Справа № 182/285/15-к
Провадження № 1-кп/0182/262/2015
У Х В А Л А
Іменем України
30.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000312, зареєстроване в ЄРДР 28.11.2012 року, яке надійшло з обвинувальним актом до Нікопольського міськрайонного суду 06.02.2015 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, освіта середня-технічна, працюючого інженером з електрифікації ПК «Першотравневе» ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський», одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не раніше судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, підготовче судове засідання було призначено ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 11.02.2015 року

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

До Нікопольського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом згідно якого ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, а саме порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору Нікопольської міжрайонної прокуратури у зв`язку з неконкретизованим обвинуваченням. Зазначив, що у обвинувальному акті вказані обставини за яких ОСОБА_6 отримав опіки. Однак, за вказаних обставин обвинувачується інша особа інженер по електрифікації ОСОБА_3 , - якого не було на місці скоєння правопорушення, тоді як згідно ч. 1 ст. 272 КК України настає відповідальність перш за все особи, яка саме своїми активними діями (під час виконання робіт) причинила шкоду здоров`ю. З обвинувального акту не вбачається зв`язок між відсутністю на місці травмування обвинуваченого ОСОБА_7 та безпосереднім виконання ОСОБА_6 об`єктивної сторони злочину (без засобів захисту, без зняття напруги, почав замінювати запобіжник та спричинив шкоду своєму здоров`ю). Окрім того, згідно висновку судової інженерно технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності встановлено відступи від вимог законодавчих та нормативних актів з питань охорони праці обома працівниками: Максютою та ОСОБА_8 , тоді як в обвинувальному акті ОСОБА_6 визнаний потерпілим, а ОСОБА_8 обвинуваченим. Вказує, що безумовним порушенням кримінального процесуального законодавства є порушення права обвинуваченого на захист, яке зокрема, повинно бути забезпеченого конкретністю пред`явленого обвинувачення, тоді як з обвинувального акту неможливо розуміти, які саме дії ОСОБА_3 кваліфіковано органом досудового розслідування за певними положеннями Закону України про кримінальну відповідальність (частини статті, статті), оскільки не зазначено, який саме нормативний акт було порушено ОСОБА_3 , не зазначено конкретні положення посадової інструкції, які порушив ОСОБА_3 . З урахуванням того, що обвинувальний акт місить не конкретний та суперечливий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація з формулюванням обвинувачення не узгоджується, просить повернути обвинувальний акт прокурору Нікопольської міжрайонної прокуратури.

Прокурор та потерпілий проти заявленого клопотання заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд вважає, що останній не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України з огляду на наступне.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

В обвинувальному акті зазначено, що … ОСОБА_6 , побоюючись звільнення з роботи, почав проводити самостійно заміну запобіжника в КТП-482, згідно усної вказівки ОСОБА_3 без зняття напруги, що являлось порушенням всіх норм безпеки, зокрема п. 3.11 інструкції № 44 по охороні праці для електромонтера по обслуговуванню електроустановок, затвердженої наказом директора ТОВ «ПК» Дніпровський» за № 35 від 24.11.2009 року. … Під час проведення заміни запобіжника здійнявся вітер і двері КТП-482 вдарили ОСОБА_6 по руці, якою він тримав плоскогубці з запобіжником. Після отриманого удару рука посунулась і запобіжник доторкнувся до двох електричних фаз, після чого сталося міжфазне замикання, в результаті якого ОСОБА_6 відштовхнуло від КТП 482 і він отримав опіки (а.с.2 обвинувального акту).

За вказаних обставин обвинувачується, інженер по електрифікації, ОСОБА_3 , якого не було на місці скоєння правопорушення.

У обвинувальному акті не зазначено, які роботи особисто виконував (тобто виконував активні дії) ОСОБА_3 , тоді як відповідно до ч. 1 ст. 272 КК України порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, встановлює відповідальність перш за все особи, яка саме своїми активними діями (під час виконання робіт) заподіяла шкоду здоров`ю.

Отже, з аналізу викладених в обвинувальному акті фактичних обставин не вбачається зв`язок між відсутністю на місці травмування, обвинуваченого ОСОБА_3 та безпосереднім виконанням ОСОБА_6 об`єктивної сторони злочину (без засобів захисту, без зняття напруги, почав замінювати запобіжник та отримав опіки спричинив шкоду своєму здоров`ю).

Окрім того, згідно висновку судової інженерно - технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності № 1205-14 від 24.12.2014 року на який прокурор посилання в обвинувальному акті (а.с.3 обвинувального акту), встановлені відступи від вимог законодавчих та нормативних актів з питань охорони праці обома працівниками: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , але в обвинувальному акті ОСОБА_6 визнаний потерпілим, а ОСОБА_3 обвинуваченим.

Пред`явлене обвинувачення не конкретизоване, а вказана обставина унеможливлює розуміння, які саме дії ОСОБА_3 кваліфіковано органом досудового розслідування за певними положеннями закону України про кримінальну відповідальність (частини статті, статті), оскільки не зазначено, норми якого нормативного акту було порушено ОСОБА_3 . Так, в обвинувальному акті не зазначено, які конкретні положення посадової інструкції порушив ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачення, викладене у обвинувальному акті, є незрозумілим та неконкретним.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що призначення справи до судового розгляду на підставі даного обвинувального акту суперечитиме загальним засадам кримінального провадження, у тому числі, й забезпеченню права на захист, оскільки, відповідно до ст. 42 КПК України, обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Також, в порушення вимог ст. 109 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказані всі процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування, а також не зазначені всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування.

Так, реєстр не містить даних про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початок досудового розслідування. Відсутня в ньому і інформація про роз`яснення процесуальних прав та обов`язків як підозрюваному, так і потерпілому, що ставить під сумнів дотримання прав обвинуваченого та потерпілого під час досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи викладені судом невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 28.11.2012 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом одного місяця.

Керуючись ст. 91, 110, 291, 314, 337 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000312, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28.11.2012 року у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченою ст. 272 ч. 1 КК України повернути прокурору для приведення його у відповідність діючому Кримінально процесуальному законодавству.

Строк усунення недоліків 1 місяць.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд

Суддя: ОСОБА_1