08.05.2015 Справа №363/1273/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001696 щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше судимого:

23 листопада 2004 року цим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 27 грудня 2006 року умовно-достроково звільнений на 10 місяців і 26 днів;

25 листопада 2009 року цим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки;

13 жовтня 2010 року постановою цього ж суду іспитовий строк скасовано та направлено для відбуття покарання строком на 3 роки, 23 листопада 2012 року умовно-достроково звільнений на 10 місяців і 27 днів;

згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 18 березня 2015 року в строк відбування покарання зараховано час тримання під вартою з 20 жовтня 2009 року по 25 листопада 2009 року,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
17 вересня 2013 року близько 12 год. ОСОБА_5 проник до сараю на території домоволодіння АДРЕСА_2 потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 та з корисливих мотивів намагався таємно викрасти дві металеві труби довжиною 2 метра, діаметром 80 мм., загальною вартістю 180 грн. Однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений ОСОБА_7 , а тому припинив свої злочинні дії.

В суді ОСОБА_5 погодився зі змістом інкримінованого йому обвинувачення, визнав свою винуватість і ствердив, що у вказаний час, проник до сараю потерпілого звідки намагався викрасти дві металеві труби. Викрасти труби не встиг, оскільки його помітили люди, які викликали міліцію.

Також обвинувачений погодився з найменуванням вказаного майна, його вартістю, та кваліфікуючими ознаками інкримінованого злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, адвоката та обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжку ступінь вчиненого злочину, коли потерпілому шкоди не завдано та дані про особу обвинуваченого, який характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1983 року за загальним захворюванням, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, слід визнати його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання згідно вимог ст. 68 КК України в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а його виправлення без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 березня 2015 року ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано час тримання під вартою з 20 жовтня 2009 року по 25 листопада 2009 року (37 днів) слід дійти висновку, що останній станом на 23 листопада 2012 року (момент звільнення на умовно-достроковий строк) не відбув покарання строком на 9 місяців і 20 днів.

Таким чином ОСОБА_5 відбув покарання за попереднім вироком 13 вересня 2013 року, після спливу 9 місяців і 20 днів, а новий злочин вчинив тільки 17 вересня 2013 року.

Відтак підстав для призначення покарання згідно ст. 71 КК України по справі не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 2 і 3 ст. 76 КК України, зокрема, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, а також не виїде за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя