Справа № 1-49007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2007
року Деснянський районний суд М. Чернігова в складі:

головуючого
судді - Воронцової СВ.,
при секретарі - Остапенко
О.В., за участю прокурора - Редюк
А.О., захисників- ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м.
Чернігові справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця М. Чернігова, українця,
громадянина України, з середньою освітою , не одруженого, не працюючого, судимого 26.12.2005 року Деснянським районним
судом м. Чернігова за ч.1 ст. 187 КК
України до З років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки, мешканця АДРЕСА_1,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.
186 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2007
року в період часу з з 15.00 до 16.00 години,
ОСОБА_3 , перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння ,
знаходячись біля зупинки громадського транспорту "Площа Героїв
Сталінграду" по вул. Рокосовського у м.
Чернігові, застосовуючи
насильство що не є небезпечним для життя та здоров"я потерпілого ОСОБА_4 відкрито викрав
належні йому мобільний телефон марки "Нокіа 1110" вартістю 400 грн.
зі стартовим пакетом оператора мобільного зв"язку " ЮМС"
вартістю 50 грн., на рахунку якої
знаходилось 25 грн., золотий ланцюжок
585 проби , вагою 1, 72 г, вартістю 120 грн., золотий хрестик 585 проби, вагою 1, 65 г, вартістю 80 грн., а всього майна на загальну суму 675
грн., що належить останьому.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3
свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні по ч.2 ст.
186 КК України визнав повністю і та підтвердив викладені вище обставини
скоєного злочину, незаперечував того що
вчинив його перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння. В скоєному щиро
кається та просив його суворо не карати.

Враховуючи
, що фактичні обставини скоєних
злочинів, доведеність вини підсудного
, кваліфікація його дій учасниками
процесу не оспорюється, суд вважає
недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що обвинувачення пред"явлене ОСОБА_3
знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

З
урахуванням викладеного суд знаходить ,
що умисні дії ОСОБА_3 , які
виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаними з застосуванням насильства що не є
небезпечним для життя та здоров"я потерпілого, вчинені повторно, підлягають кваліфікації за ст. 186 ч.2 КК України.

Вирішуючи
питання про призначення підсудному покарання суд керується вимогами ст.
ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального
покарання" та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації
покарання.

При вирішенні питання про призначення підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, особу
підсудного, що раніше судився, і вчинив злочин в період іспитового строку
, позитивно характеризується, приймає до уваги його вік, сімейні обставини те що він ріс та виховувся
в багатодітній неповній сім"ї, та
матеріальні обставини, стан
здоров"я його та матері , яка має ряд хронічних захворювань, наявність обставин, що пом" якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину, відсутність матеріальної
шкоди, та такої, що його обтяжує як вчинення злочину в стані
алкогольного сп"яніння, і вважає, за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у
вигляді позбавлення волі із застосуванням
ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі санкції статті що йому
інкримінується.

Зважаючи
на те що підсудний має судимість за скоєння злочину в неповнолітньому
віці, суд вважає за необхідне виключити
обтяжуючу обставину його дій як рецидив злочинів.

Приймаючи
до уваги, що підсудний вчинив злочин в
період іспитового строку призначеного судом покарання з випробуванням , суд при
призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків вважає за необхідне
керуватись вимогами ст. 71 КК України та
п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 7 від 24.10.2003 р. "
Про практику призначення судами кримінального покарання" та визначити йому
покарання остаточно, приєднавши частково
невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду М. Чернігова від
26.12.2005 року.

Враховуючи
відмову потерпілого ОСОБА_4
від підтримання заявлених ним позовних вимог та частковим відшкодуванням
матеріальної шкоди суд вважає за можливе прийняти відмову останього від
позову, та залишити його без
задоволення.

Речові
докази: ювелірні вироби із золота: ланцюжок та хрестик передані на зберігання
потерпілому ОСОБА_4- залишити
власнику.(а.с. 52-53)

Приймаючи
до уваги що потерпілий відмовився від своїх позовних вимог , санкцією статті за якою підсудний
притягується до кримінальної відповідальності додаткова міра покарання в
вигляді конфіскації майна не передбачена,
суд вважає за необхідне постанову органу досудового слідства про

2

накладення
арешту на майно ОСОБА_3 від 14.08.2007 року на а.с. 85 скасувати.

Міру
запобіжного заходу у відношенні підсудного залишити попередньообрану-утримання
під вартою. Зарахувати в строк відбування покарання час знаходження ОСОБА_3 в
ІТУ та СІЗО і його початок лічити з дня затримання - 29.06.2007 року.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК
України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_3 за новим
вироком, частково приєднати невідбуту
частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.12.2005 року у вигляді 1
(одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначити йому покарання у
вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Позовні вимоги
потерпілого ОСОБА_4 залишити
без задоволення.

Постанову
органу досудового слідства про накладення арешту на майно ОСОБА_3 від
14.08.2007 року - скасувати.(а.с. 85-86)

Речові
докази: ювелірні вироби із золота: ланцюжок та хрестик передані на зберігання
потерпілому ОСОБА_4- залишити
власнику.(а.с. 52-53)

Мірою
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили
залишити без змін - утримання під вартою.

Початок
строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його
затримання - з 29 червня 2007 року.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту його проголошення, а
засудженим ОСОБА_3 в той же строк з моменту отримання копії вироку.