Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Лавренюка М.Ю.

розглянувши в судовому
засіданні в м. Києві 3 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Київського районного суду м. Одеси від 15
червня 2007 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

неодноразово судимого, останнього разу -

9 лютого 2004 року за ч. 2 ст. 186 КК України

на три роки один місяць позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 121 КК
України на п'ять років
позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 .
4.000 грн. на відшкодування моральної шкоди та на користь Одеської обласної
клінічної лікарні 816 грн. 80 коп.,

установила:

Суд визнав ОСОБА_1винуватим у тому, що він 3 лютого 2007
року у стані сп'яніння, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, з неприязні побив
малолітнього ОСОБА_3., 2005 року народження. Він наніс потерпілому численні
удари руками в різні ділянки тулуба та по голові, і в такий спосіб заподіяв
йому тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у формі
забою головного мозку, подапоневротичної гематоми лобно-скроневої ділянки
зліва, гематоми повік, лінійного перелому скроневої кістки справа.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2007 року вирок
залишено без зміни.

У касаційній скарзі з доповненням до неї засуджений ОСОБА_1. просить
скасувати вирок і ухвалу, а справу - направити на новий судовий розгляд.
Твердить, що органом досудового слідства і судом було порушено його право на
захист. Крім того, вважає, що суд однобічно розглянув справу, неправильно
застосував кримінальний закон і призначив йому суворе покарання, оскільки він
вчинив злочин через необережність.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого не підлягає
задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1в умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних
ушкоджень за викладених у вироку обставин матеріалами справи доведена. Сам засуджений у суді визнав свою вину й детально
розповів про обставини умисного побиття ним малолітнього сина співмешканки, з
яким того дня, будучи нетверезим, залишався наодинці.

Виходячи з цього та беручи до уваги думку учасників
судового розгляду, у тому числі засудженого, які не оспорювали доказів стосовно
фактичних обставин справи та правильно розуміли суть положень ст. 299 КПК
України, переконавшись у добровільності й істинності їхніх позицій, місцевий
суд розглянув справу за цією процедурою.

Тому вказівку засудженого на однобічність і неповноту
судового розгляду не можна визнати обгрунтованою.

Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_1за ч. 1 ст. 121 КК
України є правильною.

Покарання винуватому призначено у відповідності з вимогами закону. Воно є
необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Суд
урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого, те, що
він раніше судимий, визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, як обтяжуючі
обставини суд урахував рецидив злочину, те, що ОСОБА_1 у стані сп'яніння вчинив
злочин щодо малолітнього. З правильністю такого рішення місцевого суду
небезпідставно погодилася апеляційна інстанція. У колегії суддів також немає
підстав вважати призначене ОСОБА_1 покарання суворим.

Будь-яких даних про упередженість органів досудового слідства чи суду,
порушення ними норм КПК України, у тому числі тих, що регулюють право на
захист, та які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не
встановлено.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_1
упродовж досудового слідства, а також у судовому засіданні (а.с. 27, 50, 82,
127) відмовлявся від послуг адвоката і твердив, що свої інтереси буде захищати
самостійно.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для
призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Тому, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити засудженому ОСОБА_1у задоволенні касаційної
скарги.

Судді:

Заголдний В.В. Редька
А.І.
Лавренюк М.Ю.