Справа№311/2087/14-к
Провадження№
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року

м.Василівка

Василівський районний суд
Запорізької області у складі:
головуючого - судді Кочевої І.В., при
секретарі Кириченко О.В., за участю
прокурора Борисенко О.О., потерпілого
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу
відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області, українця,
громадина України, освіта
середня-спеціальна, працюючого на ЗАТ
ЗЗРК машиністом ВПУ, не одруженого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07 березня 2014 року приблизно о 18 год. в
м.Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області ОСОБА_2, діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_3,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, на ґрунті неприязнених
відносин, які виникли раніше, вибивши
вхідні двері, проникли у квартиру
АДРЕСА_1, де маючи умисел на заподіяння
тілесних ушкоджень ОСОБА_1, який
проживає у вказаній квартирі, ОСОБА_3
взяв дрель, якою наніс потерпілому
ОСОБА_1 не менше двох ударів по голові.
Після того, як потерпілий впав на
підлогу, ОСОБА_3 наніс не менше 15 ударів
руками і ногами по голові, а ОСОБА_2
наніс два удари ногами по голові
потерпілому ОСОБА_1, чим завдали
своїми спільними діями легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я у
вигляді: струсу головного мозку,
забійних рани волосистої частини
голови, синців в області очей.

Потерпілим ОСОБА_1 заявлено цивільний
позов про солідарне стягнення з ОСОБА_3
та ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 4445
грн. 16 коп. та моральної шкоди в сумі 25
000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
скоєнні інкримінованого йому
протиправного діяння не визнав,
цивільний позов визнав в частині
стягнення матеріальної шкоди. Суду
пояснив, що він тілесних ушкоджень
потерпілому не наносив. Він посварився
з потерпілим ОСОБА_1 07 березня 2014 року
із-за того, що останній побив його. Про
це він розповів своєму брату ОСОБА_3,
який був ініціатором їх приходу до
потерпілого 07 березня 2014 року
приблизно о 18 год. До цього протягом дня
він вживав спиртні напої. Коли він та
його друг ОСОБА_4 прийшли до
потерпілого, зайшли у його квартиру, де
крім потерпілого був ще ОСОБА_5 У
квартирі потерпілого вони перебували
приблизно 20 хв., між ними відбувся
конфлікт із-за того, що потерпілий
викрадав раніше з його гаража
мотоцикл. Потерпілий виштовхав його з
квартири та побив його у під'їзді.
Потім він повернувся до квартири
потерпілого з братом - ОСОБА_3, який
декілька разів вдарив по дверях, після
чого двері відкрилися. Його брат у
квартирі вдарив потерпілого приблизно
5 разів кулаком по голові та тулубу,
потім він відтягнув брата та вони пішли
з квартири. 08 березня 2014 року він
звертався з заявою до міліції та
звертався за медичною допомогою,
результати розгляду заяви йому не
відомі. На теперішній час місце
перебування його брата йому не відомо.

Хоча обвинувачений ОСОБА_2 своєї
вини не визнав, проте його вина у
скоєнні інкримінованого злочину
підтверджується дослідженими у справі
доказами.

Потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив,
що він проживає за вказаною вище
адресою.

07 березня 2014 року він був вдома та з
ОСОБА_5 займалися ремонтом квартири. До
нього зайшли ОСОБА_4 з братами ОСОБА_2,
він провів їх на кухню та сказав, що не
може приділити їм час, бо зайнятий.
Потім між ним та ОСОБА_2, який був
нетверезий та з яким він був знайомий
раніше, почалася сварка, у під'їзді між
ними відбулася штовханина. Потім
ОСОБА_4 та брати ОСОБА_2 пішли. Через
деякий час брати ОСОБА_2 повернулися,
вибили двері у квартиру. Спочатку
хтось з братів ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_6 і
той упав у коридорі. Коли він вийшов з
кухні у коридор, до нього підійшов
ОСОБА_3 кулаками, ногами та дрелю, яка
була в коридорі і яку тримав за шнур,
став наносити йому удари по голові, від
чого він впав на підлогу. Потім брати
ОСОБА_3 били його ногами по голові та
тулубу. Коли він піднявся, ОСОБА_3
вибігли з квартири. Він звернувся за
допомогою до сусіда ОСОБА_7. Він був
госпіталізований та на лікування
витратив 4445 грн. 16 коп. які просить
стягнути на відшкодування майнової
шкоди та 25 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що
вона є матір'ю потерпілого. 07 березня 2014
року, після 18 год. вона прийшла до сина
та побачила біля будинку сліди крові та
від сусідів дізналася, що її сина
побили. У квартирі сина вона теж бачила
сліди крові та дрель. Про побиття сина
знає з його слів та слів ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що
потерпілий ОСОБА_1 поступив до
Дніпрорудненської міської лікарні о 18
год. 50 хв.. Він перебував на чергуванні
та оглядав потерпілого, по що робив
записи у медичній документації. Стан
потерпілого був оцінений ним як тяжкий
та з врахуванням стану та наявних
відомостей він помістив потерпілого у
реанімаційне відділення для
проведення нагляду за хворим. 08
березня 2014 року стан хворого був
кращим, він розповідав про обставини
спричинення тілесних ушкоджень. 14-го
березня 2014 року потерпілий був
виписаний після проведення обстеження
та лікування. Активних скарг
потерпілий не висловлював. З
врахуванням даних обстеження та стану
хворого, первинний діагноз був
змінений, бо ознак пошкодження
головного мозку виявлено не було.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що
весною 2014 року, точної дати не пам'ятає,
приблизно о 17- 17.30 год. він бачив, як у
під'їзд, де живуть він та потерпілий
входило троє чоловіків, в тому числі і
обвинувачений ОСОБА_2. Перебуваючи у
себе в квартирі, через деякий час,
почув стук у двері у під'їзді, потім
побачив у під'їзді закривавлено сусіда
- ОСОБА_1, який просив допомоги. Коли
спустився з під'їзду бачив трьох
чоловіків, в тому числі і ОСОБА_2, вони
казали, що вирішили все, що їм потрібно
та пішли. Він викликав швидку для
потерпілого, той казав, що його побили.
Він також перебував при проведенні
огляду квартири потерпілого
працівниками міліції, де бачив сліди
крові та дрель. Також він був присутнім
при проведенні слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що
вона є сусідкою потерпілого, який живе
на 1 поверсі, а вона на п'ятому. 07 березня
2014 року ввечері вона була вдома та чула
звуки ударів та криків у під'їзді. Коли
виглянула з балкона на вулицю побачила
ОСОБА_3, який виходив з їх під'їзду.
Потім вона бачила, як з під'їзду виходив
закривавлений ОСОБА_1, для якого сусід
ОСОБА_7 викликав швидку.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що весною
2014 року, у другій половині дня вона була
вдома та чула крики та гамір у під'їзді.
Коли вийшла на сходову площадку,
бачила як ОСОБА_2 сидів на її сусіді -
ОСОБА_1, махав руками, що виглядало як
нанесення ударів, вона зробила
зауваження та сказала, що викличе
міліцію і пішла додому, після чого все
стихлою. Через деякий час почула
сильний гуркіт, коли вийшла, побачила
потерпілого з закривавленою головою, а
сусід з НОМЕР_1 викликав швидку.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він
07 березня 2014 року був у квартирі
потерпілого ОСОБА_1 де допомагав йому
робити ремонт в квартирі. До них зайшли
браття ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які
пропонували посидіти та випити. ОСОБА_1
не пристав на пропозицію. ОСОБА_2 сів у
квартирі та почав курити. ОСОБА_12
просив хлопців піти, бо вони заважали
працювати. ОСОБА_1 випроводив ОСОБА_2 з
квартири, на сходовій клітинці вони
сварилися та штовхалися, після чого
браття ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пішли. Він
зрозумів, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
давнішній конфлікт. Через деякий час у
квартиру вибили та відкрили двері, він
був у

коридорі, де його вдарив та збив з ніг
ОСОБА_2, висловлюючись нецензурною
лайкою. Потім у квартиру увірвався
ОСОБА_3 і став бити ОСОБА_1 ОСОБА_2
відійшов від нього і разом з братом
став наносити удари потерпілому
ногами. Він бачив, що ОСОБА_3 наніс два
удари по голові потерпілому, який лежав
на підлозі, дрелю, потім не менше 15
ударів руками і ногами по голові та
тілу потерпілого. Він бачив як ОСОБА_2
наніс 2-3 удари ногами по голові
потерпілому ОСОБА_1 Після побиття
потерпілий був закривавлений. Він
злякався та побіг за допомогою на
вулицю, де побачив сусіда потерпілого,
який викликав швидку та міліцію.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що
товаришує з потерпілим та
обвинуваченим. 07 березня 2014 року він
після вживання спиртного з браттями
ОСОБА_2 заходив до ОСОБА_1, з яким ОСОБА_2
почав з'ясовувати стосунки, після того
як потерпілий просив його не курити та
піти від нього. ОСОБА_2 був нетверезим.
На сходовій площадці між потерпілим та
ОСОБА_2 сталася сварка та штовханина,
після чого вони розійшлися. Коли вийшли
з під'їзду потерпілого, ОСОБА_2 пішов у
магазин. Через деякий час він
повернувся до будинку потерпілого та
бачив як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 забігли у
під'їзд, він чув звуки бійки, а через
декілька хвилин вибігли з під'їзду
спочатку ОСОБА_5, потім браття ОСОБА_3,
а після них вийшов закривавлений
ОСОБА_1, та його сусід, який викликав
швидку. Він дочекався приїзду
працівників міліції та бачив у
квартирі потерпілого сліди крові та
дрель.

Відповідно до протоколу огляду
місця події - у АДРЕСА_1 були виявлені
сліди пошкодження вхідної двері, сліди
речовини бурого кольору, схожі на кров -
у квартирі та у під'їзді, дрель. Під час
огляду були вилучені та визнані
речовими доказами у справі: кусок
ленолеума з нашаруванням речовини
темно-бурого кольору; дрель марки
«Sturm» № ID2070.

Відповідно до висновку СМЕ №30 від
15 квітня 2014 року у ОСОБА_1 виявлені:
струс головного мозку, забійні рани
волосистої частини голови, синці в
області очей, які відносяться до
категорії тілесних ушкоджень, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я. Вказані ушкодження могли
утворитися від неоднократної
ударно-травматичної дії тупого
предмета (предметів), до яких можуть
відноситися кулаки, ноги, рукояті дрелі
тощо.

Відповідно до протоколу слідчого
експерименту, відеозапис якого був
переглянутий у судовому засіданні,
потерпілий ОСОБА_1, обвинувачений
ОСОБА_2 та свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_4 на
місці показали обставини завдання
тілесних ушкоджень потерпілому про які
давали покази суду.

До показів обвинуваченого щодо
його невиновності та про те, що він не
наносив тілесних ушкоджень
потерпілому суд ставиться критично, як
до даних з метою не відповідати за
скоєне та перекласти повністю провину
на скоєне на ОСОБА_3, провадження
відносного якого під час досудового
розслідування виділено в окреме
провадження. Покази обвинуваченого
повністю протирічать та не співпадають
з узгодженими між собою та
взаємодоповнюючими показами
потерпілого та допитаних у справі
свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11,
ОСОБА_10, ОСОБА_7, з яких видно, що у
квартирі потерпілого ОСОБА_1 07 березня
2014 року тілесні ушкодження потерпілому
були нанесені взаємоузгодженими діями
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Крім того, покази
потерпілого та свідків знайшли своє
підтвердження під час проведення
слідчого експерименту та узгоджуються
з висновками СМЕ, підтверджуються
даними огляду місця події та речовими
доказами. Дані, отримані з досліджених
судом доказів про взаємоузгодженість,
порядок та спосіб дій ОСОБА_3, що мали
місце 07 березня 2014 року відносно
потерпілого, вказують на їх попередню
змову на скоєння злочину.

Відповідно до характеризуючих
даних ОСОБА_2 має постійне місце
проживання, працює, за місцем роботи та
проживання характеризується
позитивно, проживає з братом та матір'ю,
не одружений, на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває і
не лікувався,раніше не судимий та
вперше притягується до кримінальної
відповідальності.

