Справа № 159/2898/15-к
Провадження № 1-кп/159/167/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 12 червня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000446 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, судимого вироком Ковельського міськрайонного суду від 12.09.2014 року за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2005, зобов`язаним сплачувати в користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2005 року і до досягнення повноліття старшою дитиною, та будучи, особою, раніше судимою за злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України, на шлях виправлення не встав та продовжив злісно ухилятись від сплати аліментів на дітей внаслідок чого за період з 14.10.2014 року по 31.03.2015 року утворилась заборгованість по виплаті аліментів більш ніж за 6 місяців в розмірі 1500 грн., а загальна сума заборгованості становить 11700 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні особою, раніше судимою за даний злочин, від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.164 КК України.
Під час підготовчого судового засідання суду подано укладену між обвинуваченим та потерпілою угоду про примирення.

За умовами вказаної угоди обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч.2 ст.164 КК України у виді обмеження волі із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання на підставі ст..75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Встановлено порядок погашення існуючої на день укладення угоди заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 10000 грн. шляхом сплати щомісячних платежів не менше 1000 грн в строк до 12.04.2016 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.468, ч.3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, для обвинуваченого відповідає положенням ст.65 та ст..75 КК України та визначена в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності.

Міра покарання визначена сторонами з урахуванням віку обвинуваченого, його матеріального та сімейного стану, виключно позитивної характеристики за місцем проживання, враховано наявність в новій сім`ї обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, наявність можливості отримувати на даний час доходи від виконання тимчасових робіт, прийняті до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини, як визнання вини, часткове відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення. Обвинувачений частково відшкодував завдану шкоду та має намір відшкодувати шкоду в повному обсязі у домовлений термін.

Виходячи з викладеного угода про примирення підлягає затвердженню.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого на час набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.468,469, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 12 червня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000446 укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча:ОСОБА_1