Справа: 11a-252-2007 p.
Головуючий у 1-й інстанції
ст. 121 КК України Доповідач - Міщенко О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської
області в складі:

Головуючої:
Міщенко О.А. Суддів: Сачука В.І., Матюхи
Ю.В. З участю прокурора: Клімашевич Н.О. Захисника: ОСОБА_1 Потерпілої:
ОСОБА_2.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Рівне кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_1 та прокурора
Корецького району Дяка В.А. на вирок Корецького районного суду Рівненської
області від 27 лютого 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с.
Невірків Корецького району Рівненської області, українець,
громадянин України, раніше не
судимий, засуджений

за ч.2 ст. 121 КК України на
сім років позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області 360, 92 грн. за
проведення фізико-хімічної експертизи та 160,
42 грн. -балістичної
експертизи.

Судом вирішено
питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_3
визнаний винним і засуджений за те, що 26.08.06 р. близько 19 год., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, на території свого
господарства, в с.
Невірків Корецького району Рівненської області, під час конфлікту з сином ОСОБА_4. вистрілив
в праву ногу останнього, спричинивши
проникаюче вогнепальне поранення верхньої третини правого стегна з пошкодженням
стегнової артерії та вени, внаслідок
чого настала гостра крововтрата, що
привела до смерті ОСОБА_4.

В поданих на
вирок суду апеляціях:

·
захисник-адвокат ОСОБА_1. покликається на незаконність
вироку, вказуючи на невідповідність
висновку суду фактичним обставинам справи,
неправильність застосування кримінального закону та невідповідність
підстав призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Просить
вирок суду змінити: перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, призначити більш м'яке покарання ніж
передбачено законом та звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши
ст. ст. 69,
75 КК України.

·
прокурор Дяк В.А.,
не оспорюючи кваліфікації дій засудженого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121 КК України, покликається на незаконність вироку
суду, вказуючи на істотні порушення
вимог кримінально-процесуального законодавства. Просить вирок суду
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про
скасування вироку суду,
захисника-адвоката ОСОБА_1, який
підтримав свою апеляцію, потерпілу
ОСОБА_2, яка просить змінити
вирок, пом'якшити покарання, дослідивши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що апеляції підлягають до
часткового задоволення.

Висновок
суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного у вироку злочину грунтується
на сукупності зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні достатніх
та достовірних доказів.

Кваліфікація дій
засудженого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121 КК України є вірною.

Доводи
захисника ОСОБА_1 в апеляції стосовно перекваліфікації дій ОСОБА_3 на ч.1 ст. 119 КК України не
заслуговують на увагу і спростовуються встановленими по справі доказами.

З
проколу допиту підозрюваного вбачається,
що ОСОБА_3 в ході конфлікту зі своїм сином, що мав місце 26.08.2006 p., пішов до
будинку, де зарядив рушницю марки
ТОЗ, двохстволку, і щоб припинити дії ОСОБА_4. прицілився і
вистрілив йому в ногу (а. с. 46-47).

Свідок
ОСОБА_5 в ході
досудового слідства показала, що її
чоловік ОСОБА_3 під час сварки з сином ОСОБА_4 пішов в будинок, з якого вийшов з направленою в його сторону
рушницею в руках і вистрілив в праву ногу (а. с. 97-99).

Представник
потерпілого ОСОБА_2. в ході досудового
слідства та в суді стверджувала, що
бачила як ОСОБА_3 вийшов із хати з рушницею в руках, а згодом почула постріл, крики свекрухи та побачила, що на землі лежав її чоловік, на правому стегні якого була рана (а. с.
94-96).

Свідок
ОСОБА_6 показала, що відійшовши зі
своїм чоловіком ОСОБА_7. від будинку батьків близько 50 м. в напрямку автобусної зупинки, почули постріл. Повернувшись назад, побачили брата, який лежав на землі з пораненим правим стегном, а батько стояв неподалік, тримаючи в руках рушницю (а. с.
89-90).

Аналогічні
показання дав суду свідок ОСОБА_7 (а. с. 100-101).

Свідок
ОСОБА_8, як на досудовому
слідстві, так і в суді ствердив, що ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_4. з піднятою
та направленою на того рушницею, після
чого пролунав постріл і ОСОБА_4 упав. Також зазначив, що це все бачили ОСОБА_5 та ОСОБА_2. (а. с.
91-92).

Крім
того, згідно висновку судово-медичної
експертизи від 04.09.2006 року смерть ОСОБА_4. наступила від гострої
крововтрати, що розвинулась внаслідок
проникаючого вогнепального поранення верхньої третини правого стегна з
пошкодженням стегнової артерії та вени. Виходячи з характеристики 18 ран у верхній
третині правого стегна вони виникли внаслідок одного пострілу з гладкоствольної
зброї шротовим зарядом (а. с. 113-114).

За таких
обставин, підстав для перекваліфікації
дій засудженого ОСОБА_3 з ч.2 ст. 121 на ч.1
ст. 119 КК України не
вбачається.

Покликання прокурора Дяка В.А. в апеляції про порушене право засудженого
ОСОБА_3 на захист спростовуються встановленими по справі доказами. Так, з матеріалів справи вбачається, що 18
вересня 2006 року
була укладена угода між ОСОБА_6 та ОСОБА_1,
що діє на підставі

Свідоцтва
про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності НОМЕР_1 від 03.09.2001 року та довідки
про сплату прибуткового податку державної податкової адміністрації України по
виду діяльності "надання юридичних /
адвокатських послуг" про надання юридичних послуг, а саме: захист інтересів ОСОБА_3 по
кримінальній справі при проведенні досудового слідства, розгляді справи в місцевому та апеляційному
судах (а. с. 147-150).

Що
стосується призначення покарання засудженому,
то суд не в повній мірі врахував всі обставини, що
пом'якшують покарання, зокрема те, що ОСОБА_3 вперше притягується до
кримінальної відповідальності, щиро
розкаявся у вчиненому, має похилий
вік, ряд захворювань та урядові
нагороди, виключно позитивно
характеризується за місцем проживання, неправомірну поведінку потерпілого, що принизила гідність засудженого та
призначив ОСОБА_3 надто суворе покарання. Врахувавши всі ці обставини у їх
сукупності, колегія суддів визнає за
можливе призначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинення даного
злочину.

Керуючись ст.
ст. 365,
366 КК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника-адвоката ОСОБА_1 та прокурора Корецького району задовольнити
частково.

Вирок
Корецького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2007 року стосовно
ОСОБА_3 змінити.

Вважати
ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст. 121
КК України з застосуванням ст. 69 КК України на два роки позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.