Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 квітня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1на вирок Феодосійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 24 травня 2007 року і ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 19 липня 2007 року.
громадянин України, такий, що судився:
30.07.1997 р. за ст.ст. 94, 141 ч. 2, 222 ч. 3 КК України
на 10 років позбавлення волі та звільнений 17.12.2004 р.
від подальшого відбування покарання
умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 25 днів,
засуджений
до позбавлення волі:
ст. 186 ч. 2 КК України на чотири роки;
ст. ст. 15 ч. 2, 152 ч. 1 КК України на три роки.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК
України шляхом часткового складання призначених покарань Бондареву С.М. за
сукупністю злочинів визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 липня 2007 року
вирок щодо ОСОБА_1залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1визнано винним і засуджено за
вчинення таких злочинів.

06 листопада 2006 року приблизно о 17-ій год. 50 хв. на
території середньої школи № 10, що поблизу перехрестя вулиць Леніна і Желябова
в м. Феодосії Автономної
Республіки Крим, ОСОБА_1відкрито викрав у ОСОБА_2 250 гривень, застосувавши до
неї насильство, яке не було небезпечним для її життя та здоров'я.

Після цього він, застосовуючи до ОСОБА_2 фізичне
насильство і висловлюючи погрози застосування такого насильства, вчинив замах
на її зґвалтування, яке не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від
його волі. Внаслідок таких дій ОСОБА_1заподіяв ОСОБА_2 легкі тілесні
ушкодження.

У касаційній скарзі і доповненні до неї засуджений
ОСОБА_1просить судові рішення скасувати, а справу направити на нове
розслідування. Стверджує, що злочини, за які його засуджено, він не вчиняв.
Вказує на фальсифікацію матеріалів справи. Вважає, що досудове та судове
слідство проведено однобічно і неповно, внаслідок чого не взято до уваги його
алібі. Посилається на застосування незаконних методів досудового слідства.
Вказує на порушення його права на захист, а також зазначає, що дані висновку
судово-імунологічної експертизи є сумнівними.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її
задоволенні необхідно відмовити.

Висновок суду про доведеність
вини ОСОБА_1у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя
та здоров'я потерпілої, вчиненому повторно, та замаху на зґвалтування
підтверджується дослідженими і належно оціненими судом доказами.

Доводи касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1про наявність алібі та непричетність його до вчинення даних
злочинів є безпідставними.

Так, у явці з повинною та в
поясненні ОСОБА_1визнавав, що 06 листопада 2006 року відкрито викрав у ОСОБА_2
250 гривень.

Зазначені ОСОБА_1 обставини вчиненого ним злочину
об'єктивно підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка впродовж
досудового слідства та в суді давала докладні показання про те, що раніше
незнайомий їй чоловік на неї напав і відкрито викрав з її сумки 250 гривень.
Потім він намагався її згвалтувати, погрожуючи фізичною розправою, але не зміг
довести задумане до кінця з незалежних від його волі причин.

При пред'явленні особи для впізнання потерпіла ОСОБА_2
впізнала ОСОБА_1за рисами обличчя і кольором волосся як особу, яка напала на
неї 06 листопада 2006 року та відкрито викрала належні їй гроші і намагалась її
зґвалтувати.

За даними висновку судово-імунологічної експертизи на
брюках ОСОБА_2 була виявлена сперма, яка могла виникнути від ОСОБА_1(а.с.
94-99).

За даними висновку судово-медичної експертизи в ОСОБА_2
виявлено легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу на передній поверхні
верхньої третини лівого плеча, крововиливу на передньо-внутрішній поверхні
правого колінного суглобу, садна на слизовій верхньої губи зліва, які могли
виникнути 06.11.2006 року від дії тупого твердого предмета (а.с. 79).

Показання потерпілої ОСОБА_2 про те, що від особи, яка на
неї напала, доносився сильний запах хімічної речовини узгоджується з
показаннями свідка ОСОБА_3, яка підтвердила, що 06 листопада 2006 року вранці
її чоловік - ОСОБА_1намастив свою чорну кутку кремом для взуття. Приблизно о
16-17-ій год. ОСОБА_1у цій куртці виходив з будинку за продуктами в магазин, до
якого 2-3 хвилини ходьби. Проте той тривалий час не повертався і на його пошуки
вона послала онуку, яка ОСОБА_1так і не знайшла. Згодом її чоловік прийшов до
дому з продуктами.

Свідок ОСОБА_4 показала, що 06 листопада 2006 року
приблизно о 18-ій год. в магазин ПП «Насташенко» заходив ОСОБА_1 і купив в неї
продукти.

Для перевірки показань ОСОБА_1про наявність в нього алібі
допитувались свідки ОСОБА_5,ОСОБА_6 і ОСОБА_6, за судовим дорученням
проводились відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_1і
потерпілоїОСОБА_2.

З огляду на те, що наведені ОСОБА_1 показання не
підтвердились, суд правильно визнав їх безпідставними.

Свідок ОСОБА_7 в суді підтвердив, що при проведенні ним
дізнання ОСОБА_1власноручно без застосування будь-якого насильства написав явку
з повинною.

Крім того, в судовому засіданні були оглянуті наглядове провадження за
скаргами ОСОБА_1, висновок службового розслідування Управління внутрішньої
безпеки, журнал первинного огляду ІТТ Феодосійського міського відділу міліції,
даними якого встановлено, що в період знаходження ОСОБА_1в ІТТ з 08 по 29
листопада 2006 року видимих тілесних ушкоджень не зафіксовано, скарг на їх
наявність він не висловлював.

За таких обставин доводи засудженого ОСОБА_1про
застосування до нього незаконних методів досудового слідства є
необґрунтованими.

Дії ОСОБА_1за ст.ст. 186 ч.
2, 15 ч. 2, 152 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно, покарання йому
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК
України.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень при провадженні досудового слідства та судового
розгляду, в тому числі порушення права засудженого на захист, не виявлено.

Підстав для призначення
кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням
учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

у задоволенні касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

Ю.М. Кармазін С.М. Вус М.Р. Кліменко