частково та пояснив суду, що вину він визнає частково, так як не знав,
що телефон який він взяв у ОСОБА_3. на продаж крадений, а думав, що він
належить останньому.

Вина підсудного
ОСОБА_2. підтверджується:

-
показами свідка ОСОБА_5., про те, що 04.06.2005 року додому прийшов його син
ОСОБА_4. і запитав де документи на мобільний телефон. Син розповів, що
мобільний телефон взяв у нього незнайомий хлопець, який сказав синові, що
телефон може належати його братові. І як що син принесе документи на телефон, то
він його поверне. Знайшовши документи на телефон, він з сином пішов на місце,
де зі слів сина на нього чекає той хлопець. Прийшовши з сином на вказане місце,
вони там нікого не побачили. Вони повернулися додому і він викликав працівників
міліції;

· показами
свідка ОСОБА_4., про те, що 04.06.2005 року, він повертався додому. Перебуваючи
біля будинкуАДРЕСА_2 його покликав незнайомий хлопець, як він потім дізнався,
що це був ОСОБА_3., який почав говорити, що в нього є мобільний телефон, який
може належати його братові, так як він був викрадений невідомими хлопцями. ОСОБА_3. почав говорити,
щоб він показав мобільний телефон, що він і зробив, передавши його йому в руки.
Останній подивився на телефон, а потім спитав, чи є у нього документи на
телефон, додавши, що якщо він принесе документи на телефон, а також його брат
скаже, що цей телефон йому не належить, то він віддасть телефон назад. Після
цієї розмови він пішов додому за документами, де все розповів батькові.
Знайшовши документи, вони з батьком прийшли на те місце, де були хлопці, але
там вже нікого не було. Разом з ОСОБА_3. був підсудний ОСОБА_2. в присутності
якого він передав телефон ОСОБА_3., і з якого останній комусь дзвонив. Свої
покази свідок ОСОБА_4. підтвердив на очних ставках з підсудним ОСОБА_2. та
свідком ОСОБА_6.;

· показами
свідка ОСОБА_3., про те, що 04.06.2005 року він разом з ОСОБА_6. та ОСОБА_2.
йшли містом, де на перехресті вулиць Смілянської та Хрещатик в м. Черкаси,
побачили, як він потім взнав ОСОБА_4. Хтось сказав, можливо і він сам, що у
ОСОБА_4. є мобільний телефон, який повністю схожий на телефон його брата, який
був в того викрадений невідомими особами. Він наздогнав ОСОБА_4. біля
будинкуАДРЕСА_2, і почав говорити йому, що в того є мобільний телефон, який
може належати його братові, так як у останнього він був викрадений. Після цього
він почав говорити, щоб ОСОБА_4. показав мобільний телефон, який дав мобільний
телефон йому в руки. Він подивився на нього, а потім спитав чи є у нього
документи на телефон, додавши, що якщо він принесе документи на телефон, а
також його брат скаже, що телефон не його, то він відразу ж його поверне. Коли
ОСОБА_4. передавав йому телефон, то ОСОБА_2. і ОСОБА_6. були поряд і це бачили,
він ще комусь дзвонив з цього телефону. ОСОБА_4. пішов за документами, вони
постояли 10-15 хвилин, а потім пішли. Наступного дня ОСОБА_2. взяв у нього
телефон, який йому дав ОСОБА_4. і продав його своєму знайомому. Свої покази
сідок ОСОБА_3. підтвердив
на очній ставці з підсудним ОСОБА_2.;

· показами
свідка ОСОБА_6., про те, що він, разом з ОСОБА_3. та ОСОБА_2. 04.06.2005 року
йшли містом, де на перехресті вулиць Смілянської та Хрещатик в м. Черкаси
побачили незнайомого хлопця, як він потім взнав ОСОБА_4., до якого підійшов та
привітався ОСОБА_3. Він почув, що хтось сказав за телефон, який ніби може
належати брату ОСОБА_3. Останній наздогнав ОСОБА_4. біля будинкуАДРЕСА_2. Коли
він та ОСОБА_2. підійшли до ОСОБА_3. та ОСОБА_4., то він почув, як ті говорили
за мобільний телефон, при цьому ОСОБА_3. пояснював ОСОБА_4., що телефон може
належати його братові. ОСОБА_3. попросив показати йому мобільний телефон і
ОСОБА_4. дав йому мобільний телефон в руки. Він і ОСОБА_2. були поряд і це
бачили, ОСОБА_3. ще комусь дзвонив з цього телефону. Подивившись мобільний
телефон, ОСОБА_3. спитав у ОСОБА_4. за документи, на що той відповів, що в
нього є документи на телефон. ОСОБА_3. сказав йому, що якщо він принесе
документи на телефон, а також його брат скаже, що телефон не його, то він
відразу ж його поверне. ОСОБА_4. пішов додому за документами, а вони постояли
10-15 хвилин, а потім пішли. Наступного дня він дізнався від ОСОБА_3. та
ОСОБА_2., що останній продав телефон який ОСОБА_3. взяв у ОСОБА_4. Свої покази
сідок ОСОБА_6. підтвердив на очних ставках з свідками ОСОБА_4. та ОСОБА_3.;

показами
свідка ОСОБА_6., покази якого були оголошені та досліджені в судовому
засіданні, про те, що 05.06.2005 року він біля магазину „АТБ",
розташованого по вул. Петровського, 156/1 в м. Черкаси у свого знайомого
ОСОБА_2. придбав мобільний телефон „Нокіа 3410" за 150 грн. ОСОБА_2.
завірив його, що телефон належить йому.

Свої покази свідок ОСОБА_6. підтвердив на очній ставці зі свідком

ОСОБА_3. т. 1 а.
с. 16, 48-49, 87

Суд
критично оцінює покази підсудного ОСОБА_2. в тій частині, що він не знав, що
телефон який він взяв у ОСОБА_3. на продаж крадений, а думав, що він належить
останньому, так як вони повністю спростовуються показами свідків ОСОБА_4.,
ОСОБА_3. та ОСОБА_6., і такі покази підсудного суд розцінює, як можливість
уникнути відповідальність за вчинений злочин.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред'явлене
обвинувачення доведене і дії підсудного ОСОБА_2. суд кваліфікує за ст. 198 КК
України, як заздалегідь не обіцяне придбання та збут майна, завідомо одержаного
злочинним шляхом.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_2суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого ним злочину, особу підсудного який за місцем проживання
характеризується позитивно.

В якості
пом'якшуючих відповідальність підсудного ОСОБА_2. обставин суд враховує
з'явлення із зізнанням.

В якості
обтяжуючих відповідальність підсудного ОСОБА_2 обставин суд враховує рецидив
злочинів.

Враховуючи
попередню судимість підсудного ОСОБА_2., після якої він висновків не зробив, на
шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин, наявність пом'якшуючих та
обтяжуючих його відповідальність обставин, його вік, стан здоров'я, сімейний та
матеріальний стан, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе
тільки при призначенні йому покарання в виді позбавлення волі.

Підсудний
ОСОБА_2. раніше судимий 01 липня 2003 року Соснівським районним судом м.
Черкаси за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 03 років позбавлення волі з
випробуванням з іспитовим строком 02 роки і на день постановления вироку не відбув
це призначене покарання, суд вважає за необхідно відповідно до вимог ч. 1 ст.
71 КК України до призначеного покарання приєднати це невідбуте покарання.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати
ОСОБА_2а винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та
призначити йому покарання в виді 02 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання
приєднати це невідбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м.
Черкаси від 01 липня 2003 року в виді 03 років позбавлення волі і остаточно
призначити до відбуття п'ять років позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_2. рахувати з 22 листопада 2006 року.

На підставі ч. 5
ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_2. в строк відбуття покарання
попереднє ув'язнення з 04 по 05 жовтня 2006 року.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання
під вартою.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 15
діб, учасниками процесу - з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2 - з
моменту вручення йому копії вироку.