АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/89/15 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року, у відповідності з яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харкові, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 19 серпня 2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст.309, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 81 КК України згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2014 року, звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 16 днів,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянин України, з базовою середньою освітою, не працюючий, одружений, який має малолітню дитину сина 2004 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий, 3 березня 2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 187, ст. 304, ст. 70 КК України, зі змінами, внесеними ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2008 року до 8 років позбавлення волі, с конфіскацією майна. На підставі ст. 81 КК України згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2014 року, звільнений від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 1 місяць 29 днів,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_7 і ОСОБА_8 визнано винними в тому, що 24 серпня 2014 року приблизно о 02 годині 30 хвилин вони, за попередньою змовою між собою діючи повторно, шляхом розбиття віконного скла, проникли до приміщення будинку, розташованому в АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_10 на загальну суму 7 108 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду в частині призначеного покарання кожному з обвинувачених скасувати, в зв`язку з невідповідністю цього покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особам обвинувачених та через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок, яким призначити за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 4 роки 6 місяців позбавлення волі, а ОСОБА_8 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження, потерпілого, який також підтримав апеляційну скаргу прокурора, обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи її необґрунтованою і просили залишити її без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті Особливою частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст. 75 КК України прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд вправі лише тоді, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням.
Суд, звільняючи обвинувачених від відбування покарання не навів у вироку мотивів такого рішення, безпідставно зазначивши про можливість призначення обвинуваченим покарання, не повязанного з позбавленням волі.

Як зазначив суд, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше неодноразово судимі, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, за місцем проживання характеризуються - ОСОБА_7 посередньо, а ОСОБА_8 задовільно. Останній має на утриманні малолітню дитину, 2004 року народження.

Вказане кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Посилаючись на вимоги ст. 65 КК України, поряд с даними про особу кожного з обвинувачених, наведених вище, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, той факт, що тяжкі наслідки від злочину не настали, визнання ними цивільного позову.

Вважаючи обґрунтованим визнання судом першої інстанції наведених обставин, які характеризують особи обвинувачених, тяжкість вчиненого злочину, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин колегія суддів, разом з тим зазначає, що формально пославшись на ці обставини, суд не надав їм належної оцінки, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Тому, колегія суддів скасовує вирок у відношенні ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в частині призначеного їм покарання і постановляє в цій частині свій вирок, виходячи з наступного.

Суд не врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий до позбавлення волі за вчинення різних, у тому числі корисливих злочинів, а ОСОБА_8 судимий за вчинення тяжких і особливо тяжких корисливих злочинів, пов`язаних з насильством. Останній злочин, за який засуджені, вони вчинили вже через шість місяців після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про стійку антисоціальну направленість обвинувачених.

Тому судова колегія, враховуючи наведені вище дані про ступінь тяжкості злочину, особи винних, інші наведені обставини справи, дійшла висновку про неможливість виправлення обвинувачених без відбування покарання, про що в своїй апеляційній скарзі вказує і прокурор.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що після постановлення вироку і надходження справи до апеляційної інстанції, ОСОБА_7 добровільно відшкодував збитки потерпілому, про що останній заявив в засіданні апеляційного суду, а обвинувачений ОСОБА_8 працевлаштувався.

При наявності таких обставин, колегія суддів з урахуванням наведеного, ступеню тяжкості злочину, зазначених вище даних, характеризуючих особи обвинувачених, пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин, принципу індивідуалізації покарання, вважає за можливе знизити розмір покарання кожному з обвинувачених до розміру запропонованому прокурором в апеляційній скарзі, вважаючи призначення такого покарання необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 2 ст. 409, 414, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження, який приймав участь у судовому розгляді першої інстанції задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного їм покарання скасувати і призначити нове покарання:

- ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі;

- ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрати тримання під вартою, взявши їх під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 рахувати з 2 лютого 2015 року.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: