Єдиний унікальний номер 722/322/15-к
Номер провадження 1-в/722/69/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії Відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , який за вироком суду відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії №67 (надалі СВК), про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник Сокирянської виправної колонії ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання засудженого.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, суд вважає, що останнє є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 22.02.2011 року за ст.ст. 156 ч.2, 94 ч.1 п.1 КК України на 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено відраховувати з 17.02.2011 року.

З 11.06.2011 року і по даний час відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії. Станом на день розгляду справи відбув більше 2/3 строку покарання.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.

Судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого та поданих до суду адміністрацією СВК №67 документах відсутні будь-які докази ухилення чи відмови засудженого ОСОБА_5 від запропонованих адміністрацією колонії робіт.

Як вбачається із атестаційних листів засудженого ОСОБА_5 , зокрема:

· станом на 23.07.2014 року став на шлях виправлення;

· з 23.07.2014 року по 15.01.2015 року довів своє виправлення,

З довідки про заохочення та стягнення встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_5 жодного разу не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, що свідчить про дотримання засудженим вимог утримання засуджених у виправних колоніях.

Як встановлено із змісту характеристики від 27.02.2015 року за час перебування в слідчому ізоляторі м. Сімферополь ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав. З моменту прибуття до установи і по даний час працевлаштований на підприємстві установи не був у зв`язку з тим, що засуджений потребує постійного контролю за поведінкою як особа, що має психічне захворювання і являється інвалідом ІІІ групи. За період перебування в установі неодноразово проходив курси лікування, як в умовах медичної частини колонії, так і в спеціалізованої лікарні при ВК №98 Хмельницької області. За період відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З урахуванням стану здоров`я засуджений приймає участь в роботах по благоустрою установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Згідно вироку суду, збитків скоєним злочином не має. Вину у скоєному злочині визнає повністю.

З довідки медичної частини колонії №50 від 18.02.2015 року встановлено, що засуджений ОСОБА_5 12.06.2011 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини установи. Діагноз: Органічний розлад особистості у вигляді психопатизації особи після перенесеної важкої черепно-мозкової травми (2006-2010 років) Інвалід ІІІ групи. Взятий на диспансерний облік лікарем-психіатром установи. За період перебування в установі засудженому неодноразово надавалася психіатрична допомога як амбулаторно, так і в умовах стаціонарного лікування в медичній частині установи та спеціалізованій міжобласній лікарні при ВК №98. У зв`язку з психічним захворюванням засуджений ОСОБА_5 потребує постійного нагляду лікаря-психіатра та лікування. Працевлаштування даного засудженого на підприємстві установи недоцільно. Може залучатися до виконання робіт із благоустрою та самообслуговування за умови забезпечення відповідного нагляду і обов`язковим урахуванням психічного стану та характеру роботи.

Частиною другою ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-достроково звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення і може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання, тому клопотання засудженого підлягає до задоволення.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 22.02.2011 року за ст.ст. 156 ч.2, 94 ч.1 п.1 КК України умовно-достроково на 1 (один) рік 10 (десять) місяців 28 (двадцять вісім) днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1 .