Справа
Номер провадження 1-в/556/91/2015
У Х В А Л А
Іменем України
16.04.2015 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника ВК № 76 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець у режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, до арешту працювавшого в ТОВ «Динамо-Вуд», с. Хіночи, Володимирецького району Рівненської області, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого.
Засуджений 27.02.2014 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ст.. 121 ч.2, 69 ч.1 КК України 6 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення .
Заслухавши пояснення засудженого, який підтримав клопотання, представника колонії, думку прокурора, які заперечили щодо задоволення клопотання, суд, приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.02.2011 року засуджений до 8 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого за ст.. 121 ч.2 КК України. 11.10.2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.02.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2011 року відмінити, справу направити на новий судовий розгляд.
Засуджений: 27.02.2014 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ст.. 121 ч.2, 69 ч.1 КК України 6 років позбавлення волі.
Згідно ст.. 91 КК України підлягає умовно-достроковому звільненню по відбутті 2/3 строку покарання 19.05.2013 року.
18.07.2014 року комісією колонії відмовлено в направленні матеріалів до суду згідно ст.. 81 КК України.
Згідно ст.. 154 КВК п.7 у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміні невідбутої частини покарання більш мяким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а що до засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.
Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Права та обов`язки засудженого визначені у ст. 107 КВК України, згідно якої засуджений має право звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статті 81, КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання .
Отже, законодавством передбачено, що суд може розглядати питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 лише за поданням адміністрації органу або установи виконання покарань, яким в даному випадку є Полицька ВК № 76.
Крім того, у судовому засіданні засідання представник Полицької ВК № 76 суду пояснив, що засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання у Полицькій ВК № 76 не довів своє виправлення. Пояснення представника Полицької ВК № 76 підтверджуються матеріалами особової справи № 110-Р-11, дослідженими в судовому засіданні.
Враховуючи те, що контроль за поведінкою засуджених згідно чинного законодавства здійснює саме адміністрація установи відбування покарання, виключно цей орган має право ставити перед судом питання про умовно-дострокове звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання у Полицькій ВК № 76 не довів своє виправлення, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 133, 154, КВК, 81, 537, 539 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення

Суддя: ОСОБА_1 .