Справа № 157/1441/14-к Провадження №11-кп/773/63/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Камінь - Каширського районного суду від 10 грудня 2014 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, без освіти, неодружений, непрацюючий, раніше судимий:

- 26.12.2011 року Камінь - Каширським районним судом за ч. 1 ст. 190 КК України на 120 годин громадських робіт;

- 24.01.2012 року Камінь - Каширським районним судом за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 72 КК України на 1 рік 6 місяців 15 днів позбавлення волі, звільнений у зв`язку з повним відбуттям покарання;

засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією половини належного йому на праві приватної власності майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили в залі суду був змінений з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому постановлено рахувати з 10 грудня 2014 року.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він, 07.08.2014 року близько 17 год. 00 хв., знаходячись на березі річки Турія поблизу мосту, що в с. Бузаки, Камінь-Каширського району, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, незаконно заволодів належним ОСОБА_9 автомобілем марки «Mercedes-Benz 110 СDІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким поїхав у с. Підцир`я, Камінь-Каширського району, де скоїв ДТП, в результаті якого пошкодив даний транспортний засіб, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 71598 грн. 60 коп.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій свого підзахисного, в той же час вважає призначене йому покарання надто суворим. В обгрунтування зазначає, що суд при призначенні покарання не врахував всіх обставин, які його пом`якшують, зокрема його каяття, перебування на утриманні обвинуваченого цивільної дружини з її трьома малолітніми дітьми, а також прохання потерпілого про призначення покарання з випробуванням. У зв`язку з цим просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити, зменшивши його до 5 років позбавлення волі, та застосувати до нього ст. ст. 75, 76 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і в судових дебатах, а обвинувачений ОСОБА_8 і в останньому слові, просили її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, підтверджуються зібраними по справі та дослідженими в ході судового засідання доказами, які ніким не оспорюються і яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції враховано тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, який є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і корисних, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку.

В якості ж обставини, що обтяжує його покарання, суд підставно визнав вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого у кримінальному провадженні не встановлено.

Посилання апелянта на неврахування судом при призначенні покарання ОСОБА_10 його щирого каяття та перебування у нього на утриманні цивільної дружини з її трьома малолітніми дітьми апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині визнавав лише частково, а наявність у нього утриманців ні чим не підтверджена.

Що ж стосується твердження захисника про неврахування судом прохання ОСОБА_9 про призначення обвинуваченому покарання з випробуванням, то воно не приймається до уваги, оскільки, як вбачається зі звукозапису судового засідання потерпілий такого прохання не висловлював, а лише просив суд суворо його не карати.

З огляду на вищенаведене, та з врахуванням всіх обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, особи винного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому підставно призначив йому як основне так і додаткове покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, однак блище до мінімального.
Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, а тому, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Камінь - Каширського районного суду від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий:

Судді: