Справа № 630/415/14-к
В И Р О К
Іменем України
03 серпня 2015 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області кримінальне провадження № 0000546 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Різуненкове, Коломацького району, Харківської області, українця, громадянина України, і.н. НОМЕР_1 , маючого неповну середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_10 28 липня 2013 року близько 02-30 год. здійснив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи. Після цього, ОСОБА_10 заволодів документами, а саме посвідченням водія та технічним паспортом на автомобіль, що належать ОСОБА_11 , а також погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, заволодів автомобілем «Шевролет-Авео», д.н. НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , за наступних обставин.

Так, 28 липня 2013 року близько 02-30 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у якості пасажира в автомобілі "Шевролет-Авео, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , прибув до лісосмуги, розташованої поблизу с. Різуненково Коломацького району Харківської області. Перебуваючи в салоні вказаного автомобіля, під час розрахунку з водієм за проїзд, ОСОБА_10 дістав із сумки предмет, ззовні схожий на обріз невстановленої зброї, направив його в бік ОСОБА_11 та, погрожуючи застосуванням вищевказаного предмета, незаконно заволодів мобільним телефоном марки Нокія 5130, мобільним телефоном марки Нокія Х202, грошовими коштами в сумі 50 грн.

Після цього, ОСОБА_10 погрожуючи застосуванням предмета, ззовні схожий на обріз невстановленої зброї, незаконно заволодів посвідченням водія серії НОМЕР_3 від 23.09.1997, виданого на ім`я ОСОБА_11 , а також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Шевролет-Авео, д.н. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_4 від 25.05.2006, виданого на ім`я ОСОБА_12 .

Крім того, 28.07.2013 близько 04-00 год., ОСОБА_10 , знаходячись поблизу лісосмуги, розташованої поблизу с. Різуненково Коломацького району Харківської області, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, погрожуючи ОСОБА_11 предметом, ззовні схожим на обріз невстановленої зброї, наказав останньому вийти з салону автомобіля та дістати з багажнику буксирувальний трос. Після чого, за наказом ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пройшов до лісосмуги, де ОСОБА_10 , погрожуючи застосуванням вищевказаного предмету, наказав йому зв`язати собі руки, та за допомогою буксирувального тросу прив`язав ОСОБА_11 до дерева. Потім ОСОБА_10 незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем Шевролет-Авео, д.н. НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 7444 від 28.08.2013 р. становить 39273 грн. 90 коп., що належить на праві власності ОСОБА_12 , та зник з місця вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину визнав частково, а саме в частині заволодіння транспортним засобом, та не визнав вину в частині заволодіння грошовими коштами, мобільними телефонами, а також посвідченням водія та технічним паспортом на автомобіль.

Так, обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в грудні 2012 року на нього напала група осіб та заволоділа значною сумою грошей шляхом застосування насильства та погроз, однак до правоохоронних органів обвинувачений не звертався, оскільки нападники висловлювали погрози стосовно сім`ї ОСОБА_10

27.07.2013р. близько 22:00 ОСОБА_10 перебував неподалік автовокзалу на пр. Гагаріна у м. Харкові та випадково побачив потерпілого ОСОБА_11 , в якому впізнав одного з нападників, після чого у нього виникло бажання помститись. Обвинувачений підійшов до потерпілого та попросив підвезти його до Холодної гори. ОСОБА_10 зрозумів, що ОСОБА_11 його не впізнав та вирішив потягнути час оскільки одразу не вирішив, що робити. Після цього, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 поїхали на АДРЕСА_2 , де проживав обвинувачений, за що обвинувачений розрахувався із потерпілим та спитав чи не погодиться він ще підвезти його до знайомого, на що потерпілий погодився. ОСОБА_10 сказав їхати до станції метро «Радянської армії», де останній зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_13 . Після зустрічі обвинувачений ОСОБА_10 спитав ОСОБА_11 чи не погодиться він підвезти його за місто до родичів, на що останній погодився та вони вирушили спочатку до квартири обвинуваченого по АДРЕСА_2 , до останній взяв спортивну сумку, до якої поклав деякі речі та самопал, який у 2012 році знайшов в с. Крамарівка, розбираючи будівельний матеріал. Самопал був не заряджений. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирушили до Коломацького району.

Близько 01:00, звернувши з траси в напрямку с. Коломак та проїхавши близько 6 км. обвинувачений спитав ОСОБА_11 чи він його впізнав, дістав з сумки самопал та направив в бік ОСОБА_11 .. ОСОБА_10 попросив передати йому документи та ОСОБА_11 , дістав їх з карману та передав. Подивившись документи, ОСОБА_10 поклав посвідчення водія ОСОБА_11 біля себе, а технічний паспорт та договір страхування ОСОБА_11 поклав на пасажирське сидіння. Розмовляли вони близько 3-4 годин, після чого ОСОБА_10 попросив передати йому ключі від автомобіля, що ОСОБА_11 зробив, поклавши їх на заднє сидіння, та вони вийшли з машини. Мобільні телефони залишились лежати в автомобілі. ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_10 дістав з багажника автомобіля буксирувальний трос та вони пішли до посадки, обвинувачений передав потерпілому гроші у розмірі 450 грн. щоб він міг дістатись додому, після чого прив`язав потерпілого до дерева. Перед тим, як повернутись ОСОБА_10 забрав у ОСОБА_11 50 грн, які той віддав добровільно, для того, щоб заправити автомобіль. Більше грошей ОСОБА_10 у ОСОБА_11 не брав.

Стосовно обвинувачення в частині заволодіння грошовими коштами потерпілого та мобільними телефонами ОСОБА_10 пояснив, що він цього не робив, оскільки у ОСОБА_11 із собою не було такої суми коштів як вказано в обвинувальному акті, потерпілий сам віддав обвинуваченому 50 грн. на прохання останнього, а телефони залишились в автомобілі та обвинувачений не мав наміру їх викрадати.

Після цього, ОСОБА_10 повернувся до автомобіля, переклав документи та мобільні телефони, які лежали на пасажирському сидінні на поличку торпеди та вирушив додому у с. Різуненкове Коломацького району м. Харкова, де зустрівся зі своїм приятелем ОСОБА_14 та направився із ним до міста Харкова. Вони поїхали на ринок «Автоград», де ОСОБА_10 хотів продати колеса від автомобіля, а автомобіль залишити. На ринку погодились придбати колеса та спитали чи не продається весь автомобіль, на що обвинувачений сказав, що подумає. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 поїхали до гаражу, який розташований на вул. Руднєва в м. Харкові та який був орендований ОСОБА_10 , де обвинувачений викинув до сміттєвих баків самопал та інші речі з автомобіля, після чого вони повернулись на Холодну гору.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що в червні або липні 2013 року до нього на пр. Гагаріна в м. Харкові підійшов ОСОБА_10 та попросив підвезти його до с. Коломак Харківської області, на що потерпілий погодився та попередньо вони заїжджали на Полтавський шлях, потім до станції метро «Радянської армії» та знов на Полтавський шлях. До цього дня потерпілий обвинуваченого не знав. Коли вони вдруге приїхали до будинку на вул. Полтавський шлях, обвинувачений зайшов до будинку та вийшов із сумкою, сів на задньому сидінні та вони поїхали до с. Коломак. ОСОБА_10 розраховувався із потерпілим коли вони вперше приїхали на вул. Полтавський шлях, потім розрахувався біля метро «Радянської армії», та втретє - у полі за с. Коломак. З`їхавши з траси, обвинувачений сказав зупинитись та перед тим як розрахуватись, дістав з сумки предмет, який потерпілий сприйняв за обріз рушниці або гвинтівки. Потерпілий зазначив, що сприйняв предмет за реальну зброю із зовнішнього вигляду та того, що ОСОБА_10 пересмикнув затвор. ОСОБА_10 сказав віддати йому гроші, документи та ключі від автомобіля, а також забрав два телефони. ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 гроші у сумі приблизно 750 грн., з яких 300 грн. були у потерпілого, а 450 грн. перед цим сплатив ОСОБА_10 за перевезення. Гроші потерпілий дістав з заднього карману штанів. Потім передав ключі від автомобіля, документи, а саме: посвідчення водія, яке дістав з карману, технічний паспорт на автомобіль та договір страхування, які дістав з бардачка, Крім того, ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 мобільні телефони, як знаходились на полиці торпеди. Всі вказані предмети потерпілий передавав обвинуваченому у руки. Потім обвинувачений повернув ключі від автомобіля та сказав об`їхати посадку по периметру поля та зупинитись, після чого потерпілий віддав ОСОБА_10 ключі від автомобіля. Потім вони сиділи в автомобілі та обвинувачений тримав ОСОБА_11 на прицілі. Вони просиділи в автомобілі до світанку, після чого вони вийшли з машини та ОСОБА_11 дістав з багажника трос за вказівкою обвинуваченого та вони пішли до посадки, де потерпілий зробив петлю з троса та накинув собі на руки, а ОСОБА_10 прив`язав його до дерева. Сказав, що через 2 години хтось прийде та розв`яже, а автомобіль буде у посадці, та пішов. Потерпілому вдалось розв`язати трос самостійно та по слідам автомобіля він пішов по ґрунтовій дорозі та вийшов до якогось господарства, де попросив охоронця викликати міліцію.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем СТОВ «Відродження», яке знаходиться у с. Сойківка, Шелестівської сільради, Коломацького району Харківської області. 28.07.2013р. близько 8:00 почув як гавкає собака та побачив потерпілого, який попросив викликати міліцію в зв`язку з угоном автомобіля, що свідок і зробив. Свідок не питав потерпілого, а лише набрав номер міліції та дав слухавку потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що влітку 2013 року до його дому в с. Різуненкове Коломацького району Харківської області приїхав ОСОБА_10 на автомобілі Шевролет Авео синього кольору. Разом вони поїхали до міста Харкова до квартири по АДРЕСА_2 , оскільки вони разом там проживали. Свідок у той день повинен був проходити співбесіду на роботу, та він залишився у квартирі. ОСОБА_10 кудись уходив та повернувся після обіду. На автомобільний ринок разом із обвинуваченим свідок не їздив, весь час перебував в квартирі. Свідок не пам`ятає чи запитував звідки у ОСОБА_10 вказаний автомобіль. Коли ОСОБА_10 повернувся, вони через деякий час разом виходили на вулицю та їх затримали співробітники міліції.

Свідок ОСОБА_16 , яка є матір`ю обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що в січні 2013 року її син прийшов додому побитий, йому пропонували піти до лікарні, однак він відмовився. З його слів стало відомо, що його пограбувала група невідомих осіб. Після цього, в серпні 2013 року ОСОБА_10 приїздив на синьому автомобілі та повідомив, що це автомобіль друга, він забирає ОСОБА_17 та вони їдуть у Харків. Свідок також повідомила, що син приїздить рідко, однак надає матеріальну допомогу, оскільки вона не працює та перебуває в центрі зайнятості, а батько на пенсії.

Допитаний свідок ОСОБА_18 , який є батьком обвинуваченого, надав суду аналогічні пояснення щодо побиття його сина взимку 2013 року, що і свідок ОСОБА_16 . Крім того, свідок повідомив, що син надає батькам матеріальну допомогу.

В ході огляду місця події 28.07.2013 р. (т. 1 а.с. 50-62) в с. Різуненкове було оглянуто територію ґрунтової дороги, яка пролягає між лісосмугою та полем Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області на відстані 2 км від автодороги Київ-Харків-Довжанський. На оглянутій території на ґрунтовому покритті дороги було виявлено сліди від протекторів коліс автомобіля, біля сліду протектора на ґрунтовому покритті дороги з лівої сторони біля лісосмуги в напрямку від с. Різуненкове до автодороги Київ-Харків-Довжанський виявлено три недопалки сигарет «Bond» жовтого кольору. З іншої сторони, зі сторони поля на ґрунтовому покритті виявлені залишки попелу від сигарет невідомого походження.

Під час огляду лісосмуги, розташованої посередині поля сільськогосподарської культури сої, лісосмуга має вигляд яру, на відстані 15 м від поля сої до низу яру, виявлено сліди від взуття біля дерева породи дуб, від якого на відстані 3,5 м на засохлому листі, яким вкрита поверхня ґрунту виявлено сліди попелу від сигарет. Біля стовбура дерева породи дуб, де виявлено сліди від взуття, на землі під сухим листом виявлено недопалок від сигарет Winston білого кольору з сірими смужками. На стовбурі дерева породи дуб маються пошкодження на висоті 135 см від поверхні землі.

В ході слідчого експерименту 28.07.2013р. (т. 1 а.с. 40-49) потерпілий ОСОБА_11 надав пояснення, аналогічні наданим суду в судовому засіданні, а також продемонстрував місце, де відбувались події.

Згідно протоколу огляду місця події в м. Харкові від 28.07.2013 р. (т. 1 а.с. 65-72) проводився огляд у дворі за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188. Під час огляду виявлено автомобіль синього кольору Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 . Під час огляду ОСОБА_10 пояснив, що він незаконно заволодів вказаним автомобілем у раніше невідомої особи шляхом погрози пристроєм для стрільби кустарного виготовлення, 28.07.2013 р. близько 04 год. 00 хв. ранку в Харківській області, Коломацькому районі, с. Різуненкове.

В ході огляду ОСОБА_10 добровільно видав наступні предмети: 1) ключі у кількості двох одиниць (один зі знаком «Chevrolet», інший зі знаком «Apecs»), скріплені кільцем, також на вказаному кільці скріплено брелок металевий сріблястого кольору та сині брелок з написом «Sheriff». ОСОБА_10 пояснив, що вказані ключі від автомобілю, що оглядається, 2) технічний паспорт на автомобіль Chevrolet Aveo державний номер НОМЕР_2 , серія НОМЕР_5 , 3) посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_6 , 4) талон на посвідчення водія серія НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_11 , 5) копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 серія НОМЕР_6 , 6) копія паспорту на ім`я ОСОБА_11 серія НОМЕР_8 , виданий Московським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області 27.07.2000 р.

Внутрішнім оглядом автомобіля встановлено, що біля куліси коробки передач знаходяться два мобільних телефони та два акумулятори для телефонів.

При цьому суд відхиляє посилання захисника обвинуваченого на недопустимість вказаного доказу в зв`язку з тим, що огляд автомобіля був проведений без ухвали слідчого судді, оскільки згідно положень ст. 233 КПК України для огляду автомобіля достатньо добровільної згоди особи, яка ним володіє, яка була надана потерпілим ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 64).

В ході проведення слідчого експерименту від 31.07.2013 р. (т. 1 а.с. 73-89) ОСОБА_10 надав пояснення, які відповідають поясненням, наданим ним в судовому засіданні, а також продемонстрував: ділянку зупинки, яка розташована на проспекті Гагаріна в м. Харкові біля «Реал-Банку», де 27.07.2013 р. він побачив потерпілого та автомобіль; сміттєві баки біля гаражів по вул. Руднєва в м. Харкові, в які він викинув самопал та речі, які знаходились в автомобілі ; місце, де зустрівся з ОСОБА_13 , біля буд. № 33 по вул. Маршала Рибалка в м. Харкові; ринок «Автоград» в м. Харкові де він з ОСОБА_14 намагались продати автомобіль; місце № 73 1-го ряду ринку «Автоград» в м. Харкові, де він запропонував невідомому чоловікові придбати викрадений автомобіль; місце № НОМЕР_9 ряду базару «Автоград» в м. Харкові, де він запропонував невідомому чоловікові продати викрадений автомобіль; місце, де він з ОСОБА_14 зустрічався з невідомим чоловіком, щоб продати викрадений автомобіль; заправку «Маршал» в м. Валки, де він з ОСОБА_14 заправляли викрадений автомобіль; місце, де він незаконно з застосування самопалу заволодів автомобілем (відрізок ґрунтової дороги біля поля поблизу с. Різуненкове); дерево, до якого він прив`язав потерпілого, після чого незаконно заволодів автомобілем.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 7444 від 28.08.2013 р. (а.с. 100-101) ринкова вартість автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 на момент скоєння злочину 28.07.2013 р. складає 39273,90 грн.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8046 від 29.08.2013 р. (а.с. 103-107) загальна ринкова вартість мобільних телефонів марки «Nokia 5130» та «Nokia Х202», з урахуванням зниження якості від зносу на липень 2013 року складала 180 грн. та 340,80 грн., відповідно.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.09.2013 р. (а.с. 121-125) свідок ОСОБА_19 за зовнішнім виглядом та рисами обличчя впізнав у ОСОБА_10 чоловіка, який намагався продати йому автомобіль Chevrolet Aveo синього кольору.

Згідно висновку експерта № 643-ц від 30.08.2013 р. (а.с. 127-132) кров потерпілого ОСОБА_11 належить до групи А (II) з ізогемаглютинином анти-В, зразок слини є видільником групового фактору ізосерологічної системи АВО, кров ОСОБА_10 відноситься до групи А (II) ізогемаглютинином анти-В, зразок слини є видільником групового фактору ізосерологічної системи АВО.

В результаті проведення вказаної судово-медичної експертизи недопалка сигарети «Winston XStyle blue», двох недопалків сигарет «Bond street classic selection», недопалка сигарет «Bond», наданих для дослідження, кількісною реакцією абсорбції аглютинації еритроцитів виявлено антиген А, статева належність клітин слини не встановлена, необхідних для даного методу дослідження. Сигарети «Winston XStyle blue», «Bond street classic selection», «Bond», недопалки яких були виявлені, могла палити будь-яка людина, група крові якої А (II) з ізогемаглютинином анти-В, яка є видільником групової властивості ізосерологічної системи АВО, в тому числі як потерпілий ОСОБА_11 , так і підозрюваний ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта № 642-Ц від 04.09.2013 р. (а.с. 133-140) в результаті проведення судово-медичної експертизи буксировочного тросу, наданого для проведення дослідження, виявлені потожирові виділення. При серологічному дослідженні виявлено тільки антиген А. Експертом зроблено висновок, що надані сліди потожирових виділень на буксировочному тросі могли виникнути від будь-якої особи, група крові якого А (II) з ізогемаглютинином анти-В, в тому числі як потерпілого ОСОБА_11 , так і підозрюваного ОСОБА_10 .

Належність та допустимість наведених вище доказів у суду сумнівів не викликає, оскільки фактів їх отримання із порушенням закону не встановлено, вони узгоджуються між собою, об`єктивні та достатні, в зв`язку з чим суд їх приймає.

Аналізуючи описані вище доказі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих злочинів знайшла підтвердження в судовому засіданні.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 187 КК України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу; за ч. 3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом іншими важливими особистими документами; за ч. 3 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

При цьому суд відхиляє пояснення обвинуваченого стосовно відсутності наміру викрадати документи, мобільні телефони та гроші, оскільки дані предмети були передані потерпілим обвинуваченому на його вимогу. Документи та мобільні телефони залишились в автомобілі коли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вийшли. Обвинувачений пояснював, що коли він поїхав з місця події мобільні телефони та документи залишились в автомобілі. Стосовно грошей суд зазначає, що обвинувачений пояснив, що ОСОБА_11 віддав йому 50 грн. перед тим, як він був прив`язаний до дерева, та, враховуючи, що ОСОБА_10 у цей час погрожував ОСОБА_11 самопалом, суд вважає, що потерпілий віддав обвинуваченому гроші у сумі 50 грн. внаслідок погрози застосування насильства. При цьому, стороною обвинувачення не надано суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_20 заволодів сумою 700 грн., яка належала потерпілому, однак даний факт на кваліфікацію у даному випадку не впливає.

Суд також звертає увагу на те, що цілі, які переслідував ОСОБА_10 , вчиняючи вищевказані дії, а саме чи то для особистого збагачення, чи з інших причин, не мають значення для правильної кваліфікації його дій.

Дослідженням данних про особистість ОСОБА_10 судом встановлено, що обвинувачений має неповну середню освіту, неодружений, працює не офіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні непрацюючу матір та непрацездатного батька.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире розкаяння обвинуваченого у вчинених злочинах, активне сприяння розкриттю злочинів, наявність на утриманні непрацездатних батьків.

При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, викладені вище, виходячи із положень ст. 65 КК України, а також із принципів законності, справедливості, індивідуалізації та достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, призначає покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у мінімальних межах санкції даної статті, а саме позбавлення волі на три роки, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на один рік.

Призначаючи покарання за ч. 3 ст. 289 КК України, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України, враховуючи наявність кількох пом`якшуючих обставин та з урахуванням особи обвинуваченого, та призначає покарання у виді позбавлення волі на 5 років без конфіскації майна. При цьому суд виходить із того, що обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненні злочинів, а його незгода із пред`явленим йому обвинуваченням свідчить про його неправильне розуміння кваліфікації своїх дій, вчинення яких він фактично не оспорює. Крім того, обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, добровільно видавши все викрадене майно, показавши місця, де відбувались події, що свідчить про його бажання встановити істину у справі. Також суд враховує, що обвинувачений має на утриманні батьків, при цьому батько є непрацездатним, а мати не працює та має проблеми зі здоров`ям, в зв`язку з чим потребує лікування.

Одночасно, виходячи з даних про особу обвинуваченого, а саме із того, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, а також враховуючи пом`якшуючі обставини, суд вважає, що перевиховання ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства, тому суд звільняє його від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з випробуванням.

Діючих заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_10 немає.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з засудженого на користь держави.

Питання про речові докази належить вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 100, 124, 369, 371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на 3 (три роки);

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на 1 (один) рік;

за ч. 3 ст. 289 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Зарахувати до строку відбування покарання строк перебування ОСОБА_10 під вартою з 28.07.2013р. по 30.07.2013р.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та/або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази, а саме мобільний телефон «Samsung C 3050», мобільний телефон «Samsung CТ 5230», паспорт серії НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_10 , гроші у сумі 240,05 грн., ремінь для брюк білого кольору, пластикову картку «Visa Electron» № НОМЕР_11 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 серії НОМЕР_12 , книжку для документів чорного кольору з написом «Auto documents», повернути ОСОБА_10 .

Речові докази, а саме технічний паспорт на автомобіль «Шевролет-Авео», д.н. НОМЕР_2 серії НОМЕР_5 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_6 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_11 , копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_6 , копію паспорта на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_13 , ключі у кількості 2-х одиниць з залізним кільцем один зі знаком Шевролет, другий з написом Апекс, брелок з написом Шериф, мобільний телефон Nokia-5130 без акумуляторної батареї та сім-картки, мобільний телефон Nokia-Х2 без акумуляторної батареї та сім-картки, дві акумуляторні батареї Nokia, трос жовтого кольору з металевими кріпленнями, автомобіль «Шевролет-Авео», д.н. НОМЕР_2 , повернути потерпілому ОСОБА_11 .

Речові докази, а саме 5 відрізків ліпкої стрічки зі слідами рук, 4 відрізки ліпкої стрічки з мікрооб`єктами, три недопалки сигарет «Bond», один недопалок сигарети «Winston супер легкі», зразки ґрунту, попіл знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення автотоварознавчої експертизи № 7444 від 28.08.2013 року у розмірі 490 грн., судово-товарознавчої експертизи № 8046 від 29.08.2013 року у розмірі 294 грн., дактилоскопічної експертизи № 203 від 07.08.2013 року у розмірі 880,20 грн. стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3