АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської

області в складі:

головуючого: Коваленка Є.П.

суддів: Вавріва І.З., Гавриш Г.П.

з участю прокурора Парусова A.M.

захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі
кримінальну справу за апеляційними скаргами потерпілого
ОСОБА_2, ОСОБА_3, цивільного відповідача ДП
„Ковалівський горілчаний завод" на вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської
області від 7 листопада
2006 року,
яким засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою,
працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, раніше не судимого

за ч.2 ст.286
КК України до 4 років позбавлення волі, без
позбавлення права керувати

транспортними
засобами.

На підставі ст.75
КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування
покарання з

випробуванням
із встановленням йому іспитового строку 1 рік б місяців.

Цивільний
позов потерпілої ОСОБА_3 задоволено частково та стягнуто в її користь з

ДП „Ковалівський горілчаний завод" 55 000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто в його
користь

з ДП
„Ковалівський горілчаний завод" 15 000 грн.

Цим вироком ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 15-00 год., керуючи
службовим легковим автомобілем «Skoda Oktavia A5», реєстраційний
номер НОМЕР_1, що
належить ДП «Ковалівський горілчаний завод», рухаючись по автодорозі
„Галич-Підгайці-Городок" з швидкістю, що перевищувала 60 кмгод., на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, що
знаходиться в межах с. Тютьків Теребовлянського району, порушивши вимоги
п.п.1.2, 2.96,
10.1,12.1, 12.4,

Справа № 11-22 Головуючий у першій інстанції: Макарик В.Я.

категорія:ст.286 ч.2 КК України Доповідач: Ваврів І.З.

12.6г, 14.2в Правил дорожнього руху
України, різко змінив напрямок руху та виїхав на зустрічну смугу руху, де
допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2103»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2 Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру
автомобіля «ВАЗ-2103» ОСОБА_6. були заподіяні тілесні ушкодження, від яких
миттєво наступила смерть останнього. Крім того, водію автомобіля «ВАЗ-2103» ОСОБА_2 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, а
ОСОБА_7 (пасажиру автомобіля «ВАЗ-2103») та ОСОБА_8(пасажиру
автомобіля «Skoda Oktavia A5») тілесні
ушкодження середньої тяжкості. В апеляціях:

·
потерпілий ОСОБА_2, не погоджуючись з вироком Теребовлянського районного суду від 7 листопада 2006 року в частині вирішення цивільного позову, просить вирок суду змінити,
збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 35 000 грн.;

·
потерпіла ОСОБА_3, вважаючи, що при постановленні вироку
судом не враховано всі обставини справи і сума моральної шкоди заподіяної їй,
визначена судом невірно і тому також просить вирок суду змінити та збільшити
розмір моральної шкоди, яку повинен відшкодувати ДП «Ковалівський горілчаний
завод», до 300 000 грн.;

·
цивільний відповідач ДП «Ковалівський горілчаний завод»
просить вирок суду змінити та зменшивши розмір відшкодування потерпілим
моральної шкоди, посилаючись на те, що судом при вирішенні цивільного позову не
було зазначено в чому полягає заподіяна моральна
шкода, а також не було враховано матеріальне положення та можливості
особи, яка буде відшкодовувати заподіяну шкоду. Заслухавши суддю-доповідача,
потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3
та захисника ОСОБА_4, які підтримали подані ними апеляції та просять змінити
вирок суду, збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди; прокурора, який
просить вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 7 листопада 2006 року залишити
без змін; перевіривши матеріали кримінальної справи та дослідивши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають з
таких підстав

Висновки суду
про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають
фактичним обставинам справи, кваліфіковані правильно і в апеляції не
оспорюються.

Відповідно до
п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір
відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач та з
урахуванням інших обставин.

Вирішуючи
цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд, відповідно до
вимог ст.328 КПК України, залежно від доведеності підстав і розміру позовів,
задовольнив їх частково. При цьому, суд врахував, як підстави для відшкодування
моральної шкоди, важкі душевні страждання
потерпілої ОСОБА_3, моральні переживання у зв'язку з втратою нею близької
їй людини, порушення нормальних життєвих зв'язків через психологічні та моральні переживання, те, що після смерті її
чоловіка у неї залишилось на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Аналогічним чином, вирішуючи цивільний позов ОСОБА_2, суд першої інстанції
прийняв до уваги перенесені моральні страждання, фізичну біль та отримані
внаслідок ДТП тілесні
ушкодження, а також порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість
продовження на період лікування активного громадського життя.

Виходячи з цих міркувань, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд першої
інстанції на думку колегії суддів, вірно
прийшов до висновку про часткове задоволення цивільних позовів потерпілих
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, стягнувши
в їхню користь з цивільного відповідача ДП „Ковалівський горілчаний
завод", як власника джерела підвищеної небезпеки, відповідно 55 000 грн. та 15 000 грн.

Тому твердження представника цивільного відповідача ДП
„Ковалівський горілчаний завод", викладене в апеляції, про те, що суд поверхово
вказав на наявність моральних втрат потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є безпідставним.

Також, з огляду на вищенаведене, не може бути прийнято до уваги заперечення
висловлені потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо невірної оцінки судом заподіяної
їм моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів приходить до
переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку Теребовлянського
районного суду від 7 листопада
2006 року в
частині вирішення цивільного позову, відсутні, а тому в задоволенні апеляцій
потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_2,
а також цивільного відповідача ДП „Ковалівський горілчаний завод" слід
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_2 та цивільного відповідача ДП „Ковалівський
горілчаний завод" залишити без задоволення, а вирок Теребовлянського
районного суду Тернопільської області від 7 листопада 2006 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.