Справа № Провадження №11-550/12 11/1090/3379/12 Головуючий у І інстанціїКабанячий
Категорія4Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Авраменка М.Г.

суддів - Колокольнікової Н.М., Нагорного А.М.

з участю прокурора - Елфімова І.П.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2011 року щодо,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця смт Веселе Веселівського району Запорізької області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- засудженого за ч.2 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимого,

- засудженого за ч.2 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - 3 роки позбавлення волі.

Згідно вироку, 30.01.11 близько 2 год. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5, за попередньою змовою з ОСОБА_4, який теж перебував у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись м. Бориспіль Київської області по вул. Косовського, наздогнали ззаду ОСОБА_5, який рухався по проїзній частині вулиці. Після чого, діючи умисно та на ґрунті особистих неприязних стосунків, ОСОБА_4 ударом ноги збив ОСОБА_5 на землю та разом з ОСОБА_3 перетягли його на узбіччя проїзної частини вулиці. Стали наносити удари руками та ногами по тілу ОСОБА_5 та зняли з його ніг брюки та труси. ОСОБА_4 знайшови дерев'яну палку передав її ОСОБА_3 та руками почав тримати ОСОБА_5 за ногу, в цей час ОСОБА_3 за допомогою палки заподіяв тілесне ушкодження потерпілому у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з колото-рваною раною області анального отвору.

Згідно висновку експерта № 24 д від 12.03.2011 у ОСОБА_5 малось тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з колото-рваною раною області анального отвору, розривом прямої кишки, брижейки сигмоподібної кишки та крововиливу в брижейці тонкої кишки, яке у відповідності з п.2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», та враховуючи п.4.11, цих правил, є небезпечними для життя в момент його спричинення і за цією ознакою відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляції захисник ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_3 менш суворе покарання, а саме: покарання з випробуванням, оскільки вважає, що при постановленні вироку була допущена невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Так, суд при призначені покарання засудженому ОСОБА_3 не врахував всі помякшуючі покарання обставини, не в повному обсязі врахував дані, що характеризують його особу та не зазначив у звязку з чим він не може застосувати до засудженого ст.ст. 75, 104 КК України, хоча на це маються всі законні підстави.

Вважає, що факт позбавлення волі засудженого в такому віці позбавить його можливості займатися суспільно-корисною працею, навчатися, вільно спілкуватися в оточуючому його суспільстві, працювати, допомагати батькам по господарству.

В апеляції захисник ОСОБА_2 просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_4 менш суворе покарання, а саме: покарання з випробуванням, оскільки вважає, що при постановленні вироку була допущена невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Вказує, що суд при призначені покарання засудженому ОСОБА_4 не врахував всі обставини, що помякшують покарання та не в повному обсязі врахував дані, що характеризують його особу. Сам факт позбавлення волі засудженого в такому віці позбавить його можливості, навчатися, працювати, вільно спілкуватися в оточуючому його суспільстві, допомагати батькам по господарству.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення обох апеляцій, захисника ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій апеляційний суд вважає, що апеляції захисту не підлягають задоволенню виходячи зі слідуючих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув кримінальну справу, за згодою учасників процесу, у відповідності з вимогами ст. 299 КПК України, обмеживши дослідження доказів по справі допитом засуджених, які повністю визнали себе винними у вчиненні інкримінованого їм злочині, дали детальні пояснення з приводу обставин вчинення злочину, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, що не оскаржується апелянтами.

Доведеність вини засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які своїми умисними діями, що виразилися в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненими групою осіб та кваліфікація злочинних дій засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2, ст. 121 КК України є правильною і апелянтами не оскаржується.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б могли вплинути на прийняте рішення чи підстав для скасування вироку та закриття справи апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи покарання засудженому ОСОБА_4, суд в достатній мірі врахував обставини скоєння злочину, особу засудженого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря психіатра з приводу затримки психічного розвитку.

Визначаючи покарання засудженому ОСОБА_3, суд в достатній мірі врахував обставини скоєння злочину, особу засудженого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, по місцю навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом'якшує покарання обох засуджених судом вірно встановлено -щире каяття у скоєному та вчинення злочину неповнолітніми.

Щодо обставин, що обтяжують покарання обом засудженими судом правильно визнано вчинення ними злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Призначаючи покарання засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_3, суд в достатній мірі врахував ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого злочину, дані про особи винних, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а тому мотивовано призначив покарання у виді позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, що, на думку апеляційного суду, є необхідне й достатнє для виправлення засуджених і попередження нових злочинів.

Підстав для призначення менш суворого покарання, а саме: застосування до засуджених ст. ст. 75, 104 КК України, як про це ставиться питання в апеляціях захисту, колегія суддів не вбачає.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що доводи апелянтів щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених, є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляції захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2011 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без зміни.

Головуючий

Судді