АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3504/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/194/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ;

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ;

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ;

при секретарі ОСОБА_9 ,

із застосуванням технічного комплексу Оберіг,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження №1-кп/789/194/15 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року, яким визнано винним та призначено покарання:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Рибники Бережанського району Тернопільської області, жителю АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Заявлений цивільний позов прокурора м.Тернополя в інтересах департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого ОСОБА_10 в розмірі 6358,12 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 3381,20 грн.

Як зазначено у вироці, 13 грудня 2014 року близько 11 год. 40 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ВАЗ-210700-20, р.н. НОМЕР_1 , не перевіривши і не забезпечивши технічно-справний стан вказаного автомобіля, з несправною правою нижньою шаровою опорою, що загрожувало безпеці дорожнього руху, рухався по вул.Ст.Будного в напрямку вул.Карпенка м. Тернополя. Під час руху ОСОБА_6 , в порушення п.2.3б ПДР України, не стежив за його технічним станом та керував технічно-несправним автомобілем ВАЗ-210700-20, р.н. НОМЕР_1 , зі швидкістю не менш як 76-81 км/год., яка в порушення п. п. 12.1, 12.4 ПДР України не відповідала його технічному стану та дозволеній швидкості в населеному пункті.

В продовження такого руху на ділянці проїзної частини вказаної вулиці, в час, коли назустріч, під керуванням водія ОСОБА_11 рухався автомобіль HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_2 , в керованому ОСОБА_6 технічно-несправному автомобілі ВАЗ-210700-20 відбулося руйнування правої нижньої шарової опори, як наслідок її експлуатації в стані поступової відмови, що спричинило просідання передньої правої частини автомобіля та перекос із зміщенням переднього правого керованого колеса, що вплинуло на керованість автомобіля та відведення його від заданої траєкторії із виїздом на зустрічний бік дороги.

Створивши своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам пунктів ПДР України небезпеку для руху та позбавивши себе та інших учасників дорожнього руху технічної можливості уникнення ДТП, водій ОСОБА_6 , не забезпечив безпеку дорожнього руху і його автомобіль ВАЗ-210700-20, в порушення п.11.4 та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, яку перетинати заборонено, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де і допустив зіткнення із автомобілем HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_11 та в якому крім останнього перебували два пасажира, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля HYUNDAI ACCENT малолітній ОСОБА_10 , отримав наступні тілесні ушкодження: рани ясен в ділянці передньої поверхні коміркового відростка верхньої щелепи на рівні 1-2-их лівих і правих зубів, садно підборіддя, струс головного мозку як один із видів закритої черепно-мозкової травми, ушкодженням тканин селезінки та печінки з формуванням невеликих гематом під їх неушкоджепими капсулами і відносно великих розмірів гематоми в товщі правої частки печінки, які призвели до тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити вирок суду в частині призначеного покарання з обмеженя волі на штраф без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вважає що вирок суду не відповідає тяжкості злочину та його особі зокрема, вказує на те суд не врахував його молодого віку, позитивної характеристики за місцем проживання, те, що до кримінальної відповідальності він раніше не притягувався, скоєний ним злочин відносиься до категорії середньої тяжкості знеобережнимю фомою вини , та щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував збитки .просить врахувати відсутність обставин, щообтяжують покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, міркування прокурора, який просить залишити вирок суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення та законного представника потерпілого ОСОБА_8 , яка заперечує проти задоволення апеляції ОСОБА_6 в звязку з її безпідставністю, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 , у скоєнні інкримінованого йому злочину, фактичні обставини справи та кваліфікація його дій ніким не оспорюються , в зв`язку з чим колегією суддів не переглядаються.

Обгрунтовуючи призначене ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують його відповідальність - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, на які наголошує апелянт у поданій скарзі, а також суспільну небезпеку вчиненого злочину, його суб`єктивну сторону та прийшов до правильного висновку про те, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів.

Призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу погіршить його становище, оскільки за вироком суду його звільнено від відбування основного покарання у виді обмеження волі, а до покарання у виді штрафу не може бути застосовано ст.75 КК України, в зв`язку з чим його слід виконувати реально, тому його доводи про пом`якшення покарання є безпідставними.

В зв`язку з вищенаведеним, вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2