Вільшанський районний суд Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

09 червня 2011 року

Вільшанський районний суд Кіровоградської області

В складі:

головуючого судді Гольші О.А.

при секретарі Сачко О.С.

з участю прокурора Топонар Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову про порушення кримінальної справи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора Вільшанського району Кіровоградської області від 01 березня 2011 року про порушення кримінальної справи за ч.І ст.172 КК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 заявив клопотання про допуск в якості захисника ОСОБА_2 юриста приватного підприємства «Юр-форт», який діє за дорученням та надає правову допомогу, проте не має свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №23- рп від 30.09.2009 року, кожен має право на правову допомогу, що потрібно розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

З положення п.2 резолютивної частини цього ж рішення, вбачається, що норму частини другої статті 59 Конституції України "для ... надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура" в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що особа у правовідносинах з державними органами має право на правову (юридичну) допомогу від обраної за власним бажанням особи в статусі адвоката, що не виключає можливості отримання такої допомоги від іншої особи, якщо законами України щодо цього не встановлено обмежень.

Згідно зі ст.44 КПК України, захисником є особа, яка в порядку, встановленому законом, уповноважена здійснювати захист прав і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого та надання їм необхідної юридичної допомоги при провадженні у кримінальній справі. Як захисники допускаються особи, які мають свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в Україні та інші фахівці у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. У випадках і в порядку, передбачених цим Кодексом, як захисники допускаються близькі родичі обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, його опікуни або піклувальники.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 24.10.2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» (п.5) передбачено, що при вирішенні питання про наявність у фахівців у галузі права повноважень на здійснення захисту в кримінальній справі належить також з'ясовувати, яким саме законом їм надано право брати участь у кримінальному судочинстві як захисникам. Визнати правильною практику тих судів, які за відсутності спеціального закону не допускають таких фахівців до здійснення захисту в кримінальних справах.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки не має спеціального закону, яким би було дозволено фахівцям в галузі права, що не мають свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, бути захисниками у кримінальному процесі, що не позбавляє права підсудного звернутись за захистом до особи, яка має відповідні повноваження для надання кваліфікованої допомоги у правовідносинах з державними органами.

На підставі викладеного та керуючись ст.44 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 24.10.2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», Рішенням Конституційного Суду України №23-рп від 30.09.2009 року, суд

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допуск в якості захисника ОСОБА_2 відмовити.

Суддя