БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/311/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2013 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

за участі: представника ОСОБА_1- ОСОБА_2, прокурора Савченко В.М., розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, яка є законним представником неповнолітньої ОСОБА_3, на постанову слідчого Борзнянського РВ УМВС Ляшиченка І.О. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 27.12.2012 року, стосовно ОСОБА_5,-

встановив :

06.03.2013 року до суду звернулась ОСОБА_1, як законний представник неповнолітньої ОСОБА_3, в якій оскаржується постанова старшого слідчого Борзнянського РВ УМВС України Ляшиченка І.О. від 28.02.2013 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 який, як вважає ОСОБА_1 згвалтував її неповнолітню дочку ОСОБА_3

В постанові слідчого вказано, що 27 серпня 2012 року до Борзнянського РВ УМВС надійшла письмова заява ОСОБА_1стосовно того, що в ніч з 23 на 24 серпня 2012 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи у АДРЕСА_1, намагався зґвалтувати її неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

4 жовтня 2012 року по вказаному у заяві факту СВ Борзнянським РВ УМВС щодо ОСОБА_5 порушено кримінальну справу № 03/05879 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.3 КК України.

27.12.2012 року вказане правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101.

В ході досудового слідства потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що в ніч з 23 на 24 серпня 2012 року вона перебувала в місцевому кафе у с.Н.Млини, де зустріла свого знайомого ОСОБА_5 Через деякий час, відчуваючи нудоту, вона залишила кафе та вийшла на вулицю. Потім до неї підійшов ОСОБА_5 Подальший перебіг подій вона не пам`ятає. Коли пізніше вона отямилась, то побачила, що на ній відсутня нижня білизна. Про те, що з нею сталося, вона не може пригадати. Наступного дня в неї з`явились болі в області піхви. Тому, вона дійшла висновку, що ОСОБА_5, скориставшись тим, що вона перебувала у знепритомненому стані, вступив з нею в статеві стосунки.

10.01.2013 року при додатковому допиті ОСОБА_3 змінила показання і стверджувала, що саме ОСОБА_5 її згвалтував за вказаних раніше обставин.

Під час допиту ОСОБА_5 дав показання, в яких погодився з тим, що він дійсно в нічний час з 23 на 24 серпня 2012 року зустрівся в місцевому кафе зі своєю знайомою ОСОБА_3, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час вони вирішили йти до дому. По дорозі ОСОБА_3 почала цілуватись, а потім самостійно зняла з себе нижній одяг. Однак, в неї почався приступ нудоти. Після цього вони розійшлись по домівках.

Наступного дня його зустріла матір ОСОБА_3 і почала звинувачувати в зґвалтуванні її дочки та вимагати гроші, погрожуючи тим, що змушена буде в іншому випадку звертатися до правоохоронних органів.

Таким чином ОСОБА_5 категорично заперечив проти його причетності до інтимного зв`язку з ОСОБА_3

Згідно з висновками судово-медичної експертизи від 06.11.2012 року у ОСОБА_3 встановлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден живота, молочних залоз, обох стегон, сідниць, лівого плеча та правого передпліччя, в області статевих органів у вигляді вогнищ крововиливів у слизову піхви та у дівочу пліву, розривів дівочої пліви, які в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили, короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до висновків судово-цитологічних та судово - імунологічних експертиз в піднігтьовому вмісті правої та лівої руки та одязі, вилученого у ОСОБА_5, наявність крові, елементів травматичного походження та клітин вагінального епітелію не виявлено.

При дослідженні одягу, вилученого у потерпілої ОСОБА_3, виявлені сліди крові, що належать останній, без домішок сперми; слідів крові ОСОБА_5 не знайдено. У вмісті піхви та уретри потерпілої ОСОБА_3 сперма відсутня.

Таким чином доказів того, що ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене ст. 152 ч.3 КК України по справі не здобуто, так саме як і підтверджень того, що тілесні ушкодження, що маються у ОСОБА_3 виникли в результаті насильницьких статевих зносин.

Тому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000101 від 27.12.2012 року, підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Представник скаржниці в судовому засіданні зазначив, що погоджується зі всіма доводами скаржниці про незаконність постанови слідчого про закриття кримінального провадження. Слідчим не проведено всіх слідчих дій спрямованих на виявлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відносно неповнолітньої ОСОБА_3, якщо він дійшов висновку про непричетність ОСОБА_6 до згвалтування неповнолітньої. Тобто, якщо це так, то чому не встановлено особу, яка завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_3, що визначені у висновку судово - медичної експертизи від 06.11.2012 року, які є типовими для даної категорії злочинів.

Слідчий не звернув уваги на показання ОСОБА_5, які він давав 27.08.2012 року під час опитування його співробітником міліції ОСОБА_7, в яких той визнавався у тому, що між ним та ОСОБА_3 відбувся половий контакт.

Він вважає висновки експертиз необ`єктивними, оскільки вони проведені з запізненням.

Тому, сумнівними є висновки слідчого стосовно відсутності в діяннях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.3 КК України.

Прокурор заперечила проти доводів представника скаржниці щодо незаконності та необґрунтованості постанови слідчого про закриття кримінального провадження, обґрунтовуючи це фактами, що вказані в постанові слідчого від 28.02.2013 року.

Вислухавши міркування учасників судового засідання з розгляду скарги на рішення слідчого, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що скарга представника неповнолітньої ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.10.2012 року ст.слідчим Ляшиченком І.О. була винесена постанова про порушення кримінальної справи № 03/05879 відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ст.152 ч.3 КК України.

Підставою для порушення кримінальної справи була заява ОСОБА_1 від 27.08.2012 року стосовно того факту, що ОСОБА_5 намагався згвалтувати її неповнолітню дочку ОСОБА_3

Постановою ст.слідчого Ляшиченка від 17.11.2012 року провадження у кримінальній справі № 03/05879 було закрито з підстав відсутності складу злочину в діях ОСОБА_5

Постановою прокурора Борзнянського району Чернігівської області вказану постанову ст.слідчого від 17.11.2012 року скасовано з підстав її незаконності і передчасності, без проведення усіх можливих слідчих дій.

Судово - медична експертиза з дослідження піднігтьового вмісту рук ОСОБА_5 та вилученого у ОСОБА_5 одягу була прооведена в період з 05.11.2012 року по 13.11.2012 року.

Судово - медична експертиза одягу, належного ОСОБА_3 проводилась з 23.10.2012 року по 31.10.2012 року.

Судово - медична експертиза вмісту піхви та уретри ОСОБА_3 проводилась з 25.10.2012 року по 29.10.2012 року. Під час її проведення були використані речові докази, що відібрані 29.08.2012 року.

Отже, доводи представника скаржниці про те, що докази, які вказані в постанові слідчого в обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не є виключно об`єктивними, оскільки проведені через 5 днів після того, як ОСОБА_3 постраждала від дій ОСОБА_5

Поважними є також доводи представника стосовно того, що слідчим не проведено всіх слідчих дій спрямованих на виявлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відносно неповнолітньої ОСОБА_3, якщо він дійшов висновку про непричетність ОСОБА_6 до згвалтування цієї неповнолітньої. Тобто, якщо це так, то слід було встановити особу, яка завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_3, що визначені у висновку судово - медичної експертизи від 06.11.2012 року, які є типовими для даної категорії злочинів.

Слідчий не звернув уваги на показання ОСОБА_5, які він давав 27.08.2012 року під час опитування його співробітником міліції ОСОБА_7, в яких той визнавався у тому, що між ним та ОСОБА_3 відбувся половий контакт.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України, що передбачають винесення ухвали про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов'язання припинити дію;

3) зобов'язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд, -

ухвалив :

Скаргу ОСОБА_1, яка є законним представником неповнолітньої ОСОБА_3, на постанову слідчого Борзнянського РВ УМВС Ляшиченка І.О. від 28.02.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 27.12.2012 року, стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Борзнянського РВ УМВС України Ляшиченка І.О. від 28.02.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 27.12.2012 року, стосовно ОСОБА_5 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду І.І.Тіслюк