Таким чином, дослідивши надані
суду сторонами докази та оцінивши їх у
сукупності, розглядаючи справу у межах
пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення,
виходячи з принципу змагальності
сторін, суд приходить до висновку про
винність обвинуваченого у скоєнні
інкримінованих йому дій та кваліфікує
його дії за ч.2 ст.125 КК України як
умисне легке тілесне ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я.

Цвільний позов потерпілого ОСОБА_1,
повністю визнаний обвинуваченим
ОСОБА_2 в частині вимог про
відшкодування матеріальної шкоди на
суму 4445 грн. 16 коп., яка підтверджена
наданими суду: квитанціями, чеками,
випискою з історії хвороби та фото,
саме в цій частині суд вважає
необхідним задовольнити повністю, та
на підставі ст.ст.127-129 КПК України,
ст.ст.1166, ч.1 ст.1177, 1190, 1191, 1192, 1193, 1195, 1202 ЦК
України та положень
цивільно-процесуального законодавства
України, вважає необхідним стягнути на
користь потерпілого вказану суму з
обвинуваченого ОСОБА_2

В частині позовних вимог про стягнення
на відшкодування потерпілому завданої
моральної шкоди в сумі 25 000 грн., суд
вважає необхідним позов задовольнити
частково. Вирішуючи питання про
заявлене потерпілим солідарне
стягнення шкоди, суд вважає ці вимоги у
межах наявного кримінального
провадження помилковими, оскільки
ОСОБА_3 у цьому провадженні не є
обвинуваченим, а при розгляді цієї
справи необхідно виходити з положень
ст.1191 ЦК України та вирішувати питання
про стягнення школи з обвинуваченого у
цій справі, який має право регресу у
разі відшкодування ним шкоди у розмірі
виплаченого відшкодування за іншу
особу. Виходячи з положень ст.ст.23, 1168 ЦК
України, оскільки відносно
потерпілого обвинуваченим було скоєно
злочин, внаслідок якого потерпілому
було завдано тілесних ушкоджень, що
потягло фізичні та душевні страждання
для потерпілого, необхідність його
лікування, під час вчинення злочину
було пошкоджено майно потерпілого, він
був змушений прикладати додаткових
зусиль для організації свого життя у
зв'язку з лікуванням. З врахуванням
характеру вчиненого відносно
потерпілого правопорушення, глибини
його душевних та фізичних страждань,
ступеня вини обвинуваченого, з
врахуванням вимог розумності та
справедливості, суд вважає достатнім
для компенсації моральної шкоди
потерпілому стягнути на його користь з
обвинуваченого ОСОБА_2 10000 грн.

В іншій частині позову суд вважає
необхідним відмовити.

Долю речових доказів суд визначає
відповідно до положень ст.100 КПК
України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, що
відноситься до категорії невеликого
степеня тяжкості. Як обставину, що
обтяжує покарання, суд визнає вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння.
Також суд враховує як обставини, що
пом'якшують покарання те, що
обвинувачений раніше не був судимим,
вперше притягується до кримінальної
відповідальності, працює, веде
нормальний спосіб життя. Також суд
враховує позитивну характеристику
обвинуваченого як за місцем роботи, так
і за місцем проживання. При наявності
вказаних вище пом'якшуючих та
обтяжуючих покарання обставин, суд
вважає можливим, з врахуванням особи
винного, призначити найм`якше
покарання - у вигляді штрафу,
передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК
України у розмірі ближче до
максимального.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 369, 370, 371, 373-376, 395, 532 КПК України,
ЦК, ЦПК України , суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді штрафу у розмірі 80
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян в сумі 1360 (одна тисяча триста
шістдесят) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1
задовольнити частково, стягнути на
його користь з засудженого ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди - 4445
грн. 16 коп. та 10000 грн. - на відшкодування
моральної шкоди, а всього 14 445
(чотирнадцять тисяч чотириста сорок
п'ять) грн. 16 коп. В іншій частині позову
відмовити.

Речові докази: дрель, що знаходиться на
зберіганні у потерпілого ОСОБА_1 -
лишити в його розпорядженні; фрагмент
лінолеуму зі слідами речовини бурого
кольору, що знаходиться у камері
зберігання речових доказів
Василівського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути
подана протягом тридцяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області. Вирок набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
буде подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не буде
скасовано, набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Суддя:
І.В.Кочева