У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Нікітіна
Ю.І. і
Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 21 серпня 2007
року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника Генерального прокурора України на
вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 18 серпня 2005 року щодо ОСОБА_1.

Вказаним
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

згідно ст. 89 КК
України судимості не має,

засуджено за :

- ч. 2 ст. 309 КК України на 2
(два) роки позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 310 КК
України на 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення
волі на строк один рік.

Згідно ст. 75 КК України його
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один
рік.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано
винним у тому, що він у
травні 2005 року зібрав верхівки дикорослої
коноплі та зберігав їх без мети збуту за місцем свого проживання.

Крім того, весною 2005 року ОСОБА_1 на городі домоволодіння незаконно вирощував рослини коноплі. Під
час обшуку 18 червня 2005 року у ОСОБА_1
було вилучено речовину рослинного
походження сіро-зеленого кольору, яка згідно
з даними висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом -
канабісом вагою 10,3 г, а також 345
кущів, які є рослинами коноплі, що містять психотропні речовини вагою 11 455 г.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи обґрунтованості засудження ОСОБА_1 і правильності
кваліфікації його дій, порушує питання про
скасування зазначеного вироку з направленням справи на новий судовий розгляд у
зв'язку з неправильним застосуванням судом кримінального закону. Посилається на
те, що суд визначив остаточне покарання ОСОБА_1 шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк один
рік, тоді як за ч.2 ст.309 КК України йому призначено 2 роки позбавлення волі.
Указує, що в порушення вимог ст. 334 КПК України суд не зазначив в мотивувальній частині вироку
місце вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який підтримав подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню
на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України
при сукупності злочинів суд призначивши покарання за кожний злочин окремо,
визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи
часткового складання призначених покарань.

Ці вимоги судом не дотримано.

Так, за вироком суду ОСОБА_1. засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки
позбавлення волі та за ч. 1 ст. 310 КК України на 1 рік обмеження волі. Призначаючи покарання відповідно до ч.1 ст. 70
КК України суд зазначив у вироку, що
визначив засудженому остаточне покарання шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, а фактично
поглинув більш суворе покарання
менш суворим, чим порушив кримінальний закон.

Отже, при призначенні покарання суд допустив порушення кримінального закону, що відповідно до вимог ст. 398 КПК України є
безумовною підставою для скасування постановленого вироку і направлення справи
на новий судовий розгляд.

При новому
розгляді справи суду необхідно
усунути зазначені порушення
закону, у тому числі щодо додержання вимог ст. 334 КПК України, на що посилається прокурор у касаційному поданні та
постановити щодо ОСОБА_1. обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального
законів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 394 -396 КПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

касаційне подання прокурора задовольнити.

Вирок Токмацького
районного суду Запорізької області від 18
серпня 2005 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому
складі.

судді:

Синявський О.Г. Нікітін Ю.І. Школяров В.Ф.