Справа №484/343/15-к 14.07.2015 14.07.2015 14.07.2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000317 від 11.10.2014 року за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ковшарівка, Кунянського району, Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в кв. АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.
Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_8 ,

обвинувачений: ОСОБА_7 ,

потерпіла: ОСОБА_5 ,

захисник: ОСОБА_6 ,

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Потерпіла ОСОБА_5 просить вирок скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким збільшити його розмір.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Провадження №11-кп/784/444/15 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.286 ч.2 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 роки.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 :

- у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 - 75000 грн.,

- процесуальні витрати на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області за проведення судово-автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 1844 грн. 70 коп.; за проведення транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 1475 грн. 76 коп.; за проведення судово-дактилоскопічної експертизи у розмірі 343 грн. 98 коп., за проведення судово-автотехнічної експертизи обставин і механізму ДТП у розмірі 1475,76 грн.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.
Потерпіла ОСОБА_5 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає призначене покарання явно несправедливим через його м`якість. При цьому, погоджуючись з видом призначеного покарання, просить максимально збільшити його строк.

Вважає невірним врахування судом щирого каяття ОСОБА_7 обставиною, яка пом`якшує покарання, оскільки він не попросив вибачення після ухвалення вироку і не відшкодував решту моральної шкоди, встановлену судом.

Водночас, не погоджується з розміром встановленого судом відшкодування моральної шкоди. Вважає, що суд не достатньо врахував моральні страждання, які спричинені смертю її чоловіка - ОСОБА_10 , а також той факт, що вона залишилась одинокою з дитиною без його підтримки.

Вважає безпідставним посилання суду при визначені розміру відшкодування моральної шкоди на обізнаність загиблого ОСОБА_10 про алкогольне сп`яніння ОСОБА_7 під час керування автомобілем.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ст.286 ч.2 КК України покарання - у виді позбавлення волі на строк 8 років, а також збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 450000 грн.

Захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає призначене покарання явно несправедливим через його суворість.

Водночас, стверджує про наявність підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Вважає, що суд, признаючи покарання, не достатньо врахував особу ОСОБА_7 , який позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має на утриманні сина 2011 року народження та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Зазначає, що підлягають врахуванню стан здоров`я ОСОБА_7 , який хворіє на сечокам`яну хворобу, хронічний двобічний пієлонефрит, переніс операцію 01.02.2015 року та потребує подальшого лікування, а також має батьків пенсіонерів, які страждають на хронічні захворювання. Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 є єдиним годувальником своєї сім`ї.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
11.10.2014 року близько 3 години в м. Первомайськ Миколаївської області ОСОБА_7 , в порушення п.2.9«а» ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Nissan Qashqai» д.н. НОМЕР_1 , стан ходової частини якого не відповідав вимогам п.31.4.5«а» ПДР України, що виражалося у встановленні на задню вісь автомобіля шин з наднормативним зносом висоти малюнку протектора. У темний час доби, рухався по освітленій міським електроосвітленням проїзній частині вул. Одеської, зі сторони смт. Доманівка в напрямку вул. Грушевського зі швидкістю близько 80 км/год., при дозволеній швидкості руху транспортних засобів в населених пунктах не більше 60 км/год., що є порушенням п. 12.4 ПДР України. В цей час в автомобілі «Nissan Qashqai» д.н. НОМЕР_1 перебували пасажири ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .
При наближенні до перехрестя з вул. Коротченко та Кам`яномостівська, на якому організовано круговий рух, ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України та вимоги дорожнього знаку 4.10 «круговий рух» додатку 1 до ПДР України, а саме: проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, при появі перешкоди для руху у вигляді центрального острівця кругового руху, який він об`єктивно заздалегідь спроможний був виявити, не обрав безпечну швидкість руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, тим самим не вжив заходів для безпечного об`їзду перешкоди, в наслідок чого виїхав на центральний острівець кругового руху де допустив перекидання автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Nissan Qashqai» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №288 від 05.11.2014 року смерть ОСОБА_10 настала від перелому шийного відділу хребта з пошкодженням довгастого мозку. На момент смерті ОСОБА_10 знаходився в сильному алкогольному сп`янінні в концентр. 2.56% етилового спирту у крові.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №1/144 від 19.11.2014 року ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 п.12.3 ПДР України та вимог дорожнього знаку 4.10 «круговий рух» додатку 1 до ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку своїх апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_8 , який вважав вирок законним і обґрунтованим і просив залишити його без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та додатково надані (щодо повного відшкодування моральної шкоди, встановленої вироком суду), обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Рішення суду про визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, за який його засуджено, а також кваліфікація дій за ст.286 ч.2 КК України, апелянтами не оскаржуються, в зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Що стосується покарання, то воно призначено ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України з врахуванням вчинення ним тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, одружений, має на утриманні малолітню дитину, а також обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільного часткового відшкодування шкоди, завданої злочином. Тобто, судом враховані ті обставини, на які посилається апелянт.
Також, судом вірно врахована і обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Саме з врахуванням зазначених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на певний строк та призначив його у розмірі ближче до мінімального, встановленого ч.2 ст.286 КК України, а також обґрунтовано позбавив права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Крім того, підлягає врахуванню і позиція потерпілої ОСОБА_5 в суді першої інстанції, яка підтримала позицію прокурора і просила призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі саме на строк 5 років.
З урахуванням викладеного, на думку апеляційного суду, таке покарання ОСОБА_7 відповідає вимогам ч.ч.1,2 ст.65 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, в зв`язку з чим відсутні підстави як для посилення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як просить потерпіла ОСОБА_5 , так і для його пом`якшення, як просить захисник ОСОБА_6 .
Є безпідставним твердження потерпілої ОСОБА_5 про безпідставне врахування судом щирого каяття ОСОБА_7 , оскільки факти визнання останнім своєї вини одразу після вчинення злочину, сприяння його розкриттю з моменту порушення кримінального провадження, добровільне несення ним матеріальних витрат на поховання загиблого, ритуальні обіди та наміри щодо виготовлення пам`ятника, прохання до потерпілої вибачити за вчинене, а також часткове відшкодування потерпілій моральної шкоди до постановлення судом вироку - свідчать про таке ставлення ОСОБА_7 до злочину, яке підтверджує щирість його розкаяння, наявність жалю з приводу вчиненого та щирого бажання виправити ситуацію, яка склалася, наскільки це можливо.

Крім того, апеляційний суд враховує факт відшкодування обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілої ОСОБА_5 моральної шкоди, встановленої вироком суду в розмірі 75 000 грн., що також свідчить про дієве каяття обвинуваченого і спростовує вимоги апеляційної скарги потерпілої в цій частині.

Посилання потерпілої на те, що ОСОБА_7 не попросив в неї вибачення ще й після ухвалення вироку не спростовують вищенаведених обставин.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_7 є єдиним годувальником своєї сім`ї не ґрунтується на матеріалах провадження.
Сам апелянт не надав суду переконливих даних про те, що він є єдиним годувальником своєї сім`ї, в тому числі й про своє місце роботи і заробіток, завдяки якому він отримує доходи для існування.
Колегія суддів приймає до уваги стан здоров`я ОСОБА_7 , якій хворіє на хронічні захворювання, а також наявність в нього батьків-пенсіонерів, які також страждають на хронічні захворювання.

Проте, всі вищевказані дані є лише даними про особу обвинуваченого та істотно не знижують ступеню і характеру суспільної небезпеки вчинених ним дій з огляду на тяжкість злочину, особу обвинуваченого, самі обставини вчиненого і тяжкість наслідків, в зв`язку з чим відсутні підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому або звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
За таких обставин, призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим за своїм видом та розміром і повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди розглянутий судом відповідно до положень ст.1168 ЦК України з урахуванням характеру та тривалості страждань позивачки, яка втратила чоловіка, а її дитина - вітчима, порушення сталих родинних зв`язків, внаслідок чого суд вірно визначив розмір відшкодування цієї шкоди - 100 000 грн. та, з врахуванням виплати ОСОБА_7 потерпілій 25 000 грн. до проголошення вироку суду, стягнув решту - 75 000 грн.
З таким розміром відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції погоджується з урахуванням вчинення ОСОБА_7 злочину з необережності, що свідчить про відсутність умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 , з яким мав тривалі дружні стосунки, конкретних обставин провадження, особи обвинуваченого, його сімейного, матеріального стану та стану здоров`я. Тому відшкодування у зазначеному розмірі є достатнім і справедливим, отже збільшенню, про що просить апелянт - потерпіла ОСОБА_5 , не підлягає.
Зважаючи на наведене, доводи апеляційних скарг задоволенню не підлягають та підстав для скасування або зміни вироку, про що просять апелянти, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_5 і захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирокПервомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2015 року відносно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:
Судді: