В И Р О К

іменем України

21 квітня 2008 р.
м. Рівне

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі судді Коробова С.О.,

з участю прокурора
Ідрісова Р.М.,

потерпілого ОСОБА_4.,

при секретарі судового засідання
Бортнік Л.В.,

розглянувши
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області,
який має базову загальну середню освіту, не працює, є не одруженим, навчається
у Квасилівському професійному ліцеї, є не судимим, проживає по АДРЕСА_1, є
громадянином України,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Рівного, який має
базову загальну середню освіту, не працює, є не одруженим, навчається у
Квасилівському професійному ліцеї, є не судимим відповідно до ст. 89 КК
України (2001 р.), проживає по АДРЕСА_2, є громадянином України,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 189 КК України, та

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, який має базову загальну середню освіту, не працює, є не
одруженим, навчається у Квасилівському професійному ліцеї, є не судимим,
проживає по АДРЕСА_3, є громадянином України,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 189, ст. 304 КК України

встановив:

ОСОБА_1 у
групі з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 листопада 2007 року приблизно о 16 годині поблизу
дитячого садка по вул. Молодіжній в смт. Квасилів Рівненського району, вчинили
хуліганство групою осіб, грубо порушивши громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і виразилось
у безпричинному нанесенні потерпілим ОСОБА_4
та ОСОБА_5 ударів руками та ногами в різні частини тіла, внаслідок чого
потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.
ОСОБА_1 наніс ногою один удар по голові потерпілого ОСОБА_4., ОСОБА_3 - руками
та ногами по голові та тілу, а ОСОБА_2. -
один удар рукою по голові потерпілого. Також ОСОБА_3 наніс один удар рукою
в обличчя потерпілого ОСОБА_5. Під час вчинення хуліганства підсудні перебували
у стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2.,
за попередньою змовою з ОСОБА_3, діючи групою осіб, 28 листопада 2007 року
приблизно о 18 годині поблизу дитячого садка по вул. Молодіжній в смт. Квасилів
Рівненського району вимагали у потерпілих ОСОБА_5. та ОСОБА_4. передачі 250
гривень, погрожуючи їм насильством. Під час вчинення вимагання підсудні
перебували у стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_3
28 листопада 2007 року приблизно о 18 годині поблизу дитячого садка по вул.
Молодіжній в смт. Квасилів Рівненського району втягнув неповнолітніх на той
момент ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у злочинну діяльність, яка виразилась у спільному
вчиненні групою осіб хуліганства з його ініціативи після спільного розпивання
алкоголю.

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні хуліганства групою осіб
визнав повністю та показав суду, що 28 листопада 2007 року приблизно о 16
годині поблизу дитячого садка по вул. Молодіжній в смт. Квасилів Рівненського
району, після спільного вживання горілки з ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_2,
побачив двох хлопців, які посміхались. Пояснив суду, що за спільною
домовленістю з вказаними підсудними безпричинно наніс ногою один удар по голові
потерпілого ОСОБА_4. Підсудний також пояснив суду, що мотивувати свої дії не
може, тому що перебував у стані алкогольного сп'яніння, що призвело до
неконтрольованих ним дій.

Підсудний
погодився з даними обвинувального висновку та висновку експерта про тяжкість
отриманих потерпілим тілесних ушкоджень.

Показання
підсудного відповідають фактичним обставинам справи і учасниками судового
розгляду не оспорюються.

Підсудний
ОСОБА_2. в судовому засіданні свою вину у вчиненні групою осіб хуліганства та
вимагання грошей визнав повністю та показав суду, що 28 листопада 2007 року
приблизно о 16 годині поблизу дитячого садка по вул. Молодіжній в смт. Квасилів
Рівненського району, після спільного вживання горілки з ОСОБА_3 та
неповнолітнім ОСОБА_1, побачив двох хлопців, які посміхались. Пояснив суду, що
за спільною домовленістю з вказаними підсудними безпричинно наніс один удар
рукою по голові потерпілого ОСОБА_4. Підсудний також пояснив суду, що
мотивувати свої дії не може, тому що перебував у стані алкогольного сп'яніння,
що призвело до неконтрольованих ним дій. Також суду показав, що пізніше, на
тому ж місці о 18 годині, за домовленістю з ОСОБА_3 спільно вимагав у
потерпілих ОСОБА_5. та ОСОБА_4. передачі 250 гривень, погрожуючи їм заподіянням
тілесних ушкоджень.

Підсудний
погодився з даними обвинувального висновку та висновку експерта про тяжкість
отриманих потерпілим тілесних ушкоджень.

Показання
підсудного відповідають фактичним обставинам справи і учасниками судового
розгляду не оспорюються.

Підсудний
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні групою осіб хуліганства та
вимагання грошей визнав повністю та показав суду, що 28 листопада 2007 року
приблизно о 16 годині поблизу дитячого садка по вул. Молодіжній в смт. Квасилів
Рівненського району, після спільного вживання горілки з неповнолітніми на той
момент ОСОБА_1 та ОСОБА_2, побачив двох хлопців, які посміхались у їх бік.
Пояснив суду, що за спільною домовленістю з вказаними підсудними, ініціюючи
бійку, безпричинно наносив удари руками та ногами по голові та тілу потерпілого
ОСОБА_4., а також наніс один удар рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_5.
Підсудний також пояснив суду, що мотивувати свої дії не може, тому що перебував
у стані алкогольного сп'яніння, що призвело до неконтрольованих ним дій. Також
суду показав, що пізніше, на тому ж місці о 18 годині, за домовленістю з
ОСОБА_6, підбурюючи останнього своїми рішучими діями, спільно вимагав у
потерпілих ОСОБА_5. та ОСОБА_4. передачі 250 гривень, погрожуючи їм заподіянням
тілесних ушкоджень. Також пояснив, що йому було відомо про те, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. є неповнолітніми, однак він свідомо спільно з ними придбав і вживав
горілку, після чого своїми рішучими та умисними діями по заподіянню тілесних
ушкоджень потерпілим та словесними підбурюваннями підсудних викликав у останніх
рішучість та бажання вчинити хуліганство.

Підсудний
погодився з даними обвинувального висновку та висновку експерта про тяжкість
отриманих потерпілими тілесних ушкоджень.

Показання
підсудного відповідають фактичним обставинам справи і учасниками судового
розгляду не оспорюються.

У
відповідності до ст. 299 КПК України, враховуючи думку прокурора та підсудних,
суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи,
які повністю не оспорюються сторонами. При цьому суд переконався в тому, що
підсудні (кожен окремо) правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які
підлягали б доказуванню. Ці обставини ними не заперечуються. Сумнівів в
добровільності і істинності їх позицій у суду немає. Підсудним (кожному окремо)
роз'яснено, що вони, при відмові від дослідження доказів щодо фактичних
обставин справи, будуть позбавлені можливості оспорювати їх в апеляційному
порядку. Усвідомивши це, підсудні (кожен окремо) настояли на істинності своєї
позиції у визнанні вини і викладених обставин справи.

Дії
підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України як
хуліганство, вчинене групою осіб, тому що кожний зазначений підсудний, діючи у
групі осіб, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю і полягало у
безпричинному нанесенні потерпілим ударів, внаслідок яких останні отримали
легкі тілесні ушкодження.

Дії
підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вірно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України як вимагання,
вчинене групою осіб, тому що кожний зазначений підсудний, діючи у групі осіб,
вимагав у потерпілих передачі грошових коштів, погрожуючи насильством над
потерпілими.

Дії
підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 304 КК України як втягнення
неповнолітніх у злочинну діяльність, тому що він свідомо спільно з підсудними,
які на момент вчинення злочину були неповнолітніми, придбав і вживав горілку,
після чого своїми рішучими та умисними діями по заподіянню тілесних ушкоджень
потерпілим та словесними підбурюваннями підсудних викликав у останніх рішучість
та бажання вчинити хуліганство.

Суд
виключає з обвинувачення підсудних у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
296 КК України зайву кваліфікацію за ст. 28 КК України, тому що диспозиція ч. 2
статті 296 КК України містить цю кваліфікуючу ознаку.

Призначаючи
покарання за санкцією ч. 2 ст. 296 КК України, суд враховує при визначенні його
виду, як обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину кожним з підсудних
у стані алкогольного сп'яніння. При визначенні строку покарання суд враховує як
обставину, яка пом'якшує покарання повне визнання кожним підсудним своєї вини у
вчиненні кожного інкримінованого злочину, їх щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину. Враховуючи ці обставини, суд вважає за можливе призначити
кожному підсудному покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч. 2
ст. 296 КК України ближче до нижньої межі з урахуванням їх участі у вчиненні
злочину групою осіб.

Призначаючи
покарання за санкцією ч. 2 ст. 189 КК України, суд враховує при визначенні його
виду, як обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину кожним з підсудних
у стані алкогольного сп'яніння. При визначенні строку покарання суд враховує як
обставину, яка пом'якшує покарання повне визнання кожним підсудним своєї вини у
вчиненні кожного інкримінованого злочину, їх щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину. Враховуючи ці обставини, суд вважає за можливе призначити
кожному підсудному покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч. 2
ст. 296 КК України з урахуванням їх участі у вчиненні злочину групою осіб.

Призначаючи
покарання за санкцією ст. 304 КК України, суд враховує при визначенні його
виду, як обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину підсудним у стані
алкогольного сп'яніння. При визначенні строку покарання суд враховує як
обставину, яка пом'якшує покарання повне визнання підсудним своєї вини у
вчиненні інкримінованого злочину, щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину. Враховуючи ці обставини, суд вважає за можливе призначити підсудному
покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ст. 304 КК України
відповідно до нижньої межі санкції.

Враховуючи
щире каяття та повне визнання кожним з підсудних своєї вини, сприяння
досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість
виправлення засуджених без відбування покарання і звільненням засуджених від
відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК
України.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 322, 323, 324 КПК України, суд

з а с у д
и в :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і
призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк у два роки.

На
підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_1
звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи чи навчання.

До вступу
вироку у законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 189 КК України і призначити йому
покарання:

за ч. 2
ст. 296 КК України - у виді обмеження
волі строком на два роки;

за ч. 2
ст. 189 КК України - у виді обмеження
волі строком на три роки.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
покарання призначити шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на
три роки.

На
підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_2
звільнити з випробуванням з іспитовим строком у два роки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов'язки:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи чи навчання.

До вступу
вироку у законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_2 залишити попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 189 та ст. 304 КК України і призначити йому
покарання:

за ч. 2
ст. 296 КК України - у виді обмеження
волі строком на два роки;

за ч. 2
ст. 189 КК України - у виді обмеження
волі строком на чотири роки;

за ст. 304 КК України - у виді обмеження волі строком на один рік.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
покарання призначити шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на
чотири роки.

На
підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3
звільнити з випробуванням з іспитовим строком у два роки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов'язки:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи чи навчання.

До вступу
вироку у законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений у апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської
області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення. Апеляція, з
додержанням вимог ст. 350 КПК щодо її змісту, подається через Рівненський
районний суд Рівненської області.

Суддя
С.О. Коробов