Справа 688/1380/15-к
№ 1-кп/688/67/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області кримінальне провадження №0000200 з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, розведеного, не працюючого, судимого:

- вироком Шепетівського районного суду Хмельницької області від 28.05.2003 року за ст. 185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строк 3 роки. Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.04.2006 року, звільнення від покарання з випробовуванням скасовано і направлено для реального відбування покарання за вироком суду від 28.05.2003 року;

- вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2011 року за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України на 2 роки обмеження волі;

- вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.07.2012 року за ч.2 ст. 185, 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі, звільненого 16.09.2014 року по відбуттю строку покарання, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2015 року, в після обідню пору, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, під час виконання на прохання потерпілого ОСОБА_4 робіт по порубці дров в приміщенні належного останньому нежилої частини будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав з вказаного приміщення дев`ять металевих труб загальною вагою 114 кілограмів, вартістю 2 грн. 80 коп. за один кілограм, на загальну суму 319 грн. 20 коп., які переніс та склав на межі дворогосподарства потерпілого та вул. Леніна в с. Плесна, чим скоїв злочин повторно.

Таким чином дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєні інкримінованого злочину визнав, показав, що 15 лютого 2015 року приблизно з 9 години 30 хвилин до 19 години рубав дрова у недобудованій частині будинку потерпілого, який найняв його для виконання цієї роботи, де були складені бувші у використанні металеві труби. Після обіду, коли почало сутеніти, вирішив викрасти декілька труб, взяв і виніс 3 чи 4 труби з будинку, поклав їх за метрів десять від будинку потерпілого на вул. Леніна, після чого повернувся в будинок потерпілого рубати дрова. Через деякий час, прийшов потерпілий, закрив на защіпку частину будинку, де він рубав дрова, після чого потерпілий пішов у жилу частину будинку, а він пішов з дворогосподарства потерпілого. Взявши з місця, де поклав викрадені труби, одну з цих труб, пішов до ОСОБА_6 і запропонував її купити. Оскільки ОСОБА_7 відмовився купувати трубу, залишив її у нього, а сам пішов додому. Згоден з вагою та вартістю викрадених труб.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєні інкримінованого злочину об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

· показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який показав, що 15 лютого 2015 року, на його прохання односельчанин ОСОБА_5 в період часу приблизно з 10-ої до 17-18-ої години рубав дрова у його нежилій частині будинку, де на одній кучі знаходились бувші в користуванні металеві труби. За період роботи ОСОБА_5 за межі господарства не відлучався, обідав у нього дома, після обіду продовжував рубати дрова. Коли ОСОБА_5 ввечері йшов додому, то при собі нічого не мав, після чого він закрив двері на клямку і пішов у будинок відпочивати. Козир міг винести труби з будинку до того як йти додому. Оскільки з жилої частини будинку не видно входу до нежилої частини будинку, він не міг бачити як ОСОБА_5 виносив труби. ОСОБА_5 викрав не всі труби, частина труб залишилась, тому він, закриваючи будинок міг не помітити нестачу труб. Ввечері цього ж дня до нього прийшов ОСОБА_6 і повідомив, що перед цим ОСОБА_5 приносив йому та пропонував купити трубу, після чого пішли до ОСОБА_6 , де він впізнав свої 9 труб довжиною приблизно 4 метри кожна. В подальшому забрав і переніс викрадені труби назад додому;

· показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав, що в середині березня 2015 року був понятим при огляді будинку потерпілого, де біля будинку було оглянуто та зважено поштучно 8 чи 9 металевих труб;

· показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що його брат потерпілий ОСОБА_4 у нежилій частині свого будинку зберігав бувші в користуванні труби для системи опалення, які ними були демонтовані з цього ж будинку. Про крадіжку труб дізнався від потерпілого наступного дня після крадіжки;

