УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді
Романова О.В.,

суддів Зав'язуна С.М.
та Гузовського О.Г.,

з участю прокурора Чистика С.Г.,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали справи за апеляцією ОСОБА_1 на постанову
Андрушівського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2007 року.

Вказаною
постановою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови слідчого прокуратури Андрушівського району
Заболоцького О.А. від 15.01.2007 року про порушення кримінальної справи проти
ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

В постанові суду про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 зазначено,
що постанова слідчого про порушення кримінальної справи від 15.01.2007 року відповідає вимогам ст.94 КПК України, в матеріалах перевірки
маються достатні дані, що вказують на наявність у діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ст.367 КК України.

В апеляції ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та відмовити щодо нього в порушенні кримінальної справи за ч.2 ст.367
КК України. Вважає, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, судовий розгляд справи проведено однобічно. Так, в дійсності в ніч на 30.12.2004 року УПМ ДПА в Житомирській області заходи по
охороні цукру-пісок на Андрушівському цукровому
заводі не здійснювало. В ніч на 30.12.2004 року він разом з ОСОБА_2
перебували в складі слідчо-оперативної групи і згідно вказівки
оперативного чергового по УПМ ДПА до його
особливих розпоряджень повинні були знаходитись на території ДП „Андрушівський
цукровий завод". При
цьому, на них
не покладався

Справа №10-164/2007 Головуючий у суді 1-ої інстанції Карповець B.B.

Категорія ст.236-8 КПК України Доповідач у суді 2-ої інстанції* Зав'язуй С.М.

2

обов'язок охороняти цукор,
який там зберігався. Слідчий не
мав підстав для порушення кримінальної
справи, оскільки в його
діях відсутній склад злочину, передбачений
ст.367 КК України.

Заслухавши доповідь
судді, міркування прокурора, який проти апеляції
ОСОБА_1 заперечив, дослідивши матеріали, на підставі яких було прийнято
рішення про порушення кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції,
перевіривши постанову суду першої інстанції
в межах, передбачених ст.365 КПК України, апеляційний суд вважає, що в задоволенні апеляції слід відмовити
з таких підстав.

Статтею 94 КПК
України передбачено перелік приводів і підстав до порушення кримінальної
справи.

З матеріалів
кримінальної справи №017021/06, на підставі яких слідчим прокуратури було
прийнято рішення про її порушення, вбачається, що дана справа була порушена
15.01.2007 року щодо ст.о/у в ОВС УПМ ДПА в Житомирській області старшого
лейтенанта ОСОБА_2 та о/у ВФЗ МГВПН ДПА в
Житомирській області прапорщика податкової міліції ОСОБА_1 за ч.2 ст.367 КК
України.

Згідно постанови
про порушення кримінальної справи від 15.01.2007
року, в ніч з 29.12.2006 року на 30.12.2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1, неналежно
виконуючи свої службові обов'язки через
несумлінне ставлення до них, залишили доручений їм на території ДП „Андрушівський цукровий завод" АТЗТ
„Фактор" пост по охороні цукру,
який там зберігався як речовий доказ по кримінальній справі і відправились
до смт.Попільня. Під час їх відсутності, невстановлені особи шахрайським шляхом
викрали вказаний цукор в кількості 93,4 тони на загальну суму 221358 гривень.

Суд
першої інстанції правильно прийшов до висновку, що приводом до порушення
кримінальної справи була постанова про виділення матеріалів з кримінальної
справи від 15.08.2006 року винесена
ст.слідчим в ОВС Слідчого управління податкової міліції ДПА України Пасюковим В.В., яка для прийняття по ній
рішення в порядку ст.97 КПК України була направлена до прокуратури
Житомирської області. В мотивувальній частині постанови слідчий Пасюков В.В. зазначив, що під
час проведення ним досудового слідства по кримінальній справі №69-00001 було
встановлено, що в наслідок недбалого ставлення працівників податкової міліції
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до виконання свої службових обов'язків, невстановленими
особами було викрадено речовий доказ по справі, а саме цукор. Вважає, що в діях цих осіб вбачається склад злочину, передбаченого
ст.367 КК України.

3

Суд правильно зазначив у постанові, що згідно матеріалів кримінальної справи підставою для її порушення стали
матеріали прокурорської перевірки та службової перевірки щодо правомірності вивозу цукру з території Андрушівського цукрового заводу
проведеної відділом по боротьбі з корупцією в
ОДПС УПМ з ОВ в Житомирській області, які в сукупності мають
достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ст.367
КК України.

Так, постановою про передачу речових доказів на реалізацію від 22.10.2004 року (а.с.19), актом контрольної перевірки
інвентаризації цукру на Андрушівському цукровому
заводі від 01.02.2005 року (а.с.28), поясненням ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -підтверджується факт зберігання та викрадення в
ніч з 29.12.2004 року на 30.12.2004
року з території Андрушівського цукрового заводу цукру, який являвся речовим
доказом по кримінальній справі та перебував під охороною податкової
міліції.

Поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтверджується факт відсутності
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в ніч з 29.12.2004 року на 30.12.2004
року в м.Андрушівка, де розміщений Андрушівський цукровий завод.

Згідно висновку
за матеріалами службової перевірки правомірності
вивозу цукру з території Андрушівського цукрового заводу від 10.06.2005 року (а.с.15) вбачається,
що в ніч з 29.12.2004 року на
30.12.2004 року на території Андрушівського цукрового заводу несли чергування
ст.о/у в ОВС УПМ ДПА в Житомирській області старший лейтенант ОСОБА_2 та о/у
ВФЗ МГВПН ДПА в Житомирській області
прапорщик податкової міліції ОСОБА_1, яким було доручено охорону цукру, що зберігався на території заводу
як речовий доказ по кримінальній справі. В 20 год. 30 хвил. вказані
співробітники податкової міліції самовільно
залишили пост і в їх відсутність в період з 23 год. 30 хвил. до 00 год. 50 хвил. невстановлені особи на двох вантажних автомобілях вивезли з території заводу 93,4 тони
цукру.

Таким чином, висновок службової перевірки, який є офіційним

документом, містить дані того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є

службовими
особами та на час викрадення цукру, який є речовим

доказом по кримінальній справі,
повинні були нести чергування по його

. охороні на Андрушівському цукровому заводі.

З пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які викладені ними власноручно вбачається, що 29.12.2004 року в 10 годин
вони, будучи співробітниками податкової міліції, разом заступили на чергування
по охороні цукру на „Андрушівському цукровому
заводі". В 20 год. 30 хв.

3

Суд правильно зазначив у постанові, що згідно матеріалів кримінальної справи підставою для її порушення стали
матеріали прокурорської перевірки та службової перевірки щодо правомірності вивозу цукру з території Андрушівського цукрового заводу
проведеної відділом по боротьбі з корупцією в
ОДПС УПМ з ОВ в Житомирській області, які в сукупності мають достатні дані, що
вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ст.367 КК України.

Так, постановою про передачу речових доказів на реалізацію від 22.10.2004 року (а.с.19), актом контрольної перевірки
інвентаризації цукру на Андрушівському цукровому
заводі від 01.02.2005 року (а.с.28), поясненням ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -підтверджується факт зберігання та викрадення в
ніч з 29.12.2004 року на 30.12.2004
року з території Андрушівського цукрового заводу цукру, який являвся речовим доказом по кримінальній
справі та перебував під охороною податкової міліції.

Поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтверджується факт відсутності
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в ніч з 29.12.2004 року на 30.12.2004
року в м.Андрушівка, де розміщений Андрушівський цукровий завод.

Згідно висновку
за матеріалами службової перевірки правомірності
вивозу цукру з території Андрушівського цукрового заводу від 10.06.2005 року (а.с.15) вбачається,
що в ніч з 29.12.2004 року на
30.12.2004 року на території Андрушівського цукрового заводу несли чергування
ст.о/у в ОВС УПМ ДПА в Житомирській області старший лейтенант ОСОБА_2 та о/у ВФЗ МГВПН ДПА в
Житомирській області прапорщик податкової міліції ОСОБА_1, яким було доручено
охорону цукру, що зберігався на території заводу як речовий доказ по кримінальній
справі. В 20 год. 30 хвил.
вказані співробітники податкової міліції
самовільно залишили пост і в їх відсутність в період з 23 год. 30 хвил. до 00 год. 50 хвил. невстановлені особи на двох вантажних автомобілях вивезли з території заводу 93,4
тони цукру.

Таким чином, висновок службової перевірки, який є офіційним

документом, містить дані того, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є

службовими особами та на час викрадення цукру, який є
речовим

доказом по кримінальній справі, повинні були нести чергування по його

. охороні на Андрушівському цукровому заводі.

З пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які викладені ними власноручно вбачається, що 29.12.2004 року в 10 годин
вони, будучи співробітниками податкової міліції, разом заступили на чергування
по охороні цукру на „Андрушівському цукровому
заводі". В 20 год. 30 хв.

4

вони разом з іншими працівниками
податкової міліції, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , поїхали в смт.Попільня, де відпочивали в кафе „Едем" та „Корчма".
Назад повернулися 30.12.2004 року
пізно вночі. Коли ОСОБА_1 після приїзду пішов перевіряти пломби на замках дверей складу, то виявив, що
пломби інші, а під час їх відсутності невстановлені особи на двох автомобілях
вивезли зі складу заводу цукор.

Питання, які викладені в апеляції, в тому числі і доводи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу злочину, можуть бути
остаточно з'ясовані та перевірені лише в результаті проведення по
справі досудового слідства. Крім того, з
урахуванням вимог ч.15 ст.236-8 КПК України,
при розгляді судом скарги на постанову про порушення справи, розгляд і заздалегідь вирішення питань, які
можуть вирішуватися судом тільки при розгляді справи по суті - не допускається.

З урахуванням вищевикладених обставин апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляції свого підтвердження не
знайшли. Оскаржувана постанова слідчого про
порушення кримінальної справи відповідає вимогам ст.94 та 98 КПК
України. При вирішенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції
дотримався вимог ст.236-8 КПК України, постанова суду є законною
та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.236-8, 365, 366, 382 КПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від
20.09.2007 року - без зміни.