Справа № 11-150/2007року Головуюча
Категорія ст. 121 ч.2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007
року колегія судців судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого - судді Кульбаби
В.М., суддів Суслова М.І., Козачка С.В.,
з участю прокурора Бардецького О.І., захисника ОСОБА_1. розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляціями засудженої ОСОБА_2. та в її
інтересах захисника ОСОБА_1. на вирок Шепетівського міськрайонного суду
від 11 грудня 2006 року. Цим
вироком

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку та мешканку м. Шепетівка,АДРЕСА_1, українку, громадянку України, з
середньою освітою, не одружену, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючу
верстатницею ДП „Шепетівський держлісгосп" раніше несудиму, засуджено - за ст. 121 ч.2 КК України
на 7 років
позбавлення волі. Вона перебуває під вартою.

Строк покарання
постановлено рахувати з 17
вересня 2006 року.
Судові витрати по справі постановлено віднести на рахунок держави. Долю речових
доказів вирішено згідно ст. 81
КПК України.

За вироком суду
ОСОБА_2. засуджено за те, що вона в ніч з 16
на 17 вересня 2006 року між 24 і 1 годиною ночі,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у власному будинкуАДРЕСА_1 в м.
Шепетівка, Хмельницької області, на ґрунті особистих неприязних відносин, під
час сварки з ОСОБА_3, умисно, внаслідок удару кухонним ножем нанесла останньому
тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння, що
призвели до смерті останнього..

В апеляції
засуджена та в її інтересах захисник просять вирок суду змінити,
перекваліфікувавши вчинене ОСОБА_2. з ст. 121
ч.2 на ст.. 124 КК
України та пом'якшити покарання. При цьому вони посилаються на його
необґрунтованість і помилковість, наголошуючи, що вбивати потерпілого засуджена
не хотіла, лише захищалась від його неправомірної поведінки, а спричинивши
останньому тілесні ушкодження почала надавати необхідну допомогу, робила штучне
дихання, просила рідних викликати швидку допомогу та працівників міліції.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженої та в її інтересах
захисника на підтримку доводів апеляції, прокурора, який вважає вирок законним
і обґрунтованим, перевіривши та вивчивши матеріали справи, колегія суддів
судової палати

Знаходить:

апеляції
засудженої та в її інтересах захисника як такі, що задоволенню не підлягають.

Вина ОСОБА_2. у
вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по
справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в суді
засуджена вину визнала частково і показала, що з ОСОБА_3 після розірвання шлюбу
проживали однією сім'єю, щоб діти виховувались в повноцінній сім'ї, але
останній часто зловживав спиртними напоями, з приводу чого в них виникали
непорозуміння. Так, 16 вересня 2006 року, під час
святкування її дня народження, ОСОБА_3. перебував в стані сильного алкогольного
сп'яніння, і з цього приводу між ними виник конфлікт, так як вона заперечувала
проти того, щоб він продовжував вживати спиртні напої. Коли розійшлись гості,
близько 24 години,
потерпілий почав вимагати у неї гроші на горілку, нанісши їй удар в обличчя, та
погрожував ножем. Вона вихопила у нього ніж та вибігла за ОСОБА_3 в коридор, де
побачила, що він направляється у кімнату до дитини. Коли наздогнала, він

2

повернувся до
неї обличчям і замахнувся рукою. Вона, відштовхуючи його руку, нанесла
удар ножем в область грудної клітки. З
рани почала йти кров, але потерпілий ще самостійно вийшов з будинку і присів на
порозі. Вона почала зупиняти кров і в цей час вийшла з будинку її сестра з
чоловіком, яких вона попросила викликати швидку допомогу. По приїзду лікарі
констатували смерть ОСОБА_3..
Після їх від'їзду попросила сестру та її чоловіка сказати, що потерпілий
ходив купити пива і води, а повернувшись впав на порозі. Також до приїзду
працівників міліції вона обмила тіло потерпілого, а сестра витерла сліди крові
у будинку. На наступний день добровільно зізналась працівникам міліції про
скоєний нею злочин.

Однак
частковість її визнавальних показів спростовується показами свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., з пояснень яких вбачаються обставини
виникнення конфліктної ситуації між подружжям ОСОБА_3 через зловживання
останнім спиртними напоями, розірвання шлюбу на цій підставі, систематичність
сварок і вияснення сімейних стосунків, виникнення між ними конфлікту під час
святкування дня народження засудженої та нанесення потерпілому ножового
поранення.

Об'єктивно вина
ОСОБА_2. підтверджується протоколами огляду місця події, відтворення обстановки
і обставин події, висновками судово-медичної експертизи, згідно яких у
потерпілого виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні
грудної клітки зліва, що проникає в плевральну порожнину з пошкодженням 6-го ребра зліва,
серцевої сорочки та серця, садна на лівій поверхні грудної клітки, садна на
лівій боковій поверхні шиї, рани в лівій завушній ділянці, які за своїм
характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в
момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілого;
висновками судово-імунологічних експертиз, згідно яких на килимовому покритті
та на одежі як потерпілого ,
так і засудженої виявлено кров, яка може належати, як і потерпілому, так і
засудженій, та іншими матеріалами кримінальної справи.

Місцевий суд
всім доказам дав належну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про
доведеність вини засудженої у вчиненому злочині, кваліфікувавши її дії за ст. 121 ч. 2 КК України.

Твердження
апелянтів про спричинення засудженою під час нанесення ударів ножем потерпілому
тяжких тілесних ушкоджень з перевищенням меж необхідної оборони не знайшли під
час судового слідства свого підтвердження, їх доводи спростовуються сукупністю
добутих і перепровірених в судовому засіданні доказів, а посилання апелянтів на
помилковість кваліфікації вчиненого переконує колегію суддів в намаганні
останньої уникнути відповідальності.

Сукупність
наведених вище обставин свідчить про обґрунтованість і вірність мотивації суду
першої інстанції про наявність у ОСОБА_2. умислу на умисне нанесення тяжкого
тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Міра покарання
винній обрана згідно вимог ст. ст. 50
і 65 КК
України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, її особистості та
конкретних обставин по справі.

При обранні
покарання суд врахував всі обставини, що пом'якшують його, в тому числі і ті,
на які посилається засуджена.

Підстав для
перекваліфікації вчиненого або пом'якшення покарання апеляційний суд не
знаходить.

З врахуванням
викладеного та керуючись ст. ст. 362,
365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

Ухвалила:

вирок
Шепетівського міськрайонного суду від 11
грудня 2006 року
щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляції засудженої та в її інтересах
захисника - без
задоволення.