Справа № 1-286/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

за участю секретаря Левицької І.П.,

прокурора Хіневич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично мешкаючого у селі Майбородівка, Кременчуцького району, вулиця Красіна, 2, раніше судимого: 01 вересня 2009 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.249 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 500 гривень, покарання не відбуте, штраф не сплачено, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 статті 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2009 року ОСОБА_1 був засуджений за ч.1 ст.249 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі 1 500 гривень.

Відповідно до статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України ОСОБА_1 зобов'язаний був сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили.

Проте, після набрання вироком законної сили, засуджений упродовж місяця добровільно штраф не сплатив і тому його стягнення здійснювалося в примусовому порядку відділом ДВС Кременчуцького РУЮ в Полтавській області на підставі виконавчого листа № 1-220/09, виданого Кременчуцьким районним судом 19 жовтня 2009 року.

ОСОБА_1, достовірно знаючи про призначене йому покарання у виді штрафу в сумі 1 500 гривень, будучи неодноразово попередженим відділом ДВС Кременчуцького РУЮ про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати штрафу, на виклики відділу ДВС не з'являвся, заходів для працевлаштування та сплати штрафу не вжив, проявивши злочинну бездіяльність, чим злісно ухилився від сплати штрафу.

Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину в пред'явленому обвинуваченні по ч.1 статті 389 КК України визнав повністю, дав пояснення щодо обставин вчинення злочину відповідно до вище викладеного обвинувачення, у зв'язку з відсутністю роботи та тяжким матеріальним становищем не мав змоги вчасно сплатити штраф, у скоєному щиро розкаявся.

Крім особистого визнання своєї вини підсудним, його вина у вчиненні встановленого судом злочину об'єктивно підтверджується зібраними у справі доказами, які є належними, допустимими і достатніми, фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, а тому докази не досліджувалися у судовому засіданні відповідно до ч.3 статті 299 КПК України.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує по ч.1 статті 389 КК України, оскільки він умисно ухилився від сплати штрафу, як особа, засуджена до цього виду покарання.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_1 раніше був судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у скоєному.

Обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_1 є повне визнання ним своєї вини в судовому засіданні та щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставиною, яка обтяжує його покарання є рецидив злочинів.

За таких обставин, зважаючи, що вчинений злочин є нетяжким, підсудний на утриманні має двох малолітніх дітей, характеризується посередньо, зайнятий пошуками роботи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 за вчинений злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді обмеження волі з застосуванням статті 75 КК України з випробуванням, зважаючи, що його виправлення можливе без відбування покарання та на підставі ч.1 статті 71, ч.3 статті 72 КК України за сукупністю вироків.

Керуючись ст.,ст. 323,324 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 статті 389 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає відповідно до статті 76 КК України обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

На підставі ч.1 статті 71, ч.3 статті 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_1 за новим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2009 року у виді штрафу у розмірі 1 500 гривень, визначивши обидва вироки щодо ОСОБА_1 до самостійного виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної чинності залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом 15 діб всіма учасниками процесу з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.

Суддя Ю. І. Степаненко