ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4780/14-к
Провадження № 1-кп/210/75/15

"03" лютого 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001938 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який працює підготовником складів до розливання плавок в цеху підготовки складів ПАТ Арселор Міттал Кривий Ріг, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 17.07.2014 року, близько 16год.40хв., знаходячись біля прохідної № 6 ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг по вулиці Орджонікідзе в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, умисно на ґрунті раптово виниклих неприязливих відносин з ОСОБА_5 , наніс останньому декілька ударів руками в область голови та тулубу, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, синців обличчя,тулуба, правої верхньої кінцівки, садни лівої верхньої кінцівки, які згідно з висновком експерта № 1706 (1569-14) від 07.08.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження), і судом встановлено, що потерпіла сторона не відмовляється від своєї заяви про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, у зв`язку з цим, підстав для закриття кримінального провадження в ході судового розгляду не встановлено.

Допитий у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище фактичним обставинам вчинення злочину. Пояснив, що він працює з потерпілим ОСОБА_5 на одному підприємстві ПАТ АМКР в різних цехах, відносини між ними робочі. 17.07.2014 року він хотів поспілкуватись з потерпілим, зателефонував йому, потім зустрів після роботи біля КПП № 6. Під час розмови виник конфлікт, в ході якого він наносив удари ОСОБА_5 . Також вказував, що з потерпілим не примирився, просить його суворо не карати, свою поведінку усвідомив, просить вибачення. Цивільний позов визнає частково, на суму 1000,00грн.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений, заявив про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, він не оспорює фактичні обставини справи, в зв`язку з чим досліджувати інші докази провини, в тому числі допитувати свідків, експертів, немає ніякої потреби.

З урахуванням думки обвинуваченого, позиції прокурора щодо застосування вимог ч.3 ст.349 КПК України, та враховуючи згоду потерпілого на застосування ч. 3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують усі учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо: часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та потерпілому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються цивільного позову, та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий, судові показав, що в день подій, він перебував на роботі на ПАТ АМКР. З обвинуваченим він знайомий, т.я. останній теж є працівником ПАТ АМКР, відносини у них суто робочі. Мають певні непорозуміння між собою. В день подій йому зателефонував обвинувачений, та сказав, що хоче з ним поговорити та зустріне після роботи. По закінченню робочої зміни, обвинувачений зустрів його біля КПП № 6. В ході бесіди виник конфлікт, внаслідок якого обвинувачений побив його, від отриманих травм він лікувався. Грошових коштів на придбання ліків обвинувачений не надавав. На застосуванні покарання, пов`язаним з обмеженням чи позбавленням волі не наполягав. Вказував, що у зв`язку з завданими ушкодженнями, йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 5000,00грн.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Обтяжуючих обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, є умисним і відноситься до категорії злочинів невеликого ступеню тяжкості.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, є молодою людиною, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, думку потерпілого, який не наполягає на ув`язненні обвинуваченого, суд, вважає необхідним призначити покарання в межах санкції частини 2 ст. 125 України, у виді штрафу.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_6 такого покарання є справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання скоєння ним злочинів в майбутньому.

Підстави для призначення покарання, яке необхідно відбувати реально (виправні роботи, арешт, обмеження волі) відсутні. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не вбачається.

Вирішуючи заявлений цивільний позов до обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (висновок експерта №1706 (1569-14) від 07.08.2014р.), потерпілому дійсно спричинена моральна шкода, відповідальність за яку має нести обвинувачений.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що заявлений розмір моральної шкоди є значним, та виходячи з глибини душевних страждань потерпілого, якому дійсно завдана моральна шкода, яка полягає в зміні усталеного способу життя, порушення життєвих зв`язків, що пов`язано з необхідністю проведення лікування, відновлення свого здоровя, у зв`язку з чим останній переносить моральні страждання та переживання.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, спосіб, обстановку, тяжкість наслідків, що настали для потерпілого, суд вважає достатнім для відшкодування розмір моральної шкоди у сумі 2500,00грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову.

Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн..

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили ОСОБА_6 - не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн.

В решті цивільного позову відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0001938, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/4780/14-к, провадження № 1-КП/210/75/15.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

На виконання ч.6 cт.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1