Справа № 11-540/07 Головуючий в 1
інстанції Дильний Г.М.
ст. 15 ч.1, ст. 152 ч.1, Доповідач
в апеляційній інстанції Хомицький A.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 2
жовтня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого -
судді Хомицького A.M. суддів Олексюка Я.М. , Лозовського А.О. з участю прокурора Калаура О.Л.
захисника ОСОБА_2.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Іваничівського
районного суду від 02 серпня 2007 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та житель с. Риковичі
Іваничівського району, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий,
не одружений, згідно ст. 89
КК України не судимий,

засуджений
за ст. 162 ч.2 КК України на 2 (два)
роки позбавлення волі;

за ст. 15 ч.1,
ст. 152 ч.1 КК України на 3 (три)
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, до
відбуття остаточно визначено З (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід
залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття
покарання визначено рахувати з 2 червня 2007 року.

Стягнуто судові
витрати та вирішено долю речових доказів по справі.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області , -

ВСТАНОВИЛА:

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винними у тому,
що 24 травня 2007 року близько 16 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проник через вхідні двері в житловий будинок
ОСОБА_3 , що знаходиться в

АДРЕСА_1, без дозволу власниці будинку. Застосувавши до
неї фізичне насильство, що виразилось у
заподіянні легких тілесних ушкоджень у вигляді ударів руками по тілу та
ушкодження кухонним ножем в ділянці живота,
а також пошкодженні одягу,
намагався зґвалтувати ОСОБА_3,
однак у зв'язку з її активним опором та криками її і дитини не довів
свій умисел до кінця з незалежних від його волі причин.

В
поданій на вирок апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого
ОСОБА_1, не оспорюючи доведеність вини
та правильність кваліфікації його дій,
просить пом'якшити обране покарання ОСОБА_1, врахувавши те, що він хворіє на психічну хворобу, щиро розкаявся та визнав вину у вчинених злочинах.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку і
доводи апеляції, пояснення захисника
ОСОБА_2., який підтримував свою
апеляцію, міркування прокурора ліро
залишення вироку без зміни, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів судової
палати встановила, що апеляція захисника
ОСОБА_2. підлягає до задоволення частково.

Висновки
суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні замаху на зґвалтування потерпілої
ОСОБА_3 підтверджуються зібраними по
справі і дослідженими в судовому засіданні доказами і ніким не оскаржуються.

Діям
ОСОБА_1, у цій частині, дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Разом з
тим, колегія суддів судової палати
вбачає, що судом першої інстанції
помилково кваліфіковано дії ОСОБА_1 і за
ст. 162 ч, 2 КК України, як проникнення в житло з застосуванням
насильства до потерпілої, оскільки ці
його дії охоплюються ст. 15 ч.1
ст. 152 ч.1 КК України і
додаткової кваліфікації не потребують.

Як
вбачається з матеріалів справи,
засуджений ОСОБА_1 у житло до потерпілої ОСОБА_3 зайшов з метою її зґвалтування. Остання сама
відчинила вхідні двері на його прохання,
після чого він, продовжуючи свій
злочинний намір, погрожуючи фізичним
насильством та застосувавши його,
намагався вступити з потерпілою в статеві зносини.

Таким
чином, порушення недоторканості житла
ОСОБА_3, а саме проникнення в
нього, нанесення їй тілесних ушкодженьОСОБА_1
відбувалось з метою її зґвалтування, а
тому вирок суду в частині засудження ОСОБА_1 за
ст. 162 ч.2 КК України підлягає
скасуванню, а справа закриттю
провадженням за відсутністю у його діях складу цього злочину.

При
обранні покарання засудженому суд першої інстанції у відповідності до
вимог ст. ст.
50, 65 КК України з урахуванням
тяжкості вчиненого злочину, який
відноситься до категорії середньої тяжкості,
особи засудженого, який раніше
притягувався до кримінальної відповідальності,
по місцю проживання характеризується негативно, а також обставини, яка обтяжує покарання -вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння, обґрунтовано
прийшов до

переконання
про неможливість виправлення і перевиховання ОСОБА_1 без ізоляції від
суспільства.

Разом з
цим, призначаючи йому покарання за ст. 15 ч.1
ст. 152 ч.1 КК України, суд не в повній мірі врахував усі
обставини, що пом'якшують його
покарання.

Так, засуджений ОСОБА_1 повністю визнав свою вину
і розкаявся у вчиненому, хворіє, вчинений ним злочин є незакінченим.

За
наявності зазначених обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, зменшення об'єму обвинувачення, судова колегія вважає за можливе призначити
покарання ОСОБА_1 із застосуванням ст. 69
КК України, яке буде необхідним і
достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При
цьому, підстав для звільнення ОСОБА_1
від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75
КК України, про що ставиться питання в
апеляції його захисника ОСОБА_2., колегія суддів не знаходить.

На
підставі наведеного і керуючись ст. ст.
365, 366, 373 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних
справах Апеляційного суду Волинської області,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_2. задовольнити частково. Вирок Іваничівського районного суду
від 02 серпня 2007 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Призначити
покарання ОСОБА_1 за ст. 15 ч.1
ст.

152 ч.1
КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69
КК України, - 2 (два) роки позбавлення
волі та вважати його засудженим до цього покарання.

Вирок в
частині засудження ОСОБА_1 за ст. 162 ч.2 КК України скасувати, а справу в цій частині закрити за відсутністю
в його діях складу злочину.

В решті
цей вирок залишити без зміни.