Справа № 165/1632/15-к
Провадження № 1-кп/165/127/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000435 від 22 травня 2015 року за ч.1 ст.384 КК України про затвердження угоди про визнання винуватості від 26 червня 2015 року укладеної між старшим прокурором прокуратури м. Нововолинська Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Нововолинська Волинської області, українка, громадянка України, освіта повна загальна середня, не працює, не одружена, не судима, інвалідом І-ІІ групи не являється, у стані вагітності не перебуває, дітей віком до чотирнадцяти років не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд,

встановив:

ОСОБА_4 під час допиту її у приміщенні Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області, що знаходиться по вул. Нововолинській, 15 у м. Нововолинську, 03 грудня 2014 року у якості свідка, в період часу з 17 год. 20 хв. по 18 год., будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, показала старшому слідчому СВ Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 , що 02 грудня 2014 року у магазин, де вона працювала прийшов невідомий, який запитав: "Де ОСОБА_7 .?", на що вона повідомила, що його немає, через деякий час прийшов ОСОБА_7 та став розмовляти з незнайомим, після цього вона пішла додому, хоча достовірно знала, що це неправда.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.384 КК України, тобто завідомо неправдиві показання у якості свідка під час досудового розслідування.
У попередньому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому їй злочині визнала повністю та беззастережно.

Додаткові обов`язки для обвинуваченої ОСОБА_4 які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідна обвинувачена ОСОБА_4 за ч.1 ст.384 КК України у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У попередньому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому їй злочині визнала повністю, угоду про визнання нею винуватості просить затвердити, оскільки укладена нею добровільно і вона погоджується на покарання узгоджене в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості. Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.384 КК України. Застосування іспитового строку відповідає вимогам ст.75 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Речовий доказ оптичний диск СD-R з написом "RIATA" ємністю 700 Мб з написом українськими літерами "Допит свідка ОСОБА_4 " (т.2 а.с.18), що зберігається при матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.16) залишити при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,
засудив:
Угоду про визнання винуватості від 26 червня 2015 року у кримінальному провадженні №0000435 від 22 травня 2015 року, укладену між старшим прокурором прокуратури м. Нововолинська Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на неї судом, згідно ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Речовий доказ оптичний диск СD-R з написом "RIATA" ємністю 700 Мб з написом українськими літерами "Допит свідка ОСОБА_4 ", що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.
Головуючий підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1