Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/115/2015 Справа № 641/110/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001013 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05 листопада 2014 року близько 21 годин 20 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові з боку пр. Маршала Жукова у напрямку пр. 50-річчя СРСР зі швидкістю біля 55 км/год. Під час руху по вказаному проспекту, в районі розташування будинку №163-А, при виникненні небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, і яку водій ОСОБА_6 об`єктивно був спроможний виявити, не вжив своєчасних заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:

· п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та скоїв наїзд на даного пішохода ОСОБА_7 1938 року народження.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №3601-Дм/14 від 14.11.2014, спричинені тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя у вигляді важкої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітини, переломів ребер, численних ушкоджень внутрішніх органів та кінцівок, що потягли за собою смерть.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, під час виникнення небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину пр. Героїв Сталінграду з ліва направо відносно напрямку руху автомобіля, і яку водій ОСОБА_6 об`єктивно був спроможний виявити, своєчасно не зменшив швидкість керованого ним автомобіля аж до його зупинки і скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , спричинивши останній тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою смерть.

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи №1150/14 від 19.12.2014 року перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та відшкодував завдану матеріальну шкоду у добровільному порядку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_6 раніше не судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_6 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та звільняє його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3 ст. 76 КК України.

Окрім того, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України з ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення автотехнічної експертизи № 1150/14 від 19.12.2014 р. в сумі 586,80 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судом не обирався.

Цивільний позов та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1( один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, повязані з проведенням автотехнічної експертизи № 1150/14 від 19.12.2014 р. в сумі 586 ( п`ятсот вісімдесят шість) грн. 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1