Провадження №11-кп/772/85/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження №0002413 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Вінниці, з вищою освітою, пенсіонер, проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 08 квітня 2014 року близько 21:00 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , безпідставно, в коридорі спільної квартири почав ображати свою доньку ОСОБА_9 , яка просила його заспокоїтись. Незважаючи на це, ОСОБА_7 підійшов до доньки та намагався вдарити її, але йому завадила ОСОБА_8 , яка втрутилась у конфлікт. В цей час, на крики про допомогу з сусідньої квартири прийшов ОСОБА_10 , який також намагався заспокоїти ОСОБА_7 , який в цей час утримував руками ОСОБА_8 . Проте, ОСОБА_7 виштовхнув з квартири ОСОБА_10 . Після вказаного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою викликати міліції вийшли з квартири, а ОСОБА_7 пішов у свою кімнату. Після повернення ОСОБА_8 до квартири, ОСОБА_7 вийшов з кімнати та продовжив конфлікт в ході якого висловлювався на адресу колишньої дружини та дочки нецензурною лайкою та діючи умисно наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці нижньої повіки лівого ока, забою (травматичний набряк) м`яких тканин в ділянці кута нижньої щелепи зліва, що згідно висновку експерта №518 від 28.04.2014 року утворились від дії тупого твердого предмету (предметів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду першої інстанції, визнати його невинним у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає показання свідків по справі упередженими та неправдивими.

Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_11 , який заперечив проти апеляційної скарги, вказав на законність та обґрунтованість рішення суду, потерпілої ОСОБА_8 , яка також заперечила проти апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ґрунтується на наведених у вироку доказах.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує конфлікту зі своєю колишньою дружиною потерпілою ОСОБА_8 .

Обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 достовірно відображені в показаннях останньої, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , висновком експерта № 518 від 09.04.2013 року та протоколом слідчого експерименту від 25.06.2014 року.

Суд першої інстанції належним чином проаналізував докази в їх сукупності і взаємозв`язку та дав їм належну оцінку, в тому числі поясненням обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_7 про його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення нанесенні тілесних ушкоджень колишній дружині, наведені ним під час судового розгляду в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними.

ОСОБА_7 стверджує, що суд не може брати до уваги пояснення свідка ОСОБА_9 , оскільки вона була учасником конфлікту і не може свідчити проти своєї матері.

Такі доводи є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_9 була очевидцем події і достовірно знає всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які і повідомила суду.

При цьому свідок ОСОБА_9 являється донькою не лише потерпілої сторони, а й обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому підозрювати її в упередженості та необ`єктивності щодо останнього немає підстав.

Не відповідає дійсності твердження апелянта, що потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту не були попереджені про дачу завідомо неправдивих показань. В протоколі слідчого експерименту (а.с. 72) наявні підписи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під інформацією про їх права, обов`язки та попередження про кримінальну відповідальність.

Також безпідставним є посилання апелянта на події тринадцятирічної давнини щодо отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду відносно ОСОБА_8 немає, доводи апелянта є надуманими, а вирок суду законним і обґрунтованим.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: