Справа № 130/3330/14-к
Провадження №11-кп/772/166/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_8

розглянув «08 » червня 2015 року в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2014 року , яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та
жительку

АДРЕСА_1 , незаміжню,
непрацюючу, раніше несудиму,
маючу на утриманні неповнолітню дитину,

визнано винною і призначено покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді одного року 6 місяців обмеження волі, за ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік два місяці, за ст. 76 КК України покладено обов`язки, передбачені п. п. 2,3,4 даної статті.

Як встановлено вироком суду, на початку вересня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Жмеринка на площі Миру, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, шляхом обману неповнолітньої ОСОБА_10 , яка в той час знаходилась на даній площі, зупинила останню та повідомила їй, що володіє магією і запропонувала поворожити, на що вона погодилась. Після чого обвинувачена ОСОБА_7 , втілюючи свій злочинний намір, переконала неповнолітню ОСОБА_10 принести їй золоті прикраси, при цьому запевнила, що в разі невиконання даних дій з батьками неповнолітньої дівчинки станеться нещастя.
В подальшому, отримавши номер мобільного телефону неповнолітньої ОСОБА_10 , обвинувачена на протязі доби тричі телефонувала останній з метою призначення зустрічі і обговорення всіх деталей проведення ритуалу, чим продовжувала вводити в оману неповнолітню ОСОБА_10
24.09.2014 року близько 11 год. обвинувачена ОСОБА_7 домовилась зустрітися із неповнолітньою ОСОБА_10 на площі Миру в м. Жмеринка в обумовленому місці, де неповнолітня ОСОБА_10 передала обвинуваченій золоті прикраси, а саме: жіночу каблучку 585 проби вагою 6,56 гр., жіночі сережки у кількості 2 шт. 585 проби вагою 8,77гр., жіночі сережки у кількості 2 шт. 585 проби вагою 7,42., жіночі сережки 585 проби вагою 2,45 гр., ланцюжок та хрестик 585 проби вагою 3 гр. і 1,95 гр. відповідно, підвіску у вигляді « Божої матері» 585 проби вагою 1, 53 гр., підвіску 585 проби вагою 4,45гр., загальною вагою 36,13 гр.,які належать матері неповнолітньої ОСОБА_10 ОСОБА_11 . Після чого обвинувачена заволодівши золотими виробами потерпілої ОСОБА_11 , з місця вчинення злочину зникла та в подальшому розпорядилась на власний розсуд.
Відповідно до довідки вартості ПП « ОСОБА_12 » вартість одного грама золота 585 проби у виробі становить 600 грн. Обвинувачена ОСОБА_7 своїми умисними діями спричинила потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 21 678 грн.
Заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_9 до початку апеляційного розгляду в порядку ч.4 ст. 36, ч.1 ст. 403 КПК України відмовився від апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 .
В своїй апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку Жмеринського міськрайонного суду від 08.12.2014 року в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи. Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні малолітнього сина 2012 року народження , про що зазначено і у вирокові. Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність ( ст.61,75 КК України ) призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 , та просив скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити свій вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., обвинувачену ОСОБА_7 , та її захисника-адвоката ОСОБА_8 які не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово засудженій, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Вінницької області підлягає до задоволення.
Висновок суду щодо доведеності винуватості вини ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном шляхом обману ( шахрайство) ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені в судовому засіданні є правильними і ніким не оскаржуються. Дії засудженої ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України кваліфіковано вірно.
Разом з тим, відповідно до роз`яснень що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину необхідно суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України, реалізувати принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації при призначенні покарання.
Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, які мають дітей до 14 років.
Як в ході досудового слідства, так і під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітнього сина 2012 року народження.
Однак, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання вказана вимога Кримінального кодексу України порушена і їй призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, за ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 2 місяці та покладено на неї обов`язки, передбачені п.2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Таким чином, судом при постановленні вироку та призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме вимог ч.3 ст. 61 КК України, відповідно до якої покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років, що є підставою для скасування вироку в цій частині.
Керуючись ст. ст. 404,405,409,411,420 КПК України, апеляційний суд,-

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду від 08.12.2014 року скасувати у частині призначення покарання.
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Врешті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: