Справа№1/359/326/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2013 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого
Туманової К.Л.,

при секретарі судового засідання
Поліщук А.О.,

за участю прокурора
Ониськіва А.М.,

потерпілої
ОСОБА_1,

представника потерпілої
ОСОБА_2,

обвинуваченого
ОСОБА_3

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
кримінальне провадження за
обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Поті,
Грузія, українця, громадянина Грузії,
не працюючого , не одруженого, на
утриманні малолітніх та не
працездатних не має, раніше не
судимого, проживаючого в АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15,
ч.2 ст.185 КК України;

встановив:

ОСОБА_3 викрав чуже майно, своїми
умисними діями повторно вчинив
викрадення чужого майна (крадіжки), а
також своїми умисними діями повторно
вчинив закінчений замах на викрадення
чужого майна, за таких обставин.

21.06.2012, в період часу з о 08 години до 09
години, ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, рейсовим
автобусом № 322, сполученням
"Залізничний вокзал, м. Київ - а/п
"Бориспіль", приїхав до терміналу "Д" ДП
"МА "Бориспіль", що розташований в м.
Бориспіль - 7 Київської області.

Перебуваючи в салоні автобусу,
звернувши увагу на сумку червоного
кольору з ноутбуком, яка знаходилась на
полиці для ручної поклажі в автобусі, в
нього виник умисел на таємне
викрадення чужого майна, яке належить
ОСОБА_1

Реалізуючи свій злочинний умисел,
переконавшись в тому, що за його діями
ніхто не спостерігає, ОСОБА_3, діючи
умисно, з корисливих мотивів, таємно
викрав належний потерпілій ОСОБА_5
ноутбук марки "Асер".

Викраденим майном ОСОБА_3
розпорядився за власним розсудом, чим
заподіяв потерпілій ОСОБА_1
матеріальної шкоди на суму 7 000 тис.
гривень.

Крім того, 18.05.2013, о 15 год., ОСОБА_3,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, рейсовим автобусом № 322,
сполученням "Залізничний вокзал, м.
Київ - а/п "Бориспіль", приїхав до
терміналу "Д" ДП "МА "Бориспіль", що
розташований в м. Бориспіль - 7
Київської області.

Проходячи по Привокзальній площі та
побачивши серед пасажирів ОСОБА_6, у
якого на спині висів рюкзак, у ОСОБА_3
виник умисел на таємне викрадення
чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_3, з метою викрадення чужого
майна, скориставшись натовпом поблизу
автобусу, підійшов ближче до ОСОБА_6

Після цього, переконавшись, що за його
діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3,
реалізуючи свій злочинний намір, діючи
умисно та з корисливих мотивів, шляхом
відкриття рюкзаку, відділення якого
було привідчинене, проник у середину
рюкзаку, звідки таємно викрав належний
ОСОБА_6 гаманець, в середині якого
знаходились грошові кошти в сумі 150
гривень, 50 доларів США, що за курсом НБУ
становить 399,50 грн. на день крадіжки 120
чеських крон, що за курсом НБУ
становить 474 гривні на день крадіжки та
посвідчення водія на ім'я останнього.
Викрадений гаманець одразу ж заховав у
кишені свої куртки.

Викраденим майном ОСОБА_3
розпорядився за власним розсудом, чим
заподіяв потерпілому ОСОБА_6
матеріальної шкоди на суму 1023,50 гривні.

Крім того, 19.05.2013, діючи умисно та
повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3
з метою вчинення крадіжки чужого майна,
рейсовим автобусом № 322, сполученням
"Залізничний вокзал, м. Київ - а/п
"Бориспіль" приїхав до ДП "МА
"Бориспіль", що розташований в м.
Бориспіль - 7 Київської області.

О 04 годині, перебуваючи в залі відльоту
терміналу "Д" ДП "МА "Бориспіль" та
спостерігаючи за пасажирами, помітив,
що неподалік від нього присів ОСОБА_7,
очікуючи літака на відліт, у якого з
правої кишені виглядав мобільний
телефон марки "Еппл Айфон-5". Побачивши
вказаний телефон, у ОСОБА_3 виник умисел
на повторне таємне викрадення чужого
майна.

Впевнившись, що за його діями ніхто не
спостерігає, скориставшись тим, що
ОСОБА_7 заснув, реалізуючи свій
злочинній намір, діючи умисно та
повторно, викрав належний ОСОБА_7
мобільний телефон марки "Еппл Айфон-5",
вартістю 8000 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився
за власним розсудом, чим заподіяв
потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди
на суму 8000 гривень.

Крім того, 03.09.2013, діючи умисно та
повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3
з метою вчинення крадіжки чужого майна,
приїхав рейсовим автобусом № 322,
сполученням "Залізничний вокзал, м.
Київ - а/п "Бориспіль" прибув до ДП "МА
"Бориспіль", що розташований в м.
Бориспіль - 7 Київської області. О 22 год.
50 хв., побачивши групу іноземних
пасажирів, які вийшли з приміщення
терміналу "Д" ДП "МА "Бориспіль" та пішли
в напрямку терміналу «В», пішов слідом
за ними.

Неподалік автостоянки їх чекав
автобус. ОСОБА_8, залишивши свою валізу
поблизу автобуса, сіла до салону.
Побачивши це, у ОСОБА_3 виник умисел на
повторне таємне викрадення чужого
майна, а саме належної ОСОБА_8 валізи.

Впевнившись, що за його діями ніхто не
спостерігає, скориставшись тим, що
власниця валізи сіла до салону
автобуса, а водій відволікся, о 23
годині, ОСОБА_3, реалізуючи свій
злочинній умисел, діючи умисно та
повторно, з корисливих мотивів, викрав
належну ОСОБА_8 валізу та пішов з нею в
напрямку зупинки автобусу 322,
сполученням "А/п "Бориспіль -
Залізничний вокзал, м. Київ". Викраденим
майном ОСОБА_3 розпорядився за власним
розсудом, чим заподіяв потерпілій
ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2250
доларів США, що за курсом НБУ становить
17 977,50 гривень.

Крім того, 17.09.2013р., приблизно о 19 годині
20 хвилині, ОСОБА_3, з метою повторного
таємного викрадення чужого майна
прибув до ДП «МА «Бориспіль», що
розташований в м. Бориспіль - 7
Київської області.

Приблизно о 19 годині 30 хвилині,
знаходячись напроти виходу з терміналу
«Д» ДП «МА "Бориспіль" та побачивши
відчинений багажний відсік, в якому
знаходились пасажирські валізи, у
ОСОБА_3 виник умисел на повторне таємне
викрадення чужого майна.

Продовжуючи свої злочинні дії,
переконавшись, що за його діями ніхто
не спостерігає, ОСОБА_3, діючи умисно,
повторно та з корисливих мотивів,
скориставшись тим, що водій автобусу
відволікся, а пасажирів поряд не було,
шляхом проникнення до багажного
відсіку викрав належну ОСОБА_9 валізу.

Однак довести свій злочинний намір,
спрямований на таємне викрадення
чужого майна, ОСОБА_3 не зміг, з причин,
що не залежали від його волі, оскільки з
викраденим майном був затриманий
працівниками міліції в кількох метрах
від автобусу.

Обвинувачений визнав вину у
вчиненні кримінальних правопорушень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3
по факту таємного викрадення майна в
салоні рейсового автобусу № 322
сполученням "залізничний вокзал , м.
Київ - а/п "Бориспіль", 21.06.2012 р.показав ,
що дійсно 21.06.2012, в період часу з о 08
години до 09 години, він перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, рейсовим
автобусом № 322, сполученням
"Залізничний вокзал, м. Київ - а/п
"Бориспіль", приїхав до терміналу "Д" ДП
"МА "Бориспіль", що розташований в м.
Бориспіль - 7 Київської області.

Перебуваючи в салоні автобусу, він
звернувши увагу на сумку червоного
кольору з ноутбуком, яка знаходилась на
полиці для ручної поклажі в автобусі, в
нього виник умисел на таємне
викрадення чужого майна, яке належить
ОСОБА_1

Переконавшись в тому, що за його діями
ніхто не спостерігає, він діючи умисно,
з корисливих мотивів, таємно викрав
належний потерпілій ОСОБА_5 ноутбук
марки "Асер". Викраденим майном він
розпорядився за власним розсудом.

