Справа № 395/49/15-к
Провадження № 1-кп/395/23/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора прокуратури Новомиргородського району Кіровоградської області ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000499 від 13.10.2014 р., стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запруддя, Рокитнянського району Київської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працює, одружений, раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 12 жовтня 2014 року близько 15 години ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку за АДРЕСА_1 , а саме: навпроти свого домоволодіння, де також в цей час знаходилася його сусідка ОСОБА_8 , затіяв з нею сварку на ґрунті неприязних відносин між його дружиною ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В ході сварки ОСОБА_11 підійшов до ПІДОПЛЕТЕНОЇ ОСОБА_12 , яка в руках тримала гілку від дерева породи «абрикоса», та, висмикнувши в ОСОБА_3 з рук дану гілку, умисно наніс нею 5 ударів в область правого та лівого плеча ОСОБА_3 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів та саден правого плеча, правого передпліччя, крововиливу лівого плеча та саден пальців правої та лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого потрібно визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 винність у скоєнні вказаного злочину у ході судового розгляду спочатку визнав частково і пояснив, що між його дружиною ОСОБА_9 і потерпілою ОСОБА_10 виникла сварка, під час якої потерпіла ображала його дружину. Коли він спробував наблизитися до потерпілої, бо вирішив поговорити з ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_13 став його тримати. У цей час потерпіла двічі ударила його по правому плечу гіллякою від абрикоса, подряпавши обличчя. Оскільки свідок його відпустив, він наздогнав ОСОБА_14 , бо вона перечепилася і упала, відібрав у неї частину гілки і двічі ударив нею по обох плечах.

В останньому слові ОСОБА_7 власну винуватість визнав повністю та розкаявся у скоєному.

Окрім показань обвинуваченого, його причетність до вчинення інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 підтвердила у суді, що свідок ОСОБА_13 був очевидцем того, як обвинувачений побив її. Свідок навіть намагався завадити ОСОБА_15 скоїти таке побиття. Коли ж ОСОБА_13 від`їхав, обвинувачений знову побив її. Загалом ОСОБА_7 двічі ударив її гілкою по правому плечу і ще тричі по лівому плечу, а потім викинув цю гілку у двір.

Свідок ОСОБА_13 показав у судовому засіданні, що бачив як ОСОБА_7 спочатку погрожував потерпілій побиттям, а потім двічі ударив її гілкою по плечах. ОСОБА_8 обвинуваченого не била. Побачивши це, він схопив ОСОБА_16 і став його тримати. Проте свідок ОСОБА_9 сказала йому, щоб він не втручався. Тоді він від`їхав на тракторі і подальших подій не бачив.

Свідок ОСОБА_9 стверджувала у суді, що ініціатором конфлікту була потерпіла. Коли її чоловік ОСОБА_7 наблизився до неї, щоб побалакати, свідок ОСОБА_13 став його тримати. У цей час ОСОБА_8 ударила обвинуваченого гілкою по щоці. Тоді тракторист відпустив його і від`їхав, а ОСОБА_7 відібрав гілку у потерпілої і 1-2 рази ударив її по плечах.

Окрім цього, винуватість обвинуваченого повністю підтверджується письмовими доказами у справі:

протоколом огляду місця події від 13.10.2014 р. і фото таблицями до нього, згідно якому працівники міліції оглянули місце конфлікту між сторонами;

протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2014 р. та фото таблицями до нього, у ході якого обвинувачений продемонстрував у присутності понятих обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій;

висновками судово-медичної експертизи за № 117 від 14.10.2014 р., що на тілі ОСОБА_3 виявлені легкі тілесні ушкодження, які могли виникнути від не менш п`яти травматичних контактів;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки ОСОБА_7 визнав себе винуватим повністю, а показання потерпілої, свідка ОСОБА_17 послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.

В той же час суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_9 , бо вона доводиться дружиною обвинуваченому та перебуває у негативних стосунках з потерпілою і тому заінтересована в результатах розгляду справи.

До того ж твердження, що начебто потерпіла ударила гілкою обвинуваченого, не підтверджуються об`єктивними доказами у справі: висновками судово-медичного експерта тощо.

При призначенні міри покарання обвинуваченому за вчинене, суд враховує характер і ступінь тяжкості вказаного злочину, а також особу ОСОБА_16 , котрий вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем постійного проживання зарекомендував себе посередньо.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого у випадку призначення покарання у виді штрафу.

Вирішуючи питання про відшкодування завданої злочином шкоди, суд виходить з того, що з вини обвинуваченого внаслідок інкримінованого злочину потерпіла ОСОБА_8 понесла додаткові витрати на транспортні розходи на загальну суму 300 грн. До того ж їй була заподіяна моральна шкода.

Під час досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого транспортних витрат у сумі 300 грн. і моральної шкоди у розмірі 2 тис. грн., котрий підтримала у суді.

У судовому засіданні обвинувачений визнав її цивільний позов у частині стягнення транспортних витрат повністю, а щодо відшкодування моральної шкоди не визнав.

Проте суд відкидає заперечення ОСОБА_4 і вважає за потрібне задовольнити цивільний позов повністю.

Як безспірно встановлено у суді, потерпіла ОСОБА_8 зазнала моральних і фізичних страждань внаслідок вчинення злочину обвинуваченим, був суттєво порушений її звичний спосіб життя.

Тому розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння відповідача, моральних і фізичних страждань позивача, а також інших (вище перелічених) негативних наслідків.

Таким чином, суд відкидає заперечення обвинуваченого та вважає за доцільне стягнути 2 тис. грн. моральної шкоди на користь потерпілої.

В той же час передбачених законом підстав для постановлення рішення про відшкодування процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).

У даному випадку ні прокурор, ні інші учасники судового розгляду не заявили клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому.

На підставі наведеного, ст. ст. 1166-1168 ЦК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 127-129, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_18 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Позов потерпілої і цивільного позивача ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування додаткових витрат і заподіяної злочином моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь потерпілої ОСОБА_3 300 грн. додаткових витрат, 2 тис. грн. у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього стягнути 2.300 (дві тисячі триста) гривень.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_19 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:

суддя ОСОБА_20

Згідно з оригіналом:

суддя ОСОБА_21