УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада
2007 року апеляційний СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
області

в складі:

головуючого
- судді ФомінаЮ.В.,

суддів: Захарчука
С. В. та

Ткаченка
В.Л.,

з
участю: прокурора Селюченко
1.1.

засудженої ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, та
засудженої ОСОБА_1 на вирок
Черняхівського районного суду від 17 лютого 2006 року,

встановив:

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженка та жителька
с. Селянщина Черняхівського району
Житомирської області, раніше не судима,
-

засуджена
за ст.
203 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1190 гривень з позбавленням
права займатися виробництвом і реалізацією алкогольних напоїв - видом
підприємницькою діяльності, щодо якої є
спеціальна заборона строком на 3 роки.

Запобіжний захід
засудженій ОСОБА_1 залишений попередній
- підписку про невиїзд з місця постійного проживання.

Справа
№11-783/07 Головуючий в суді 1 інстанції
Слободенюк Н.Є.

Категорія
: ст.
203 ч. 1 КК України Доповідач
: Фомін Ю.В.

2

Речові
докази по справі - самогонний апарат, 4 л самогону та
закваску знищено.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 в порушення
ст. 15 Закону України " Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів
" від 19 грудня 1995 року ( виробництво алкогольних напоїв здійснюється суб'єктами
підприємницької діяльності за наявності у них ліцензії), по місцю свого проживання - по АДРЕСА_1, не маючи ліцензії на торгівлю алкогольними
напоями, систематично виготовляла та
збувала самогон.

Так, 19 жовтня 2005 року ОСОБА_1 по місцю свого проживання збула біля 16
години ОСОБА_2 1 л самогону
за 10 гривень, біля 17 години - ОСОБА_3
0, 5 л самогону за 5 гривень.

25
жовтня 2005 року біля 16 години ОСОБА_1
по місцю свого проживання збула ОСОБА_4 0, 5 л самогону за
половину мішка зерна.

Згідно
довідок експерта № 2075 від 20 травня 2005 року, № 2076 від 20 жовтня 2005 року та № 2159 від
31 жовтня 2005 року вилучена у вищезазначених громадян рідина є міцним
алкогольним спиртовмісним напоєм кустарного виробництва - самогон.

28
жовтня 2005 року в ході проведення огляду місця події по місцю проживання
ОСОБА_1 працівниками Черняхівського РВ
УМВС було виявлено та вилучено 1, 5 л
самогону, самогонну закваску та
самогонний апарат.

Згідно
довідки експерта № 2156, 2158 від 31
жовтня 2005 року вилучена у ОСОБА_1
рідина є : продуктом дріжджового бродіння цукровмісних речовин (
самогонна закваска ), вміст етилового
спирту в якому дозволяє віднести його до сировини, з якої можливо отримати міцний алкогольний
напій кустарного виробництва ; міцним алкогольним напоєм кустарного
виробництва.

В апеляціях :

-
прокурор, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції просить вирок щодо ОСОБА_1 змінити,

3

виключивши із
резолютивної частини вироку вказівку " займатися виробництвом і
реалізацією алкогольних напоїв " та виклавши цю частину вироку у такій
редакції " позбавити її права займатися видами підприємницької
діяльності, щодо яких є спеціальна
заборона, на строк 3 роки ", оскільки додаткове покарання за цим законом
забороняє займатися певною діяльністю, а
тому вказана вказівка суду є зайвою ;

-
засуджена ОСОБА_1 просить скасувати
вирок, а справу направити на новий
судовий розгляд, посилаючись на те, що висновки суду про доведеність її вини у
вчиненні злочину не ґрунтуються на всебічному й повному дослідженні всіх
доказів. Суд безпідставно поклав в основу вироку показання свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які є неправдивими. Зі сторони свідка ОСОБА_6 та
працівника міліції ОСОБА_7 під час судового слідства чинився психологічний
тиск, що пов'язано з її активною
передвиборчою позицією.

Заслухавши
доповідача, висновок прокурора, яка підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, заперечувала проти
апеляції засудженої та вважала, що
ОСОБА_1 слід звільнити від кримінальної
відповідальності за спливом строків давності,
пояснення засудженої ОСОБА_1 ,
яка підтримала свою апеляцію,
обговоривши доводи апеляцій,
вивчивши справу, апеляційний суд
вважає, що апеляція прокурора підлягає
задоволенню, а апеляція засудженої
задоволенню не підлягає.

Висновок
суду першої інстанції про доведеність вини засудженої ОСОБА_1 у незаконному виготовленні та реалізації
самогону, тобто у зайнятті видом
господарської діяльності, щодо якої є
спеціальна заборона, встановлена
законом, підтверджується сукупністю
досліджених під час судового розгляду та наведених у вироку доказів і є
обґрунтованим.

Зокрема, 28 жовтня 2005 року, під час огляду місця події, по місцю проживання засудженої ОСОБА_1 в с. Селянщиыа Черняхівського
району працівниками міліції було виявлено
та

4

вилучено 1, 5 л
самогону, самогонну закваску та
самогонний апарат ( а. с. 23 ).

Згідно
довідок експерта № 2156 та № 2158 вилучена вищевказана рідина
є самогонною закваскою
та міцним алкогольним напоєм кустарного
виробництва ( а. с. 25, 26 ).

Засуджена
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не
визнала. У вироку дана відповідна оцінка показам засудженої та наведені докази
на їх спростування.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердила,
що ОСОБА_1 в жовтні 2005 року
продала їй 0, 5 л самогону
за половину мішка зерна. Вона і раніше,
і це було не рідше як раз в місяць,
купувала у ОСОБА_3 для власних потреб самогон. їй відомо із розповідей
інших свідків по справі, а саме ОСОБА_3
та ОСОБА_2 про те, що вони також
купували самогон , але боялися давати
такі покази в суді. Вона також не з'явилась у перше судове засідання тому, що ОСОБА_1
просила її не говорити правду, а
говорити неправду вона не хотіла.

Свідки
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні показали, що не купували самогон у ОСОБА_1 , але суд критично віднісся до їх показів та не
прийняв їх до уваги, так як вони
спростовуються показами свідка ОСОБА_6, яка в судовому показала,
що була запрошена працівниками міліції в якості понятої, коли вилучали самогон у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і
чула, як вони давали пояснення про
те, що купили самогон у ОСОБА_1 Ніякого примусу чи погроз з боку працівників
міліції до свідків не було, їм було
оголошено зміст пояснень і надана можливість з ними ознайомитись та власноручно
підписати.

Свідок
ОСОБА_6 також показала, що вона працюючи
сільським головою, неодноразово
отримувала сигнали про те, що ОСОБА_1 виготовляла і продавала самогон, про це говорила на засіданні жіночої Ради мешканка
села ОСОБА_7

Свідок
ОСОБА_8 також ствердив в судовому засіданні про факт виготовлення самогону
засудженою ОСОБА_1 та те, що він чув,
що ОСОБА_7 давала

5

пояснення працівникам міліції про те, що вона купувала самогон у засудженої.

Наведеними
доказами спростовується твердження в апеляції про неправдивість показів
свідків, які суд поклав в основу вироку.
Що стосується посилання на психологічний тиск на свідків з боку ОСОБА_6 та
дільничного інспектора міліції ОСОБА_7,
то вони нічим не підтверджені. Свідок ОСОБА_7 пояснив, що до нього неодноразово зверталися жителі
с. Селянщина зі скаргами на те, що ОСОБА_3 продавала самогон.

За
встановлених фактичних обставин дії засудженої ОСОБА_1 за
ст. 203 ч. 1 КК України
кваліфіковані вірно.

Покарання
засудженій ОСОБА_1 призначено у
відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу винної та всіх
обставин справи. Але потребує уточненню призначене їй додаткове покарання, а саме виключенню з резолютивної частини
вироку слів " займатися виробництвом і реалізацією алкогольних напоїв
", як зайвих.

Засуджена
ОСОБА_1 вчинила злочин в період з 19
жовтня по 28 жовтня 2005 року, тобто з момента його вчинення до
розгляду справи в апеляційному порядку пройшло більш ніж два роки, а тому,
на час розгляду справи в суді апеляційній інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 74
КК України, на підставі, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 49
КК України, вона підлягає звільненню від
покарання у зв'язку із закінченням строків давності, оскільки засуджена ОСОБА_1 в судовому засіданні дала на це згоду і
написала відповідну заяву.

Приймаючи
таке рішення, апеляційний суд
вважає, що не має підстав скасовувати
обвинувальний вирок та закривати справу із зазначених підстав, відповідно до положень ст.
376 КПК України, оскільки на
момент постановления вироку
судом першої інстанції строк давності ще не сплив, а тому не була подана апеляція з цих
підстав, як того передбачено п. 16
постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23 грудня 2005 року "
Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від
кримінальної відповідальності ",
а ст. 367 КПК України передбачено

6

вичерпний
перелік підстав для скасування вироку, в
тому числі згідно п. 1 ч. 2 ст. 370 КПК України за наявності підстав для
закриття справи її не було закрито.

Тому згідно ст.
365 КПК України, відповідно до ч.
5 ст.
74 КК України на підставі,
передбаченою п. 1 ч. 1
ст. 49 КК України ОСОБА_1 підлягає звільненню від основного та
додаткового покарання.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції,
задовольнити.

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок
Черняхівського районного суду від 17 лютого 2006 року щодо ОСОБА_3
змінити, виключивши із резолютивної
частини слова " займатися виробництвом та реалізацією алкогольних напоїв
". Додаткове покарання викласти слідуючим чином " Позбавити її права
займатися видами підприємницької діяльності щодо яких є спеціальна заборона на
строк 3 роки ".

Згідно ст.
365 КПК України, звільнити
ОСОБА_1

від
покарання відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України на підставі, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 49
КК України в зв'язку із закінченням строків давності.