Також, допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_3 по факту таємного викрадення
майна 18.05.2013 р. на Привокзальній площі,
та по факту таємного викрадення майна
повторно 19.05.2013 р. в залі відльоту
терміналу "Д" ДП "МА "Бориспіль",03.09.2013 р.
неподалік автостоянки розташованої
біля терміналу "В", показав, що дійсно
18.05.2013, о 15 год, він перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, рейсовим
автобусом № 322, сполученням
"Залізничний вокзал, м. Київ - а/п
"Бориспіль", приїхав до терміналу "Д" ДП
"МА "Бориспіль", що розташований в м.
Бориспіль - 7 Київської області.
Проходячи по Привокзальній площі та
побачивши серед пасажирів ОСОБА_6, у
якого на спині висів рюкзак, у нього
виник умисел на таємне викрадення
чужого майна. Тоді він скориставшись
натовпом поблизу автобусу, підійшов
ближче до ОСОБА_6 Після цього,
переконавшись, що за його діями ніхто
не спостерігає, він реалізуючи свій
злочинний намір, діючи умисно та з
корисливих мотивів, шляхом відкриття
рюкзаку, відділення якого було
привідчинене, проник у середину
рюкзаку, звідки таємно викрав належний
ОСОБА_6 гаманець, в середині якого
знаходились грошові кошти в сумі 150
гривень, 50 доларів США, 120 чеських крон,
та посвідчення водія на ім'я
останнього. Викрадений гаманець він
одразу ж заховав у кишені свої куртки.
Викраденим майном розпорядився за
власним розсудом.

Також, допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_3 по факту вчиненого повторно
закінченого замаху на таємне
викрадення чужого майна від 17.09.2013 р. ,
показав, що дійсно 17.09.2013, приблизно о 19
годині 20 хвилині, він з метою
повторного таємного викрадення чужого
майна прибув до ДП "МА "Бориспіль", що
розташований в м. Бориспіль - 7
Київської області. Приблизно о 19
годині 30 хвилині, знаходячись напроти
виходу з терміналу "Д" ДП "МА "Бориспіль"
та побачивши відчинений багажний
відсік, в якому знаходились
пасажирські валізи, у нього виник
умисел на повторне таємне викрадення
чужого майна. Переконавшись, що за його
діями ніхто не спостерігає, він діючи
умисно, повторно та з корисливих
мотивів, скориставшись тим, що водій
автобусу відволікся, а пасажирів поряд
не було, шляхом проникнення до
багажного відсіку викрав належну
ОСОБА_9 валізу.

Однак довести свій намір, спрямований
на викрадення чужого майна, він не зміг,
з причин, що не залежали від нього,
оскільки з викраденим майном був
затриманий працівниками міліції в
кількох метрах від автобусу.

Обставини вчинення кримінального
правопорушення ніким не оспорювались.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд
визнав недоцільним досліджувати
докази щодо цих обставин, обмежився
допитом обвинуваченого та
дослідженням обставин, які
характеризують його особу.

Судом з'ясовано, що обвинувачений та
інші учасники кримінального
провадження розуміють зміст цих
обставин, сумніву у добровільності та
істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження
проводився відносно обвинуваченого в
межах пред'явленого йому
обвинувачення.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних
правопорушення доведена.

Його дії кваліфікуються:

- за ч.1 ст.185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що дії обвинуваченого
кваліфіковані правильно. Підстави для
зміни кваліфікації відсутні.

Так, майно, якими він заволодів, було
для нього чужими, адже не перебували в
його власності чи законному володінні.
ОСОБА_3 не мав на нього жодного права,
цими майном заволодів у спосіб, який
заборонений законом. Це означає, що
заволодіння майном відбулись
протиправно. Викрадення майна
здійснювались коли потерпіла та інші
особи за ним не спостерігали. За цією
ознакою воно було таємним та визначено
як крадіжка. Дії обвинуваченого
характеризуються прямим умислом та
корисливою метою. Зокрема, він
усвідомлював суспільно небезпечний
характер діянь, передбачав їх
суспільно небезпечні наслідки і бажав
їх настання. Корисливий мотив полягає у
тому, що при вчиненні кримінального
правопорушення ОСОБА_3 прагнув
обернути чужу річ на свою користь.
Вчинені ним злочини є закінченими.

- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинена повторно.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
кваліфіковані правильно.

