Справа№ 640/4761/15-к
н/п 1-кп/640/423/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2015 Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськи, Золочівського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, який працював оперуповноваженим сектору карного розшуку Київського РВ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області, капітан міліції, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
запобіжний захід застава,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 з 27 червня 2013 року по даний час проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Київського РВ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області, у спеціальному званні «капітан міліції».
Відповідно до функціональних обов`язків «Оперуповноваженого СКР Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4 », затверджених начальником Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області у 2014 році (далі - Посадові обов`язки), ОСОБА_4 фіксував фактичні дані про протиправну діяльність злочинних груп та окремих осіб, які вчиняють злочини проти особи, індивідуальної власності громадян, державної та колективної власності, а також інших злочинів загально кримінальної спрямованості, здійснював заходи щодо створення мережі джерел оперативної інформації, які б забезпечили своєчасне виявлення організованих груп та окремих осіб, котрі займаються злочинною діяльністю, проводив необхідні заходи по попередженню та розкриттю злочинів за напрямком обслуговування.
Також у зв`язку з виконанням вищевказаних службових повноважень ОСОБА_4 з метою моніторингу криміногенної обстановки у м. Харкові та Харківській області був наділений правом доступу до спеціальної бази даних МВС України «Армор», де систематизуються та зберігаються добові зведення про зареєстровані та нерозкриті кримінальні провадження, які перебувають на контролі МВС України.
Тобто, капітан міліції ОСОБА_4 як оперуповноважений сектору карного розшуку Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області є службовою особою, на яку покладено здійснення організаційно - розпорядчих обов`язків при виконанні службових завдань за посадою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 Конституції України, ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України.
Згідно п. «д» ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційного правопорушення є особи рядового і начальницького складу органів внутрішніхсправ, які притягаються до кримінальної відповідальності корупційного правопорушення.
Відповідно до положень ст.ст. 2, 10 Закону України «Про міліцію» (далі - Закон), одним з основних завдань та обов`язків працівників міліції є виявлення запобігання і припинення кримінальних правопорушень, вжиття з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених законодавством.
Статтею 5 Закону встановлено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.
Згідно п.п. 1, 2, 3 Посадових обов`язків капітан міліції ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати визначені службові обов`язки відповідно до діючих нормативних актів, які регламентують діяльність органів внутрішніх справ, керуючись принципом законності, забезпечуючи якісне та ефективне виконання покладених на нього завдань.
Однак, капітан міліції ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних вимог нормативних актів, будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, став на шлях злочинної діяльності та одержав неправомірну вигоду за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища за наступних обставин.
Так, наприкінці серпня 2014 року особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, з метою забезпечення терористичної організації «Оплот» даними для моніторингу криміногенної обстановки у м. Харкові та Харківській області запропонував своєму товаришу та колишньому співслужбовцю оперуповноваженому сектору карного розшуку Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітану міліції ОСОБА_4 за грошову винагороду у розмірі 2400,00 грн. у місяць систематично, в порушення установленого порядку, надавати йому добові зведення про зареєстровані та нерозкриті кримінальні провадження, які перебувають на контролі МВС України.
Усвідомлюючи протиправний характер такої пропозиції особи, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 з метою особистого збагачення, погодився надавати за грошову винагороду добові зведення про зареєстровані та нерозкриті кримінальні провадження, які перебувають на контролі МВС України.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Також судом було досліджено протокол огляду від 08.02.2015 року, в ході якого було встановлено, що відповідно до повідомлення Служби безпеки України про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 с. 258-3 КК України, матеріали відносно якого були виділені в окреме провадження, останнім була створена поштова скринька ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку співробітником міліції ОСОБА_4 з власної адреси електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 надсилались добові зведення УМВС України в Харківській області. Оглядом роздруківки електронної сторінки, особи, відносно якої матеріали були виділені в окреме провадження, встановлено, що на ній містяться дані про отримання останнім у період з 28.04.2014 року по 31.01.2015 року 50 електронних листів від « ІНФОРМАЦІЯ_4 », належність електронної адреси в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 було підтверджено.
Судом встановлено, що згідно наказу ГУМВС України в Харківській області від 27.06.2013 року №231 о/с у зв`язку з організаційно штатними змінами, ОСОБА_4 було перепризначено на посаду оперуповноваженого СКР Київського РВ ХМУ ГУ, увільнивши його від посади оперуповноваженого СКР того ж РВ з 27.06.2013 року (а.с.122 Том 2).
Відповідно до функціональних обов`язків «Оперуповноваженого СКР Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4 », затверджених начальником Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області у 2014 році судом вбачається, що ОСОБА_4 мав обов`язок фіксувати фактичні дані про протиправну діяльність злочинних груп та окремих осіб, які вчиняють злочини проти особи, індивідуальної власності громадян, державної та колективної власності, а також інших злочинів загально кримінальної спрямованості, здійснював заходи щодо створення мережі джерел оперативної інформації, які б забезпечили своєчасне виявлення організованих груп та окремих осіб, котрі займаються злочинною діяльністю, проводив необхідні заходи по попередженню та розкриттю злочинів за напрямком обслуговування (а.с.12-126 Том 2).
Відповідно до довідки від 11.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 мав доступ до державної таємниці, наданий органом СБУ в Харківській області розпорядженням (висновком) від 19.04.2013 №13д та доступ наданий наказом ГУМВС України в Харківській області від 26.04.2013 №22 о/с дск (а.с.123 Том2).
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до наступного висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Оцінюючи у сукупності докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його протиправні дії за ч.1 ст. 368 КК України кваліфіковані правильно, так як обвинувачений вчинив одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, за час проходження служби на посаді оперуповноваженого СКР зарекомендував себе з позитивного боку (а.с.124 Том 2).
Обставинами, згідно з положеннями статті 66 КК України, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які згідно з положеннями статті 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання з огляду на суспільно-небезпечний характер вчиненого ним кримінального правопорушення, категорії злочинів, до якої він відноситься, їх широку розповсюдженість за останній період.
Проте, зважаючи на те, що обвинувачений позитивно характеризувався на раніше займаній посаді, до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі не на максимальний строк, передбачений санкцією ст. 368 ч. 1 КК України, оскільки дані обставини дійсно може бути підставою для такого покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки.
Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.
Враховуючи, що під час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений обіймав посаду, з якою було пов`язане вчинення даного кримінального правопорушення, тому суд призначає йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади в правоохоронних органах в межах строку, передбаченого санкцією статті.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки та зі спеціальною конфіскацією предмету злочину грошової суми у розмірі 12 000 грн.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності змінити на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27), взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду негайно.
Обчислювати строк відбуття покарання ОСОБА_4 з часу взяття його під варту, тобто з 20 липня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк тримання під вартою ОСОБА_4 у період з 03 березня 2015 року по 12 травня 2015 року включно.
В порядку спеціальної конфіскації стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_1 ) на користь держави грошові кошти у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1