Справа № 11 - 5122007 р. Головуючий у 1 інстанції - Данилюк Т.В.
- ст. 296 ч. 2 КК України. Доповідач - Сердюк О.Г.
УХВАЛА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

головуючого
судді - Сердюка О.Г.

суддів - Зенченко Т.С. , Оседача М. М.

при
секретарі - Носко
Л.А

з участю
прокурора - Надточій О.О.

засуджених
- ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією старшого помічника прокурора
Сосницького району Федоренка В.Ю. на вирок Сосницького районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2007 року,
-

Цим
вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українець, громадянин
України, уродженець і житель
АДРЕСА_1, маючий середню спеціальну
освіту, працездатний, не одружений,
не працюючий, раніше не судимий,

засуджений
за ст.
122 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, за ст. 296 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення
волі, за
ст. 353 КК України до 1 року
обмеження волі На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточне покарання
ОСОБА_1 визначено
3 роки позбавлення волі.

Відповідно
до ст.
75 КК України, ОСОБА_1 звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На
підставі ст. 76 КК України ОСОБА_1 зобов'язано
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, уродженець і житель АДРЕСА_2, маючого середню спеціальну освіту, не працюючий,
не одружений, раніше не судимий,

засуджений
за ст.
122 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, за ст. 296 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення
волі, за
ст. 353 КК України до 1 року обмеження
волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначено
покарання ОСОБА_2. З роки позбавлення волі.

Відповідно
до ст.
75 КК України, ОСОБА_2 звільнений
від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На
підставі ст. 76 КК України ОСОБА_2 зобов'язано періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто
із засуджених ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_3 у відшкодування
матеріальної шкоди 230 грн. 40 коп, та у
відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Вироком
суду ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 визнані винними та засуджені за те,
що 2 листопада 2006 року, близько
1-ї години ночі, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, зайшли до
будинку ОСОБА_3, який розташований
АДРЕСА_3, де представившись працівниками
міліції, грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю впродовж тривалого
часу, близько 2-х годин, порушуючи спокій господаря будинку та інших
громадян, нахабно себе поводили, бешкетували та вчинили насильницькі дії
відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3, спричинивши
останньому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритих
переломів 5, 6, 7, 8 ребер зліва.

Не
погоджуючись з вироком суду,
прокурор, який приймав участь по
справі, подав апеляцію, в якій не оспорюючи встановлені судом
фактичні обставини справи та кваліфікацію дій засуджених, просить вирок скасувати у зв'язку із м'якістю
призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3
роки позбавлення волі без застосування
ст. 75 КК України. Свої вимоги аргументує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги ті
обставини, що засуджені своїми діями
компрометували державні органи в особі працівників міліції, скоїли зухвалі злочини в нічний час та
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

На
апеляцію прокурора потерпілий
ОСОБА_3, та засуджений ОСОБА_1 подали заперечення, в яких просили
вирок суду залишити без
змін з тих підстав, що міра
покарання, визначена судом першої
інстанції засудженому ОСОБА_1 являється справедливою,
оскільки він вперше притягується до кримінальної відповідальності, відшкодував потерпілому заподіяну злочином
шкоду, має молодий вік та поганий стан
здоров'я.

Заслухавши
доповідача в ході проведеного по справі часткового судового слідства, пояснення засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які заперечували проти апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просив її
задовольнити, дослідивши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблено обґрунтований висновок
про доведеність вини ОСОБА_1
та ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих ним злочинів, що не заперечується і в апеляції прокурора.

Такий
висновок суду грунтується на зібраних у встановленому порядку і перевірених в
судовому засіданні доказах, зокрема на
показаннях засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
даних ними як в ході досудового так і судового слідства, які вину свою визнали повністю і підтвердили
обставини вчинених ними злочинів,
показаннях потерпілих ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та іншими наведеними у вироку доказами.

Дії
засуджених ОСОБА_1
та ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за
ст. 122 ч.1, ст. 296 ч.2,
ст. 353 КК України.

Призначаючи
покарання, суд врахував характер і
ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів,
особи підсудних та обставини, які
пом'якшують та обтяжують покарання. З врахуванням характеру вчиненого
злочину, суд мав право і не визнавати
якусь із обставин такою, що обтяжує
покарання.

Призначене
засудженим ОСОБА_1
та ОСОБА_2. покарання відповідає вимогам
ст. 65 КК України і з врахуванням тяжкості вчинених ними злочинів, їхнього молодого віку, стану здоров'я, думки потерпілих, які просили суд не позбавляти волі
засуджених, а також того, що вони вперше притягуються до кримінальної
відповідальності, вину свою визнали
повністю і щиро каються у вчиненому, суд
обґрунтовано звільнив їх від відбування покарання з випробуванням, застосувавши
ст. 75 КК України.

До
розгляду справи в апеляційному суді,
засуджені приймали міри по відшкодуванню потерпілому ОСОБА_3.3аподіяної
злочином, як матеріальної так і
моральної шкоди, що підтверджується
розписками потерпілого (а.с. 202, 203).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що визначене судом засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
покарання, є необхідним та достатнім для
їх виправлення та перевиховання і підстав для призначення їм більш суворого
покарання, як про це ставиться питання в
апеляції, не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Сосницького району Федоренка В.Ю. залишити без
задоволення, а вирок Сосницького
районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2- без змін.