Справа № 1-28 / 2007р.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

6 квітня
2007 року Маньківський
районний суд, Черкаської області

в
складі: головуючого - судді - І.Д.
КАЛІЄВСЬКОГО

при секретарі - Н.В.
ФІЛІПЧАК

з участю прокурора - М.В.
КЛИМЕНКА

потерпілої - Л.В.НЕТУЛЬЧАК

адвокаті ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., уродженця та жителя с Дзензелівка,
Маньківського району, Черкаської області, громадянина України, українця, неодруженого,
освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1., 28 грудня 2006 року, близько 22 години в с Дзензелівка,
Маньківського району, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, прийшов в домоволодіння гр. ОСОБА_2., де ігноруючи елементарними
нормами та правилами поведінки, моралі та добропристойності існуючі в
суспільстві, проявляючи особливу зухвалість, а саме навмисне, застосувавши фізичну
силу, вхідними дверима будинку наніс удар по голові ОСОБА_2., після чого
самовільно увійшов до будинку де в присутності її малолітньої дочки став
виражатись нецензурними словами в адресу потерпілої, після цього натягнув їй
світер на голову в результаті чого розірвав срібний ланцюжок та зірвав сережки,
які були на ній, скинув на підлогу стаціонарний телефон, який від падіння
розбився, та наніс їй декілька ударів кулаками в голову і по тілу чим заподіяв
їй згідно висновку судово-медичної експертизи № 36/34 від 29.01.2007 року
тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забоями
м'яких тканин голови, крововиливами обличчя, які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, та крововилив
лівого стегна, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вина підсудного в скоєному ним злочині доведена в
судовому засіданні такими доказами: - показами підсудного, який свою вину в
скоєному злочині визнав повністю і суду пояснив, що дійсно 28.12.2006 року він
разом з своїми товаришами ОСОБА_3та
ОСОБА_4 на автобусній зупинці в с
Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області, розпивали спиртні
напої. Близько 22 години в нетверезому стані вирішив піти до жительки села
ОСОБА_5, яка проживає близько 200 метрів від автобусної зупинки. Чому він
вирішив до неї піти вказати не може так як був в стані алкогольного сп'яніння і
не пам'ятає. Прийшовши до її будинку подзвонив у дверний дзвінок. Через
декілька хвилин відчинилися двері і вийшла ОСОБА_5, він запитав у неї як
проїхати на Маньківку, вона йому відповіла що не знає, після цього він
запропонував їй вступити з ним в статевий зв'язок на що ОСОБА_5 категорично
відмовилась і відразу намагалась зачинити двері, але він пхнув їх рукою та самовільно
зайшов до веранди. Коли пхнув двері, то ОСОБА_5 ударило дверима по лобній
частині голови від чого у неї утворилась гематома. У приміщенні веранди ОСОБА_5
почала на нього кричати і виганяти з свого будинку, однак він, почав її
відштовхувати і вона упала на підлогу. Після цього він став говорити в її
адресу нецензурні слова. Підійшовши до ОСОБА_5взяв її за світер і почав
тягнути. Внаслідок чого розірвав їй срібний ланцюжок та скинув сережки, які
перебували на ній, однак вона пручалась і намагалась зайти до будинку внаслідок
чого світер наліз їй на голову при цьому наніс їй декілька ударів по голові та
по тілу. Коли вона вирвалась та зайшла до будинку, то він зайшов слідом за нею.
В будинку до ОСОБА_5підійшла її малолітня дитина, яка на той час не спала.
Потім він, сів на стілець і побачив, що ОСОБА_5 дзвонить по телефону, з її
розмови він здогадався, що вона телефонує в міліцію. Після цього підійшовши до
неї рукою натиснув на клавішу телефону і перервав зв'язок, взявши телефон кинув
його на підлогу внаслідок чого верхній корпус відпав. Піднявши телефон він
поставив його на місце та розпочав розмовляти з

ОСОБА_5, розмовляли вони
до приїзду працівників міліції. Після чого він з працівниками міліції поїхав до
райвідділу де дав пояснення по даному факту. В скоєному щиро кається, просить
його суворо не наказувати.

Вина підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними,
по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299КПК України,
учасниками судового процесу було визнано за недоцільне , про що було роз'яснено
всім, під час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і
сумнів в добросовісності та істотності їх позицій у суді не виникло

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії
підсудного за ст. 296 ч. 1 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється
хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю і вважає, що
вина підсудного в скоєнні злочину повністю доведена в суді.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують його
відповідальність - це чисто сердечне розкаювання в скоєному злочині та визнання
ним своєї вини, обставини, що обтяжують його відповідальність - це скоєння
злочину в стані алкогольного сп'яніння і рахує за необхідне обрати йому
покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням до нього ст. ст. 75, 76 КК
України, так як на думку суду його можливо виправити і перевиховати без
ізоляції від суспільства враховуючи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2. про стягнення з
підсудного моральної шкоди в сумі 5000 грн., слід задовольнити повністю, згідно
вимог ст. 1167 ЦК України,
оскільки потерпіла дійсно внаслідок злочинних дій підсудного понесла моральні
страждання, та було принижено її честь та гідність, а крім того така сума
цивільного позову про стягнення моральних збитків була визнана підсудним, які
слід стягнути з підсудного.

Судових
витрат по справі не має.

Речові
докази залишити у розпорядженні потерпілої.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого
ст. 296 ч. 1 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років обмеження
волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбуття покарання з випробуванням установивши іспитовий строк терміном на два
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1, не
виїжджати за межі України, на постійне місце проживання без дозволу органів
кримінально виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 5000 грн. моральних збитків.

Міру запобіжного заходу обрати підписку про не виїзд, а
іспитовий строк відраховувати з 06.04.2007р.

Речові докази: стаціонарний телефон, ланцюжок з металу
білого кольору та сережка з металу білого кольору, які знаходяться на
зберіганні у ОСОБА_5, залишити у повному її розпорядженні.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до
апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі
15 діб, з часу його проголошення.