АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №5-247/12/10 Головуючий 1-ї інст. Нев? ОСОБА_1
Провадження № 11/790/255/15. Доповідач апел.інст. ОСОБА_2
Категорія: скасування звільнення від
покарання з випробуванням
П О С Т А Н О В А
15 липня 2015 року Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у попередньому судовому засіданні справу про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_4

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2012 року,-

в с т а н о в и в:
Ухвалою судді Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 8 червня 2015 року справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2012 року було повернуто до Київського районного суду м. Харкова для виконання вимог ст.ст. 350, 353 КПК України 1960 року.

Повертаючи справу, суддя зазначив, що в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 348, п.2 ч.1 ст. 350 КПК України апеляція подана особою, повноваження якої відповідним чином не підтверджені. Захисник ОСОБА_5 участь в розгляді справи в суді першої інстанції не приймав, угода на захист та представництво інтересів засудженого ОСОБА_4 до апеляції не додана , рішення про допуск адвоката у якості захисника засудженого судом першої інстанції не ухвалено. Апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 також не відповідає вимогам п. 5 ч.1 ст. 350 КПК України 1960 року, оскільки він просить поновити строк на апеляційне оскарження засудженому ОСОБА_4 , яким апеляційну скаргу не подано. Окрім того захисник просить призначити засудженому покарання не пов`язане з позбавленням волі згідно ст. 75 КК України, але в рамках даного провадження питання призначення будь якого покарання взагалі не вирішуються , оскільки покарання вже призначено вироком суду, який набрав чинності. Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 408-2,349 КПК України 1960 року апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду. Питання про відновлення строку на апеляційне оскарження або залишення апеляції без розгляду відповідно до вимог ст. 353 КПК України (в ред. 1960р.) головуючий суду першої інстанції не вирішив.

Згідно вимог ст.350 КПК України 1960 року в апеляції зазначаються: 1) назва суду, якому адресується апеляція; 2) особа, яка подає апеляцію; 3) вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція, і назва суду, який їх постановив; 4) вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обгрунтування; 5) прохання особи, яка подає апеляцію; 6) перелік документів, які додаються до апеляції. При обгрунтуванні прокурором та захисником необхідності зміни чи скасування вироку, ухвали, постанови апеляція повинна містити посилання на відповідні аркуші справи. Згідно вимог ст.353 КПК України 1960 року у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду. У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку. Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду. Постанова судді чи ухвала суду, винесена відповідно до частини першої чи частини четвертої цієї статті, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою відновити пропущений строк, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог статті 351 цього Кодексу.

Зазначених вимог процесуального Закону суддя Київського районного суду м.Харкова не виконав, незважаючи на те, що згідно вимог ч.7 ст.374 КПК України 1960 року вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обов`язковими для органів дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої інстанції при повторному розгляді справи. Так судом не вжито заходів щодо приведення наявної апеляційної скарги у відповідність з процесуальним законом й щодо процесуальних строків її подачі.

Керуючись ст. 357 КПК України 1960 року,
п о с т а н о в и в:
Справу про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 повторно повернути до Київського районного суду м.Харкова для виконання вимог ст.ст.350-353 КПК України 1960 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: