Справа№1-27/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
жовтня 2007 року Бобринецький районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Сарапа М. Б.

при секретарі Познаховській Л.
Б.

з участю прокурора Коваль М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бобринець в залі судового засідання кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого,
не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

27.11.2003 року
Бобринецьким районним судом по ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення
волі, на підставі ст.75 КК України встановлено іспитовий термін на 2 роки.

Постановою
Бобринецького районного суду від 04.05.2005 року ст.75 КК України скасована,
засуджений ОСОБА_1 направлений в місця позбавлення волі.

26 липня 2007 року
постановою Ленінського
районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 від відбуття подальшого покарання
звільнений умовно-достроково строком на 9 місяців 24 дні.

за ч.3 ст.185 КК
України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне
викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою
групою осіб, поєднана з проникненням у житло за таких обставин.

01.04.2004 року близько 23 години ОСОБА_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, (який 10 червня
2004 року засуджений згідно вироку Бобринецького районного суду за цей злочин),
з метою таємного викрадення чужого майна прийшли до домоволодіння ОСОБА_3,
розташованого в АДРЕСА_2 де шляхом зриву дверних запорів проникли в житловий
будинок, де з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення таємно викрали
килим розміром 2х3 метра вартістю 100
грн. спричинивши потерпілій ОСОБА_3
матеріальної шкоди на вказану суму.

Викрадене ОСОБА_1, та ОСОБА_2
обернули на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3
ст. 185 КК України і показав, що дійсно при зазначених у обвинувальному
висновку обставинах він скоїв крадіжку
ковра з будинку ОСОБА_3. У вчиненому щиро кається, просить суд не позбавляти його волі.

У відповідності до статті 299
КПК України, за згодою учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним досліджувати письмові та речові докази по справі оскільки ці фактичні обставини ніким не
оспорюються. При цьому суд з'ясував чи
правильно підсудний розуміє зміст цих обставин, чи не має сумнівів у
добровільності та істинності їх позицій, а також роз'яснив йому, що в такому
випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд допитав
підсудного, вислухавши сторону обвинувачення, дослідивши
характеристику на підсудного, приходить
до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння правильно кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання підсудному, суд
виходить із вимог ст. 65 КК України, щодо ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи підсудного
і обставин що пом'якшують і обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_1 суд, у відповідності
зі ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, добровільне відшкодування
завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного
відповідно до ст. 67 КК України, є
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Підсудним вчинено тяжкий злочин. За місцем проживання
підсудний характеризується посередньо.

27.11.2003 року ОСОБА_1
Бобринецьким районним судом засуджений
по ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст 75
КК України йому було судом встановлено іспитовий термін на 2 роки.

Постановою Бобринецького районного суду
від 04.05.2005 року ст. 75 КК України скасована, засуджений ОСОБА_1 направлений
в місця позбавлення волі.

26 липня 2007
року постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 від
відбуття подальшого покарання звільнений умовно-достроково строком на 9 місяців
24 дні.

Підсудний ОСОБА_1 злочин скоїв під час іспитового терміну, а
тому на підставі ч.1 ст.71 КК України йому до покарання призначеного новим
вироком необхідно повністю або частково приєднати не відбуту частину покарання
за попереднім вироком Бобринецького районного суду від 27.11.2003 року .

Зважаючи на те, що стаття 78 КК України не містить заборони щодо
повторного застосування ст. 75 КК
України до осіб, які протягом іспитового строку встановленого попереднім
вироком вчинили новий злочин,
та відповідно
вимог ч . 4 ст. 71 КК України,
згідно якої, остаточне покарання,
призначене особам за сукупністю вироків,
має бути більшим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком осіб,
які протягом іспитового строку встановленого попереднім вироком вчинили новий злочин , та керуючись тим, що не містять категоричної заборони щодо такої
можливості і роз'яснення, які Пленум Верховного Суду України дав у п. 10
постанови від 24 жовтня 2003 року № 7 “Про практику призначення судами
кримінального покарання “, суд приймаючи до уваги обставини що пом'якшують покарання підсудного в їх
сукупності, особу підсудного,
відсутність настання тяжких наслідків, приходить до висновку про
можливість виправлення та перевиховання
підсудного Гіренко В.М без відбування
призначеного йому покарання і вважає за можливе застосування до нього ст. 75 КК
України , та звільнити підсудного від
відбування покарання з випробуванням, з
встановленням іспитового строку.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

Керуючись ст.
321- 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
і призначити йому покарання у
вигляді трьох років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного новим вироком
частково приєднати не відбуту частину покарання
за вироком Бобринецького районного суду від 27.11.2003 року і остаточно призначити ОСОБА_1
покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням,
якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та
виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст 76 КК України зобов'язати
засудженого ОСОБА_1 не виїжати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, та повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи та з'являтися у ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу - залишити
підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області
через Бобринецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя
М.Б. Сарап