· даними протоколу огляду місця події з фото таблицями до нього від 16.03.2015 року, згідно яких місцем скоєння крадіжки є частина будинку АДРЕСА_3 , з якої було викрадено 9 металевих труб загальною вагою 114кг., вага кожної з яких при зважуванні зафіксована вимірювальним приладом;

· довідкою про вартість, згідно якої станом на 15 лютого 2015 року закупівельна ціна брухту чорного металу за 1 кг становить 2 грн. 80 коп.;

· даними протоколів одночасного допиту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 23.03.2015 року, де останній настояв на викраденні майна з його житлового будинку, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де останній ствердив, що 15.02.2015 року близько 19-20-ої години відмовив ОСОБА_5 у купівлі труби довжиною близько 4-х метрів, після чого на відстані 100 метрів від власного будинку та 30-40 метрів від будинку ОСОБА_4 на узбіччі дороги виявив ще 8 труб, подібних до принесеної ОСОБА_5 .

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності та вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд знаходить перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч. 3 ст. 185 на ч.2 ст. 185 КК України, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення обвинуваченим крадіжки, поєднаної з проникненням у житло.

Судом встановлено, що намір вчинити крадіжку труб у ОСОБА_5 виник під час перебування його у приміщенні потерпілого, де він рубав дрова, в ході чого він виніс труби з приміщення, відніс їх за 10 метрів від будинку потерпілого і склав за межі з вулицею Леніна, після чого повернувся у приміщення, де продовжив рубати дрова. З показань потерпілого слідує, що він був присутнім під час того, як ОСОБА_5 після закінчення роботи вийшов з його будинку і пішов додому, при цьому в руках обвинуваченого нічого не було. Потерпілий допускає, що ОСОБА_5 міг викрасти труби під час порубки дров і винести їх за межі приміщення будинку, оскільки під час виконання останнім робіт біля нього присутнім не був, а лише періодично підходив до нього. Крім того, міг не помітити нестачу труб, оскільки з приміщення викрадено не всі труби. Інших доказів, які б достовірно доводили б проникнення ОСОБА_5 в приміщення будинку потерпілого з метою викрадення майна останнього, не має.

З роз`яснень, даних в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» слідує, що викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Суд відхиляє показання обвинуваченого про викрадення у потерпілого лише 3-х чи 4-х труб, які знаходились поза межами будинку останнього, оскільки такі показання спростовуються показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_9 , даними протоколу огляду місця події з фото таблицями до нього, протоколів одночасного допиту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з яких чітко слідує, що у потерпілого викрадено 9 труб з будинку. Крім того, показання обвинуваченого щодо кількості викрадених труб є непослідовними, суперечливими: в судовому засіданні 23 квітня 2015 року він стверджував, що викрав у потерпілого 8 чи 9 труб, а в судовому засіданні 28 квітня 2015 року вказував, що викрав 3 чи 4 труби.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, відсутність обстави, що пом`якшують та обтяжують йому покарання, думку потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, повернення потерпілому всього викраденого майна.

Суд виключає як обтяжуючу покарання ОСОБА_5 обставину рецидив злочинів, оскільки дії обвинуваченого кваліфікуються за ознакою повторності вчинення злочину.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів проти власності, не дотримувався умов при звільненні від відбування покарання з випробовуванням в результаті чого був направлений судом для відбування призначеного покарання реально, знову скоїв злочин середньої тяжкості проти власності через п`ять місяців після звільнення з місць позбавлення волі, що дає підстави характеризувати його з негативної сторони. Обвинувачений здоровий та працездатний, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває.

Враховуючи вищенаведені обставини, кількість та вартість викраденого майна, думку потерпілого, який просить суворо не карати ОСОБА_5 , суд знаходить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, з відбуванням такого реально.

Оскільки ОСОБА_5 засуджується до позбавлення волі з відбуванням покарання реально, суд знаходить обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту із зали судових засідань.

Речових доказів та судових витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати виннуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 28 квітня 2015 року.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту із зали судових засідань.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд, що ухвалив вирок протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1 .