АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/826/15-к Номер провадження 11-кп/786/488/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава провадження за апеляційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Комсомольського міського суду від 3 червня 2015 року,

якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, гр. України, освіта середня, засуджений Полтавським районним судом за ст.121 ч.1 КК України на 6 років позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні сумісного подання Комсомольського виправного центру № 136 та спостережної комісії Комсомольського міськвиконкому про умовне-дострокове звільнення.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 не відбув 2/3 строку, встановленого ухвалою Уманського міськрайонного суду.

В апеляційних скаргах захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 та засуджений просять ухвалу скасувати та постановити нову, якою задоволити клопотання, посилаючись на те, що відбув 2/3 частини покарання призначеного вироком Полтавського районного суду за ч. 1 ст.121 КК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, захисника засудженого-адвоката ОСОБА_7 , прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, приходить до такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
За роз`ясненням, що міститься в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.
Згідно з наведеним при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання призначеного судом з урахуванням його пом`якшення актом амністії, помилування або рішенням суду.
При цьому, оскільки передбачена ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким за своєю суттю та визначенням, що міститься в ч. 1 ст. 74 КК України, не є пом`якшенням призначеного покарання, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого не рішенням суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а з розміру покарання призначеного судом.
За приписами ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу, тобто, після відбуття певної частини призначеного особі покарання, а не частини більш м`якого покарання.

19 липня 2011 року вироком Полтавського районного суду ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі за спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 19.06.2014 року ОСОБА_8 був переведений із колонії до Комсомольського

виправного центру.

Із сумісного подання адміністрації виправного центру і спостережної комісії, а також доданої до нього особистої довідки на ОСОБА_8 видно, що він, відбуваючи покарання, довів свої виправлення зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці: дисципліновано веде себе, приймає активну участь в суспільному житті виправного центру, старанно працює, має два заохочення, користується повагою в колективі засуджених.

Із розглянутих матеріалів також видно, що ОСОБА_8 фактично відбув більше 2/3 строку покарання.

Посилання в апеляційних скаргах про необхідність рахувати фактично відбуте покарання виходячи з покарання призначеного судом є слушними, а отже є підстави до задоволення апеляційних скарг.
На підставі викладеного і беручи до уваги, що засуджений ОСОБА_8 відбув передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним відношенням до праці, довів своє виправлення і може бути умовно-достроково звільненим від відбування частини покарання, що залишилась, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та засудженого задовольнити.

Скасувати ухвалу Комсомольського міського суду від 03 червня 2015 року стосовно ОСОБА_8 .

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити сумісне подання начальника Комсомольського ВЦ (№ 136) та Голови спостережної комісії виконкому Комсомольської Ради від 08.04.2015 року.

ОСОБА_8 умовно-достроково звільнити від відбування частини покарання за вироком Полтавського районного суду від 19.07. 2011 року, що залишилось і становить 1 рік 8 місяців 27 днів.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Згідно з оригіналом
суддя: ОСОБА_2