Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Слинька С. С.,суддів
Вільгушинського М. Й., Чуйко О. Г.,при
секретарі за участю прокурораособи,
щодо якої закрито кримінальне
провадження,Шапулі В. В., Матюшевої О. В.,
ОСОБА_6розглянула в судовому засіданні
в м. Києві 18 грудня 2014 року кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань

за № 0000016, за касаційною скаргою
прокурора на ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 22 травня 2014
року щодо

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 дня, уродженця

с. Дніпровка Кам'янсько-Дніпровського
району Запорізької області, такого, що
на підставі ст. 89 КК України судимостей
не має,

Вироком Енергодарського міського суду
Запорізької області від 23 січня 2014 року
ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України
до покарання у виді позбавлення волі на
строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6
звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю 2 роки.

Згідно з вироком міського суду ОСОБА_6
засуджено за те, що він умисно за
невстановлених обставин, не маючи
передбаченого законом дозволу, придбав
револьвер, який є нарізною зброєю,
виготовленою саморобним способом, і 4
патрони, які є боєприпасами, які
зберігав і носив при собі допоки їх 01
листопада 2012 року було вилучено
працівниками міліції в під'їзді № 1
будинку 12 по вул. Радянській у м.
Енергодарі Запорізької області.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 22 травня 2014 року зазначений
вирок міського суду скасовано, а
кримінальне провадження щодо ОСОБА_6
закрито на підставі п. 3 ч. 2 ст. 284 КПК
України.

У касаційній скарзі з доповненнями
прокурор просить скасувати
оскаржувану ухвалу апеляційного суду
та призначити новий розгляд в суді
апеляційної інстанції, посилаючись на
істотні порушення кримінального
процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, яка заперечувала проти
задоволення касаційної скарги та
просила залишити без зміни оскаржувані
судові рішення, перевіривши матеріали
кримінального провадження та
обговоривши доводи, наведені у скарзі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 433 КПК України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин і не має права
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, яких
не було встановлено в оскарженому
судовому рішенні, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу
істотне порушення вимог кримінального
процесуального закону є підставою для
зміни або скасування судового рішення
при розгляді справи в суді касаційної
інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове
рішення повинно бути законним,
обгрунтованим і вмотивованим, тобто
його має бути ухвалено компетентним
судом на підставі об'єктивно з'ясованих
обставин, підтверджених доказами,
дослідженими під час судового розгляду
та оціненими згідно з ст. 94 цього
Кодексу. Також суд у своєму рішенні
повинен навести належні, достатні
мотиви й підстави для його ухвалення.

Попри це, оскаржувана ухвала
апеляційного суду не відповідає
вимогам процесуального закону.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд
апеляційної інстанції скасовує
обвинувальний вирок чи ухвалу і
закриває кримінальне провадження за
умови встановлення обставин,
передбачених ст. 284 цього Кодексу.

Як видно зі змісту ухвали апеляційного
суду, приймаючи рішення про
необхідність закриття провадження за
обвинуваченням ОСОБА_6, суд дійшов
висновку, що достатніх доказів для
доведення винуватості ОСОБА_6 у
пред'явленому обвинуваченні
встановлено не було, а можливості їх
отримання вичерпані.

При цьому суд апеляційної інстанції,
спростовуючи висновки суду першої
інстанції про винуватість ОСОБА_6,
вказав, що докази, здобуті щодо
останнього про вчинення ним
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
отримані з порушенням порядку їх
отримання, встановленого КПК України
1960 року, а тому є недопустимими та не
можуть бути використані при прийнятті
процесуальних рішень, на них не може
посилатися суд при ухваленні судового
рішення.

Зокрема до ряду таких доказів
апеляційний суд поставив і протокол
огляду місця події від 01 листопада 2012
року унаслідок чого свою доказову силу
втратили й деякі інші докази у
провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6

Однак, стверджуючи про недопустимість
протоколу огляду місця події від 01
листопада 2012 року, апеляційний суд не
дослідив всі обставини та факти, що
впливали на визнання його
відповідності нормам процесуального
закону та наявності у нього доказової
сили для встановлення винуватості
особи.

Поза увагою апеляційного суду
залишились показання

свідків - осіб, які брали участь у
проведенні цієї слідчої дії, у тому
числі понятих та працівників міліції,
які безпосередньо і виявили у
обвинуваченого предмет, схожий на
вогнепальну зброю.

Також, зазначаючи серед підстав
недопустимості протоколу огляду місця
події від 01 листопада 2013 року те, що цей
документ, фактично складений на трьох
аркушах, а особам, які брали участь у
проведенні слідчої дії, зачитувалось
тільки два, апеляційний суд не
перевірив підтвердження цього факту
показаннями цих осіб, а також, не
звернув уваги на те, що на третьому
аркуші цього протоколу, який фактично є
таблицею наявні підписи осіб, які
приймали участь у його проведенні.

Наведене залишилось поза увагою
апеляційного суду, а приймаючи рішення
про необхідність закриття провадження
за обвинуваченням ОСОБА_6, спростовуючи
допустимість певних доказів у
кримінальному проваджженні,
апеляційний суд не проаналізував
наявність інших доказів та їх доказове
значення у доведеності винуватості
останнього у пред'явленому йому
обвинуваченні.

Зокрема, до таких доказів належать:
показання очевидців події -
працівників міліції, які в ході
виконання постанови про привід

ОСОБА_6 у якості свідка в межах іншого
кримінального провадження, виявили у
нього наявність предмету, схожого на
вогнепальну зброю, осіб, які брали
участь у проведенні огляду місця події
у якості понятих, а також слідчого
ОСОБА_7., який особисто вилучав у ОСОБА_6
револьвер, упаковував його та
направляв для проведення відповідних
експертиз.

Таким чином, з огляду на наведене з
урахуванням принципу законності,
закріпленого ст. 9 КПК України,
оскаржуване рішення апеляційного суду
не можна вважати законним,
обґрунтованим чи вмотивованим.

Отже, оскаржувану ухвалу апеляційного
суду необхідно скасувати і призначити
новий розгляд кримінального
провадження за обвинуваченням ОСОБА_6,
під час якого суд повинен урахувати
наведене в цій ухвалі, перевірити всі
доводи, наведені в поданих апеляційних
скаргах, оцінити кожний доказ з точки
зору належності, допустимості,
достовірності, а їх сукупність - з точки
зору достатності та взаємозв'язку,
після чого ухвалити законне й
обґрунтоване судове рішення
відповідно до вимог процесуального та
матеріального законів.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав
участь у розгляді провадження судом
першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької
області від 22 травня

2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати та
призначити новий розгляд провадження в
суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________С. С. Слинько __________________М. Й.
Вільгушинський_________________О. Г. Чуйко