Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/185/15-к
Провадження по справі № 1-кп/281/17/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 рокусмт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Лугини кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 18.03.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця смт. Лугини Лугинського району Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, проходить військову службу за контрактом в 26 артилерійській бригаді АДРЕСА_1 на посаді головного сержанта взводу бронетехніки, з середньою спеціальною освітою, не інваліда, не депутата, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2015 року близько 17 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував біля приміщення Райффайзен Банк Аваль, розташованого по вул. Леніна, 5 А, що в смт. Лугини Лугинського району та перевіряв в одному з банкоматів наявність грошових коштів на рахунку своєї картки. Перевіряючи на картці наявність коштів на рахунку, ОСОБА_5 помітив біля огорожі жіночу сумочку жовтого кольору. Помітивши вказану жіночу сумочку жовтого кольору у ОСОБА_5 одразу виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаної жіночої сумочки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власниці вищевказаної сумочки поблизу огорожі та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 таємно викрав вказану жіночу сумочку жовтого кольору, належну ОСОБА_4 , вартістю 250 грн. та пішов із нею до місця свого проживання. Прийшовши до свого будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 відкрив викрадену ним біля приміщення Райффайзен Банк Аваль жіночу сумочку, жовтого кольору та помітив в ній грошові кошти, які в подальшому перерахував і нарахував 12 тисяч гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення вказаних грошових коштів ОСОБА_5 дістав із сумочки вищевказані грошові кошти та положив їх до свого гаманця, а жіночу сумочку та документи які знаходились в ній, з метою знищення слідів злочину викинув до груби.

Таким чином своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 загальну матеріальну шкоду на суму 12 тис. 250 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про примирення 26 березня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000048 від 18.03.2015 року та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 26 березня 2015 року потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000048 від 18.03.2015 року за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому визнав повністю, щиро кається у вчиненому, вибачився перед потерпілою ОСОБА_4 , пообіцяв останній, що в подальшому більше вчиняти будь які злочинні та протиправні дії не буде.

Потерпіла ОСОБА_4 вибачення у обвинуваченого ОСОБА_6 прийняла, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має жодних.

Враховуючи викладене, зокрема, те, що обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинив злочин середньої тяжкості, попросив вибачення у потерпілої, яке остання прийняла, потерпіла претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має жодних, потерпілій ОСОБА_4 обвинувачений відшкодував в повному обсязі матеріальну шкоду на суму 12 тис. 250 грн., сторони вважають, що до обвинуваченого ОСОБА_5 при призначенні покарання може бути призначений найбільш м`який вид покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

На підставі вищевикладеного сторони уклали угоду про наступне:

1. Потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції, передбаченої за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 1360 грн. (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Також, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просили затвердити зазначену угоду про примирення.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме:

обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, повне визнання своєї винності, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика з місця проживання, вчинення злочину вперше;

обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- грошові кошти в сумі 12 тисяч гривень купюрами по 500 гривень, пошкоджений паспорт на ім`я ОСОБА_4 та пошкоджена жіноча сумочка жовтого кольору, які передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 до вирішення кримінального провадження в суді, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати в кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 26 березня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000048 від 18 березня 2015 року, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_8 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 березня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить: 1360 (одну тисячу триста шістдесят ) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- грошові кошти в сумі 12 тисяч гривень купюрами по 500 гривень, пошкоджений паспорт на ім`я ОСОБА_4 та пошкоджена жіноча сумочка жовтого кольору, які передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 до вирішення кримінального провадження в суді, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати в кримінальному проваджені відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1