Справа №489/4074/15-к 24.06.2015 24.06.2015 24.06.2015

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Підозрюваний
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, учень Миколаївського професійного машинобудівного ліцеї (денної формі навчання), раніше судимий цим же судом 13.03.2015 р. за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік на підставі ст.ст. 75,104 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
його законний представник ОСОБА_7
захисники ОСОБА_8
ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу.
________________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/293/15 слідчий суддя ОСОБА_10
категорія: оскарження доповідач апеляційного суду
запобіжного заходу ОСОБА_1 .
Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2015 р. неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 17.08.2015 р., із забороною залишати житло помешкання по АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч.5 ст. 194 КПК України. Зобов`язано ОСОБА_7 за її згодою забезпечувати прибуття ОСОБА_6 до слідчого, прокурора, суду за вимогою, а також його належну поведінку.
Узагальнені доводи прокурора.
Не погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність прокурором обставин, передбачених п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України. Посилається, що слідчий суддя не надав оцінки самому злочину, у вчиненні якого підозрівається ОСОБА_11 його тяжкості, наявності попередньої змови групи осіб, застосуванню фізичного насильства та що у разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Вказує, що у даному кримінальному провадженні також повідомлено про підозру у вчиненні цього ж злочину ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з якими ОСОБА_6 добре знайомий і які вказували, що організатором вчинення злочину був саме він. В показаннях підозрюваних є істотні протиріччя щодо обставин події. За такого апелянт вважає, що судом безпідставно не враховано ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_6 незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.
Апелянт також вказує, що ОСОБА_6 раніше судимий і йому повідомлено про підозру у вчинені злочину протягом іспитового строку за попереднім вироком суду. Зазначене на думку апелянта свідчить про те, що підозрюваний не став на шлях виправлення та продовжує злочинну діяльність.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
Неповнолітній ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що 18.06.2015 р., приблизно о 01 год. 50 хв., він за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , знаходячись біля будинку № 12 по пр. Жовтневому в м. Миколаєві, з метою заволодіння майном ОСОБА_15 , із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та полягало у нанесенні потерпілому удару ззаду по голові та по тулубу, від чого він впав на землю, шляхом ривку, відкрито заволоділи його майном на загальну суму 6100 грн., в тому числі сумкою, пластиковими картками «Приватбанку», «Ощадбанку», грошима в сумі 100 грн. та мобільним телефоном марки «Iphone», вартістю 6000 грн.
Після цього вони з місця злочину зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Рішення слідчого судді про застосування ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж той, який зазначено в клопотання слідчого, умотивовано тим, що прокурор під час розгляду клопотання не надав доказів обставин, передбачених п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.

З огляду на позицію апелянта, який не оспорює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та враховуючи межі апеляційного розгляду, визначені ст. 404 ч.1 КПК України, ухвала слідчого судді в цій частині не переглядається.

Надані прокурором докази обставин, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 ч.1 п.п. 1,5 КПК України ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, вчинення ним аналогічних злочинів.

Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконного впливу на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, який на думку апелянта безпідставно не враховано слідчим суддею, то наявністю цього ризику клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не обґрунтовано. Тому у слідчого судді не було процесуальних підстав вирішувати питання щодо існування зазначеного ризику. Доводи апелянта в цій частині знаходяться поза межами предмету апеляційного розгляду.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо недоведеності прокурором під час розгляду зазначеного клопотання обставин, передбачених п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

При цьому, слідчим суддею обгрутовано, відповідно до положень ст. 178 КПК України, було враховано неповнолітній вік підозрюваного ОСОБА_6 , який навчається на першому курсі в Миколаївському професійному машинобудівному ліцеї (на денній формі навчання) і за місцем навчання характеризується виключно позитивно, за місцем реєстрації теж характеризується позитивно, відшкодування потерпілому в повному обсязі завданої майнової шкоди.

ОСОБА_6 раніше судимий цим же судом 13.03.2015 р. за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік на підставі ст.ст. 75,104 КК України та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України протягом іспитового строку. Переважно цими обставинами апелянт обґрунтовує свою позицію про необхідність застосування підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Однак, вказані прокурором обставини не мають переваги над іншими зазначеними в ст. 178 КПК України обставинами, які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів.

Враховуючи викладене, а також наявність у неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 корисних соціальних зв`язків за місцем його навчання та проживання, мету застосування запобіжних заходів забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам (ст. 177 ч.1 КПК України), апеляційний суд приходить до переконання, що ця мета може бути досягнута застосуванням до неповнолітнього ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, ніж той, який зазначено в клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора.

За такого, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2015 р., якою ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби на строк до 17 серпня 2015 р., залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Ленінського району м. Миколаєва ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: Судді: