У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Федченка О.С. і
Школярова В.Ф.

за участю
прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 24 квітня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Совєтського районного суду
Автономної Республіки Крим від 20 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянка
України, раніше не судима,

засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України на сім років позбавлення
волі.

На підставі
ст. 96 КК України до ОСОБА_1 застосовано примусове лікування від
алкоголізму в місцях позбавлення волі.

У
апеляційному порядку справа не переглядалась.

Згідно з
вироком ОСОБА_1 визнано винною і засуджено за те, що 25 липня 2005 року
близько 01-ої год. ночі в АДРЕСА_1 вона, перебуваючи у стані алкогольного
сп”яніння, під час сварки на грунті неприязних відносин умисно завдала ОСОБА_2 удар кухонним ножем в область живота, заподіявши йому
тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.

У
касаційному поданні прокурором ставиться питання про зміну вироку щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону та виключення з нього вказівки про застосування до засудженої
примусового лікування від алкоголізму в місцях позбавлення волі. Посилається на
те, що алкоголізм не є хворобою, що становить небезпеку для здоров'я інших
осіб, у зв'язку з чим суд неправильно застосував ст. 96 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що
воно підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 в умисному заподіянні
ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, відповідає
фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами і
вкасаційному поданні прокурором не оспорюється.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КК України кваліфіковані правильно, а
призначене їй покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б
безумовною підставою для скасування судового рішення, у справі не виявлено.

Однак рішення суду про застосування до ОСОБА_1 на підставі ст. 96 КК України в місцях
позбавлення волі примусового лікування від алкоголізму не можна визнати
обґрунтованим, оскільки згідно з цією нормою кримінального закону примусове
лікування може бути застосоване судом до осіб, які вчинили злочини та мають
хворобу, що становить небезпеку для здоров'я інших людей, а алкоголізм до таких хвороб не належить,
оскільки є соціально небезпечним захворюванням.

Тому вирок щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону необхідно змінити, виключити з
нього вказівку суду про необхідність застосування до неї примусового лікування
від алкоголізму в місцях позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Совєтського районного суду
Автономної Республіки Крим від 20 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_1змінити.

Виключити з вироку вказівку суду про необхідність застосування до ОСОБА_1 примусового лікування
від алкоголізму в місцях позбавлення волі.

С у д д і:

Ю.М. Кармазін
О.С. Федченко В.Ф. Школяров