Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1728/14-к
Провадження № 1-кс/499/25/15
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про самовідвід
"30" липня 2015 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про самовідвідвід судді по справі кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Під головуванням судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 розглядається справа кримінального провадження №499/1728/14-к за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
18 червня 2015 року головуючим було заявлено заяву про самовідвід в порядку ст.75 КПК України, в зв`язку з тим, що прокурор ОСОБА_3 (далі прокурор) який прибув для підтримання обвинувачення є рідним братом його дружини (далі заява).
Сторони до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали, хоча повідомлені були належним чином про час, місце та дату судового засідання.
Суд, розглянувши заяву, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про відвід судді є необґрунтованою й не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КПК України близькими родичами та членами сім`ї вважаються - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
З вимог ч. 1, 2, 5 статті 80 КПК України вбачається, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Частиною 1 ст. 75 КПК України визначено вичерпний перелік обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, в якому зазначається, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
З ч.1 ст.77 КПК України вбачається, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відмовляючи в задоволені заяви про самовідвід суд виходив з таких мотивів.
У значенні термінів визначених ч.1 ст.3 КПК України суддя ОСОБА_5 не є близьким родичем та членом сім`ї прокурора, спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом і взаємних прав та обов`язків не мають.
Обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість судді в розгляді справи, про його безсторонність та надання переваг в реалізації принципу змагальності сторін будь-кому із учасників судового провадження і , як наслідок, його неупередженість не встановлені.
У змісті заяви не наведені конкретні обставини, що свідчать, ще до початку розгляду справи, про наявність об`єктивних сумнівів в неупередженості судді та є підставами для відводу (самовідводу) судді у відповідності до вимог п.4 ч. 1 ст. 75 КК України.
Така правова позиція підтверджується практикою вирішення подібних питань викладеної у Бангалорських принципах поведінки суддів, схвалених резолюцією економічної та соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року (далі - Бангалорські принципи) де у п.2.5 вказується, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
За Бангалорськими принципами упередження вважається реальним, якщо воно носить особистий характер і спрямоване проти однієї зі сторін. Для відводу судді на підставі реально існуючого упередження необхідно мати об`єктивний доказ нездатності судді вести справу неупереджено: тобто виникнення у стороннього спостерігача, детально поінформованого про всі обставини, сумнівів об`єктивності та неупередженості даного судді.
Навіть за наявності сумнівів об`єктивності та неупередженості конкретного судді, суддя не може бути усунений від участі в розгляді справи в тому випадку, коли інший суддя не може бути призначений для розгляду даної справи, або в силу термінового характеру справи, коли зволікання в його вирішенні може привести до серйозної судової помилки, або до відмови у правосудді.
Саме така ситуація виникає в Іванівському районному суді Одеської області в якому є обмежена кількість суддів, і на яких покладені повноваження слідчих суддів, а на час перебування суддів у відпустках, відрядженні, відгулах, тощо, фактично в суді здійснює правосуддя один суддя.
За таких причин суддя не зобов`язаний заявляти самовідвід від участі у розгляді справ, в судах з обмеженою кількістю суддів, за винятком обов`язкових обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні визначених п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 75, ст. 76 КПК України, так як зазначене створює труднощі не тільки для інших суддів цього регіону (яким доведеться розглядати справи замість відведеного судді), а й для осіб, обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення.
Крім того, в таких умовах важко гарантувати невідкладний розгляд справи судом, право на яке мають особи, обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому суд констатує, що обставини зазначені в заяві можуть бути, виходячи з норми п.3 ч. 1 ст.77 КПК України підставою для відводу прокурора, що забезпечить виключення необхідності відводу судді й розгляду справи кримінального провадження у розумні строки.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не містить фактичних даних, що свідчать про наявність підстав для самовідводу судді відповідно до п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
При цьому слід відзначити. Що відповідно до постанови про призначення групи прокурорів по зазначеному кримінальному провадженню в судове засідання на розгляд клопотання можливо було направити іншого прокурора із групи прокурорів.
Керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід щодо розгляду справи кримінального провадження №499/1728/14-к за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СуддяОСОБА_1