Справа № 521/565/15-к
Номер провадження:1-м/521/3/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
затриманого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Малиновського району м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Весела, Павловського району, Краснодарського краю, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, що має середню спеціальну освіту, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на території України проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на території України, оголошеного в розшук 17.09.2014 року, за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 222 КК Російської Федерації, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що 03.12.2014 року в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України працівниками СКР Овідіопольського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації, з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 222 КК Російської Федерації.
11.06.2014 року вироком Павловського районного суду Краснодарського краю Російської Федерації ОСОБА_7 визнаний винний у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 222 КК РФ у вигляді 1 року позбавлення волі з відбуття покарання у колонії поселені і додаткового покарання у вигляді штрафу у розмірі 10 000 рублів.
23.07.2014 року постановою суду апеляційної інстанції по кримінальним справам Краснодарського крайового суду РФ (кримінальна справа № 22-2624/14) вирок Павловського районного суду Краснодарського краю РФ від 11.06.2014 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишено без змін.
У зв`язку з тим, що засуджений до місця відбуття покарання не з`явився, 17.09.2014 року ОСОБА_5 оголошено у міждержавний розшук.
30.12.2014 року надійшов запит з Генеральної прокуратури Російської Федерації до Міністерства юстиції України про видачу ОСОБА_5 для притягнення його до кримінальної відповідальності.
У своєму клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), мотивуючи клопотання тим, що він скоїв злочин на території Російської Федерації та засуджений відповідним судом і в теперішній час розшукується компетентними органами РФ для відбування покарання згідно вироку суду.
Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, адвоката ОСОБА_4 та затриманого ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах» /м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року/ передбачається, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України, також встановлено, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
З матеріалів наданих слідчому судді для розгляду вбачається, що ОСОБА_5 розшукується компетентними органами Російської Федерації, оскільки останній засуджений та в теперішній час підлягає направленню до місць виконання покарань для відбування покарання згідно вироку суду.
Суддею також встановлено, що матеріали екстрадиційного арешту містять усі необхідні документи, для задоволення вказаного клопотання, а саме: запит (клопотання) Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу або перевозку особи, яка знаходиться в розшуку для притягнення до кримінальної відповідальності від 25.12.2014 року; документи, що засвідчують особу ОСОБА_5 ; постанову УФСВП Росії по Краснодарському краю Російської Федерації про оголошення у розшук ОСОБА_8 від 17.09.2014 року; протокол затримання ОСОБА_8 від 15.01.2015 року.
При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_5 .
Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Вказані вимоги Закону, дають судді підстави для застосування ектрадиційного арешту без відповідно строку, оскільки прокурор зобов`язаний не рідше одного разу на два місяці звернутись до суду з відповідним поданням щодо наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою. Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.
Враховуючи вимоги закону, з урахуванням вищевикладеного слідчий суддя вважає, що є всі об`єктивні підстави для застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_5 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і її фактичну передачу та немає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 , оскільки вирок суду іншої держави набув чинності і відповідно підлягає виконанню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» / г. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року /, а також ст. ст. 541, 584 КПК України, Слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Малиновського району м. Одеси задовольнити.
Застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але на строк не більше дванадцяти місяців, встановлений ч. 10 ст. 584 КПК України.
Конвоювати та тримати ОСОБА_5 у ОСІ УДДВП в Одеській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1