ОСОБА_3 вчинив чотири поспіль викрадень
чужого майна та один закінчений замах
на таємне викрадення чужого майна. Не
зважаючи на тотожність способу
вчинення цих злочинів, вони не мають
загальної мети та не охоплюються
єдиним умислом. Тому вчинені
обвинуваченим викрадення чужого майна
мають ознаку повторності і не є
продовжуваним злочином. Умисел на
викрадення чужого майна у нього
виникав одразу які він бачив майно за
яким ніхто не спостерігав. Як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України в п.32
постанови №12 від 25 грудня 1992 року "Про
судову практику в справах про
корисливі злочини проти приватної
власності ", якщо винна особа вчинила
крадіжку і в її діях є декілька
кваліфікуючих ознак, передбачених
різними частинами статті, вчинене
належить кваліфікувати за тією
частиною, яка передбачає більш суворе
покарання. При цьому всі кваліфікуючі
ознаки повинні бути вказані в
обвинувальному висновку і
мотивувальній частині вироку.

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як
закінчений замах на таємне викрадення
чужого майна (крадіжку), вчинене
повторно.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
кваліфіковані правильно.

Разом з тим ОСОБА_3 також було скоєно
таємний закінчений замах на вчинення
злочину. Він виконав усі дії які вважав
необхідними для доведення злочину до
кінця але в силу обставин які не
залежали від його волі злочин не було
доведено до кінця. Незавершеність
об'єктивної сторони злочину є
вимушеною. Обвинуваченим не доведено
злочин до кінця не за власною
ініціативою, а с причин які не залежали
від його волі. Так, на момент скоєння
злочину обвинувачений виконав всі дії
які вважав необхідними для доведення
злочину до кінця, але був затриманий
працівниками міліції. Злочин є
закінченим.

З огляду на ці обставини суд дійшов до
переконання, що ОСОБА_3 повинен бути
засуджений:

- за ч.1 ст.185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка).

- за ч.2 ст.185 КК України, за таємне
викрадення чужого майна (крадіжку),
вчинену повторно.

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як
закінчений замах на таємне викрадення
чужого майна (крадіжку), вчинене
повторно.

Обираючи вид та розмір покарання суд
виходить з того, що обвинувачений щиро
розкаявся у вчиненні кримінального
правопорушення та сприяв судовому
слідству. Ці обставини пом'якшують
покарання. Крім того, під час судового
розгляду ОСОБА_3 частково відшкодував
завданої ним потерпілій ОСОБА_1
матеріальну та моральну шкоду, у
розмірі 7 000 тис. грн. та 700 доларів США,
що підтверджується заявою
представника потерпілої ОСОБА_2 (а.с.61),
заявою потерпілої ОСОБА_1 ( а.с. 69) інші
потерпілі також подали заяви, що
претензій до обвинуваченого не мають,
що підтверджується заявою потерпілого
ОСОБА_6 (а.с. 26), заявою потерпілої ОСОБА_8
(а.с.36). Ця обставина істотно знижує
суспільну шкідливість злочинів.

Обставина яка обтяжує покарання, це
вчинення кримінальних правопорушень в
стані алкогольного сп'яніння.

Аналіз даних про особу ОСОБА_3 вказує на
те, що він не перебуває на обліку у
лікаря - нарколога та лікаря -
психіатра, та за місцем проживання
характеризується позитивно. З огляду
на ці обставини обвинуваченому
належить призначити покарання у виді
позбавлення волі на певний строк.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за
сукупності злочинів суд, призначивши
покарання за кожний злочин окремо,
визначає остаточне покарання шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим або шляхом повного чи
часткового складання призначених
покарань.

Разом з тим, ОСОБА_3 раніш не
судимий.(а.с.65). його перевиховання та
виправлення є можливим без ізоляції
від суспільства. На підставі ст.75 КК
України обвинуваченого допустимо
звільнити від відбування покарання з
випробуванням, йому доцільно
встановити іспитовий строк певної
тривалості та покласти на нього
обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Речові докази відсутні. Судові витрати
відсутні.

Цивільний позов не пред'являвся.

Керуючись ч.1 ст.369, ст.370, ч.1, ч.2 ст.371, ч.2,
ч.3 ст.373, ст.ст.374-376 КПК України, ст.ст.65,
66, 67 ч.1 ст.70, ст.ст.75-76, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 ,
ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, суд, -

присудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення ,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та
призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на 1 рік.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.185, КК
України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі строком на 2 роки.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185,
КК України, та призначити йому
покарання у виді позбавлення волі
строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів визначити
остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом
поглинання менш сурового більш суровим
покаранням та призначити покарання у
вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3
звільнити від відбування покарання та
призначити йому іспитовий строк
тривалістю 2 роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов'язки,
передбачені ст.76 КК України: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально - виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та роботи, а також періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду може бути оскаржений до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Бориспільський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду К.Л. Туманова