Справа № 1-20, 2008 року.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2008 року Ставищенський районний суд Київської області
в складі:

головуючого: Галича Ю.М.,

при секретарі: Данилюк Н.П.

за участю прокурора: Саєнка С.В.,

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця смт. Ставище
Київської області, проживаючого в АДРЕСА_1, українця, громадянина України, учня
НОМЕР_1 класу Ставищенського навчально -
виховного комплексу № 2, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не
судимого, в скоєнні злочинів
передбачених ст. 185 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

28.01.2008 року, близько 14 години
40 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи на уроці в кабінеті ОЗВ (основи захисту
Вітчизни) Ставищенського НВК № 2, що знаходиться АДРЕСА_2, побачив у шухляді
парти мобільний телефон марки „NOKIA - 5200”, який був тимчасово залишений там неповнолітньою
ОСОБА_3 Тоді в ОСОБА_1 виник злочинний умисел вчинити крадіжку вищевказаного
телефону. З метою виконання свого злочинного умислу та розуміючи, що мобільний
телефон у парті був залишений власником, він взяв даний телефон та поклав його
у кишеню своїх штанів. Після цього, остерігаючись викриття, якщо телефон задзвонить,
ОСОБА_1 переховав його до шухляди сусідньої парти. При цьому, продовжуючи
злочинні дії, спрямовані на утримання у своїй власності викраденого майна,
ОСОБА_1 не повідомив про місцезнаходження телефону ОСОБА_3, яка його
розшукувала. Після закінчення уроку, будучи черговим та користуючись
відсутністю у класній кімнаті сторонніх осіб, ОСОБА_1 забрав із схованки
мобільний телефон марки „NOKIA - 5200” та поклав його до кишені своїх штанів, а по
закінченню чергування направився додому. Таким чином ОСОБА_1 з метою звернення
на свою користь та особистого збагачення таємно викрав мобільний телефон марки
„NOKIA - 5200”,
вартістю 760 грн., з карткою розширення пам'яті ємністю 1 Гб вартістю 90 грн.
та стартовим пакетом „DJUICE” вартістю 40 грн., на рахунку якого знаходилось 2 грн.,
а всього викрав майна, що належать ОСОБА_4 на загальну суму 892 грн., визначену
на час вчинення злочину. Викраденим майном він розпорядився на свою користь,
викинувши стартовий пакет, а мобільний телефон передавши в користування своєму
братові ОСОБА_5

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
свою вину у вчиненому злочині, передбаченому ст. 185 ч.1 КК України визнав повністю,
суду показав, що проживає в смт. Ставище, разом з батьками та двома братами.
28.01.2008 року з ранку він пішов до школи. Близько 14 години 40 хвилин, його
клас знаходився на другому поверсі в коридорі школи, біля кабінету ОЗВ (основи
захисту Вітчизни). Після чого прийшла вчителька фізики ОСОБА_6 і дозволила їм,
тобто НОМЕР_1 класу зайти в приміщення кабінету ОЗВ. У вищевказаному кабінеті в
них мав проходити урок фізики. Зайшовши в кабінет він сів за третю парту і
побачив, що у парті сусіднього ряду, тобто в шухляді, лежить мобільний телефон
біло-червоного кольору. Підійшовши та подивившись чи ніхто не дивиться він забрав
з шухляди парти мобільний телефон, при цьому розуміючи, що даний телефон комусь
належить, тобто в даного телефону є власник, який ймовірно телефон забув. Після
цього не роздивляючись даного телефону він положив його в кишеню своїх
спортивних штанів. Йдучи по дорозі додому він витягнув стартовий пакет з
телефону та проходячи річку по кладці, викинув стартовий пакет в річку, а
телефон віддав братові сказав, що знайшов його.

У вчиненому підсудний щиро кається просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, в скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 1 КК
України, винність його в судовому засіданні також
підтверджується:

- оголошеними
показами потерпілого ОСОБА_7, який
показав, що проживає в с. Брилівка разом з дружиною та дочкою. Дочка ОСОБА_3
навчається в НОМЕР_2 класі Ставищенського НВК № 2. 13.11.2007 року він
знаходився в м. Києві на роботі і купив на день народження донці
мобільний телефон марки „NOKIA- 5200”, за гроші в сумі 900 гривень. Також придбав стартовий пакет „DJUICE” за гроші в сумі 40 грн. та картку розширення пам'яті
ємністю 1 Гб за гроші в сумі 90 грн. Цього ж дня він по приїзду додому в с.
Брилівка Ставищенського району Київської області подарував Вищевказаний телефон
з стартовим пакетом „DJUICE” та
карткою розширення пам'яті ємністю 1 Гб своїй доньці ОСОБА_3 Вказаним телефоном
донька користувалась до 28.01.2008 року. А 28.01.2008 року до нього
зателефонувала донька та повідомила, що в неї викрали мобільний телефон, який
він її подарував. В даний час телефон
знайдений та повернутий тому він жодних претензій матеріального чи морального
характеру не має.

- показами свідка ОСОБА_3, яка показала, що навчається в
НОМЕР_2 класі Ставищенського НВК № 2. 13.11.2007 її батько ОСОБА_7 приїхав з м.
Києва та привіз з собою мобільний телефон марки „NOKIA- 5200” разом із з
стартовим пакетом „DJUICE” та карткою розширення пам'яті ємністю 1 Гб.
Вищевказані речі батько подарував їй. 21.01.2007 року вона перебувала на уроках
в Ставищенському НВК № 2. Близько 14 години, 20 хвилин вона перебувала в
кабінеті ОЗВ, де в шухляді учнівського столу залишила вищеописаний мобільний
телефон і вийшла в їдальню. Повернулась вона з їдальні близько 14 годин 30
хвилин. У класі ОЗВ знаходився НОМЕР_1 клас. Зайшовши в клас вона повідомила
учительку ОСОБА_6, що в даному кабінеті залишила мобільний телефон. Потім вона
запитала у учнів чи не бачили останні телефону на що всі учні відповіли, що
ніякого телефону не бачили. Тоді вона з учителькою перевірили портфелі та
верхній одяг учнів, але телефону не знайшли. На стартовому пакеті, тобто на
рахунку знаходилось на час вчинення злочину рівно 2 гривні. В даний час їй
телефон повернули і вона дізналась, що телефон викрав ОСОБА_1.

- показами свідка ОСОБА_8, який показав, що проживає в
смт Ставище разом з батьками. 28.01.2008 року він перебував в дома. Близько 16
години в будинок зайшов його брат ОСОБА_1
і показав йому мобільний телефон червоно-білого кольору марки „NOKIA- 5200”. Також брат йому пояснив, що телефон викрав у
класі ОЗВ з парти. 30.01.2008 року додому з навчання повернувся, ще один брат
ОСОБА_5. Він віддав ОСОБА_5 вищеописаний мобільний телефон. Коли ОСОБА_5
запитав звідки в нього телефон, той нічого не пояснив. ОСОБА_5 вставив свій
стартовий пакет та почав користуватись телефоном.

- показами свідка ОСОБА_5, який показав, що він навчається у Володарському
професійному аграрному ліцеї, а на вихідні приїздить додому. 30.01.2008 року,
коли він приїхав додому, його брат ОСОБА_8 дав йому мобільний телефон “Нокія”
біло-червоного кольору для того, щоб він телефоном користувався. Він запитав ОСОБА_8, де той узяв телефон і
ОСОБА_8 повідомив, що менший брат ОСОБА_1 знайшов телефон у школі під партою.
Коли додому прийшов ОСОБА_1, він запитав про те ж у ОСОБА_1, і той повідомив,
що знайшов телефон у школі у парті. Він взяв телефон “Нокія” і вставив у нього
свій стартовий пакет “Діджус” та почав користуватися. Він також бачив, що у
телефоні наявна карта розширення пам'яті ємністю 1 гігабайт. 01.02.2008 року,
коли він перебував на ринку в смт. Ставище, до нього на мобільний телефон
зателефонували працівники міліції, які повідомили, що мобільного телефон, яким
він користувався, його брат ОСОБА_1 викрав. Після цього він приїхав до міліції
і добровільно телефон з карткою в присутності понятих. Про телефон він думав,
що ОСОБА_1 його знайшов, інакше б вжив заходів для повернення телефон власнику.

- показами свідка свідка ОСОБА_6 показала, що 28.01.2008 року, близько 14
години 30 хвилин, вона знаходилась на робочому місці в Ставищенському НВК № 2,
а саме біля кабінету ОЗВ (основи захисту Вітчизни). У вищевказаному кабінеті
вона мала проводити урок фізики з учнями НОМЕР_1 класу. За п'ять хвилин до
дзвінка на урок, до неї підійшла ОСОБА_3 та повідомила, що в кабінеті ОЗВ
залишила в шухляді парти мобільний телефон. Після чого ОСОБА_1 зайшла в кабінет
ОЗВ та перевірила шухляду парти, де залишала телефон. Телефону ОСОБА_3 не
знайшла. Після чого вона разом з ОСОБА_3 дочекались, коли всі учні НОМЕР_1
зайдуть в приміщення класу, а потім запитали в учнів, чи не бачили вони
мобільного телефону. Всі учні відповіли, що ніякого телефону не бачили. Після
чого вона з дозволу учнів провела огляд їхніх портфелів та верхнього одягу, але
мобільного телефону, який належить ОСОБА_3 так і не виявили. На той момент в
класі перебував ОСОБА_1, але він на запитання, чи не бачив мобільного телефону,
пояснив, що не бачив.

Окрім цього вина підсудного підтверджується:

- заявою ОСОБА_7 від 29.01.2008 року, згідно якої в період часу з 14 години
до 15 години, 28 січня 2008 року, в
Ставищенському НВК № 2 в його доньки ОСОБА_3 було викрадено мобільний телефон
марки „NOKIA- 5200” (а.с.3.)

-
заявою ОСОБА_3 від 29.01.2008 року, згідно якої в період часу з 14 години до 15
години, 28 січня 2008 року, в Ставищенському НВК № 2 в неї було викрадено
мобільний телефон марки „NOKIA- 5200”.(а.с.4)
;

- протоколом
добровільної видачі від 01.02.2008 року, згідно якого ОСОБА_5, в приміщенні
Ставищенського РВ, добровільно видав мобільний телефон марки „NOKIA-
5200”.(а.с.13);

- висновком
судово-товарознавчої експертизи від 15.02.2008 року, згідно якої -ринкова
вартість наступних речей станом на 15.01.2008 року складає: мобільний телефон
марки „NOKIA- 5200” - 760 грн.; флеш карта на 1 Gb - 90 грн.; стартовий пакет
(Діджус) - 40 грн. Усього на загальну суму 890 грн.(а.с.42)

- протоколам
огляду речових доказів від 15.02.2008 року.(а.с.45)

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності
установлені і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина
підсудного доведена і його дії кваліфікує:

- за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного,
посередньо характеризується за місцем
проживання та навчання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1,
суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування
збитків потерпілому, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного судом не
встановлено.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що підсудний вперше притягується
до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем
навчання, збитки завдані злочином потерпілому відшкодував, міру покарання йому
слід обрати в межах санкції статтей, за якими його визнано винним, застосувавши
до нього вимоги ст.ст. 75, 104 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на
нього обов'язки відповідно до п.п. 2), 3), ч. 1 ст. 76 КК України бо саме така
міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Суд обговорив питання відносно
застосування до підсудного вимог ст. 69 КК України проте не вбачає підстав для їх застосування.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з
а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати
винним і призначити покарання

- за ст. 185 ч.1 КК України у
вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Застосувати до ОСОБА_1 вимоги ст.ст.75, 104 КК України, звільнивши
його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та зобов'язати його, відповідно до п.п.
2), 3), ч. 1 ст. 76 КК України, не
виїзджати за межі України без дозволу органу кримінально - виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 підписку про невиїзд не змінювати до вступу
вироку в законну силу.

Речові докази- мобільний телефон, картку розширення памяті - залишити
ОСОБА_4

Вирок може
бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, через Ставищенський
районний суд Київської області, протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його
оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту
вручення йому копії вироку.

Суддя
Ю.М.Галич