Справа №560/1073/15-к
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
16 липня 2015 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянув матеріали клопотання старшого слідчого СВ Дубровицького РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого, -

встановив:
Старший слідчий СВ Дубровицького РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_2 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 будучи 26 квітня 2010 року засудженим Дубровицьким районним судом за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі та 16 червня 2014 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 2 місяці та 8 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив особливо тяжкий злочин проти життя. Так, 08 липня 2015 року біля 18 год. він, знаходячись на подвір`ї біля власного будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки із своєю односельчанкою ОСОБА_6 , яка виникла на побутовому ґрунті, з мотивів особистої неприязні, з метою убивства, умисно наніс останній множинні удари кулаками рук, взутими ногами та дерев`яним тримачем совкової лопати в ділянку голови та по тілу, спричинивши множинні гематоми обличчя, тулубу та кінцівок, переломів 2-4 ребер справа, запхав дерев`яну палицю в її анальний отвір, що викликало ушкодження прямої кишки та органів черевної порожнини, завдавши таким чином ОСОБА_6 особливих фізичних страждань, після чого, з метою позбавити життя останню, наступив їй правою ногою на шию, від чого ОСОБА_6 померла на місці внаслідок асфіксії, здавлення та здушення органів шиї.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задоволити.

Захисник ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечують проти задоволення клопотання та обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 26 квітня 2010 року був засудженим Дубровицьким районним судом за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, а 06 червня 2014 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін 2 роки 2 місяці 8 днів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи те, що на шлях виправлення підозрюваний не став, оскільки згідно вимоги про судимість ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого та відсутність міцності соціальних зв`язків, негативну характеристику по місцю проживання, а також враховуючи, що існують реальні ризики можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, погрозами та насильством незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також стати жертвою від вчиненого щодо нього кримінального правопорушення в результаті можливої помсти з боку потерпілих та їх родичів, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину та особа підозрюваного є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.185 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Однак, враховуючи зміст ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні в тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що є всі підстави не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки останній вчинив злочин із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:
Клопотання старшого слідчого СВ Дубровицького РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене із старшим прокурором прокуратури Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 21 год. 35 хв. 14 липня 2015 року до 21 год. 35 хв. 12 вересня 2015 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1