Провадження №1-кп/760/281/15
760/849/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0009248 від 18.10.2014 року за підозрою вчинення
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Київ, громадянином України, українцем, освіта повна середня, одруженого, на утриманні неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
-//- прокурора - ОСОБА_5
-//- потерпілого - ОСОБА_6
-//- обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

02.10.2014р., біля 07-55 год., ОСОБА_3 , керуючи засобом підвищеної небезпеки технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-3302», держномер НОМЕР_1 , рухався по асфальтобетонній, сухій чистій ділянці проїзної частини проспекту Червонозоряного в м. Києві, зі сторони площі Севастопольської, в напрямку вул. Кайсарова, в другій смузі руху, при наявності трьох смуг руху в попутному напрямку та трьох смуг руху в зустрічному напрямку, зі швидкістю приблизно 30 км/год.
Під`їжджаючи до автоматично-регульованого світлофорним об`єктом пішохідного переходу, який знаходиться неподалік будинку №94-В по пр. Червонозоряному в м. Києві, який обладнаний світлофорним об`єктом, дорожньою розміткою 1.14.3 та інформаційно-вказівними знаками 5.35.1., 5.35.2 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 , під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін та ігноруючи забороняючий червоний сигнал світлофору для руху транспортних засобів, не зупинився на розмітці 1.12 (стоп-лінія), продовжив рух прямо, у напрямку вул. Кайсарова в м. Києві, чим грубо порушив вимоги п.п.1.5., 2.3. (б), (д), 8.7.3. (е), 8.10 Правил дорожнього руху України, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину по регульованому світлофорному об`єкті пішохідному переході, на дозволяючий сигнал світлофора для пішоходів, справа наліво відносно руху автомобіля.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження: закрита травма тазу, садна І ділянці лівої сідниці, перелом сідничної кістки зліва. Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, внаслідок автомобільної травми - зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього контакті та за ступенем тяжкості, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №2207/Е від 16.12.2014р. відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я» відповідно п.п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).
Згідно висновку автотехнічної експертизи за №666/ат від 19.12.2014р. встановлено, в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору в діях водія автомобіля «ГАЗ-3302», держномер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 8.7.3.(е), 8.10 ПДР України, та в даній дорожній ситуації він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пунктів: 8.7.3.(е), 8.10 ПДР України.
Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «ГАЗ- 3302», держномер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам пунктів 8.7.3.(е), 8.10 Правил дорожнього руху України.
Під час руху водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України, зокрема:
п.1.5 ПДР, згідно якого: «своїми діями він як учасник дорожнього руху створив небезпеку для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, спричинив матеріальні збитки»;
п.2.3 (б) ПДР, згідно якого: «для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни»;
п.2.3 (д) ПДР, згідно якого: «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;
п.8.7.3 (е) ПДР, згідно якого: «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;
п.8.10 ПДР, згідно якого: «у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів».
Ігнорування дорожньої розмітки 1.14.2 ПДР України , згідно якої позначено пішохідний перехід, де рух регулюється світлофором та інформаційно-вказівних знаків 5.35.1., 5.35.2 ПДР України, згідно яких встановлено, що пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу, а також порушення водієм ОСОБА_3 пунктів 1.5; 2.3. (6), (д), 8.7.3. (е), 8.10 Правил дорожнього руху України призвело до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у вигляді наїзду на пішохода ОСОБА_6 та отриманням ним тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, потерпілого, який просив задовольнити клопотання обвинуваченого, суд прийшов до висновку про його задоволення.
Так, відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила правопорушення невеликої тяжкості або необережне правопорушення середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності та вчинив правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, примирився з потерпілим ОСОБА_6 та добровільно відшкодував йому завдану шкоду, щиро покаявся у вчиненому правопорушенні, а тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
Керуючись ст.ст.44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим і кримінальне провадження відносно нього закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.
Суддя: