справа №176/449/15-к,
провадження №1-кп/176/74/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, такого, що дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:26.11.2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, 28.11. 2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2015 року за № 0000176,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи незняту і непогашену в установленому законом порядку судимість, знаходячись на волі на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, суспільно - корисною працею не займався та продовжив свою злочинну діяльність.

Так, 18 лютого 2015 року приблизно о 11 год. 25 хв., обвинувачений ОСОБА_3 зайшов до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого по вул. Кропоткіна, 12 в м. Жовті Води Дніпропетровської області, де на газетному прилавку побачив коробку з грошовими коштами, які належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 і в нього раптово виник умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись тим, що продавець газетного прилавку ОСОБА_6 , розташованого в приміщенні магазину "Таїс", займається своїми справами та не бачить і не може контролювати його злочинні дії, взяв з вказаного прилавку грошові кошти в сумі 210 грн. 00 коп., які належать ФОП ОСОБА_5 та поклав до кишені куртки, в яку був одягнений, після чого намагався вийти з приміщення магазину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, оскільк був затриманий продавцем газетного прилавку на виході з магазину.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинувачені за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і по суті пред`явленого обвинувачення суду показав, що дійсно 18.02.2015 року приблизно об 11 год 25 хв. зайшов до магазину "Таїс", що розташований по вул Кропоткіна навпроти магазину "Велика кишеня", побачив на газетному прилавку коробку із грошима та таємно викрав їх. Однак розпорядитися викраденим не зміг, оскільки був затриманий при виході з магазину.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину доказана і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив новий злочин, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, є рецидив злочину.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щиросердечне каяття, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речових доказів у справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати виннним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.11.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1