АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/1929/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/118/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 р. Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах апеляційного суду Тернопільської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Козівського району ОСОБА_8 на ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Повернення обвинувального акта суд першої інстанції мотивував тим, що він не відповідає вимогам ч.4 ст.291 КПК України, а саме відсутня письмова розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування. Натомість на долученому до обвинувального акту бланку вказаної розписки зазначено про відмову підозрюваного від отримання цього акту, що не передбачено процесуальним законом.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вказану ухвалу, а провадження направити на новий судовий розгляд. Вважає, що ОСОБА_7 в присутності двох понятих відмовився від отримання обвинувального акту, а тому він вважається врученим. Також вказує на те, що будь-яких інших порушень вимог ст.291 КПК України суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вказав.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 вважає її безпідставною та пояснює, що дійсно відмовився від отримання обвинувального акту через те, що вважає незаконними окремі дії органів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, обвинуваченого, який вважає скаргу прокурора безпідставною та необґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст.ст.291,293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному і його захиснику, а відповідну розписку про їх отримання передати суду.

З матеріалів провадження вбачається, що до обвинувального акту відносно ОСОБА_7 додано лише бланк вказаної розписки із зазначенням про те, що останній 24 листопада 2014 року в присутності двох понятих відмовився від його отримання.

При цьому, прокурором не надано жодних доказів виконання органами досудового розслідування вимог ст.ст.103,104 КПК України щодо форми фіксування процесуальних дій під час кримінального провадження та ст.ст.110,111 КПК України, відповідно до яких обвинувальний акт є процесуальним рішенням, повідомлення про яке здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту.

Крім того, перевіркою матеріалів провадження в порядку ч.2 ст.404 КПК України встановлено, що вказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, згідно ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути викладені, зокрема, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, тобто у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності, однією з ознак суб`єктивної сторони якого є корисливий мотив.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_7 вбачається, що серед викладених у ньому обставин даного кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не вказано про наявність у ОСОБА_7 корисливого чи будь-якого іншого мотиву.

Також, незважаючи на те, що в даному кримінальному провадженні проведено п`ять товарознавчих експертиз в обвинувальному акті не визначено точного розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди та вказано, що вона становить близько 1966 грн.
За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, якою вказаний обвинувальний акт повернуто прокурору для приведення у відповідність з вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Козівського району ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2015 року без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

підпис підпис підпис
з оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2