Копія
Справа № 542/855/15-к
Кримінальне провадження № 1-кп/542/94/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2015 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари кримінальне провадження № 1-кп/542/94/15 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Загаття , Іршавського району , Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна , працюючого в «Восток Стройгаз», відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин: 11 травня 2015 року близько 20.00 годин у ОСОБА_4 виник умисел на надання приміщення гаражу в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 з метою створити сприятливі умови для вживання ними наркотичних засобів .Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання , ОСОБА_4 шляхом дозволу надав приміщення гаражу за адресою в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , забезпечивши при цьому можливість використати його для незаконного вживання ними наркотичних засобів у його приміщенні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність , діючи з продовжуваним умислом, ОСОБА_4 в послідуючі дні 22.05.2015 року близько 21 години аналогічним чином надав приміщення для вживання наркотичного засобу ОСОБА_6 безкоштовно, виконуючи тотожні злочинні дії, що утворюють у сукупності єдине кримінальне правопорушення (злочин).

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 317 КК України, як надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів.

Згідно положень ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого особа визнала свою винуватість, є середньої тяжкості злочином . Шкода, внаслідок вчинення зазначеного злочину, було завдано лише державним інтересам, а тому відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України, у даному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

12 червня 2015 року між прокурором прокуратури Новосанжарського району ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000251, та ОСОБА_4 на підставі, передбаченій ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 317 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: 3 роки позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в судовому засіданні просив угоду затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 надавав приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 317 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Вирішуючи питання речових доказів, суд ураховує вимоги ст. 100 КПК України.
Судові витрати сплачені ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 472, 474 та 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду укладену 12 червня 2015 року між прокурором прокуратури Новосанжарського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12 червня 2015 року покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України і на підставі ст. 76 КК України суд покладає на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази деформована полімерна пляшка з фольгою на стінках якої знаходяться залишки особливо небезпечні наркотичні засоби екстракт канабісу , що передано на зберігання на склад зберігання наркотичних засобів УМВС України в Полтавській області знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1