Справа
№ 05-1507км07 Доповідач
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України з кримінальних справ
у складі:

головуючого - судді Філатова В.М.,

суддів Гриціва М.І., Пекного С.Д.,

за участю прокурора Микитенка О.П.,

та захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 10 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду м.
Києва від 16 січня 2007 року щодо ОСОБА_3, в с т а н о в и л а:

вироком Печерського районного суду
м. Києва від 26 вересня 2006 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженець
і житель м. Києва, несудимий, -

засуджений за ч.2 ст. 286 КК
України до позбавлення волі строком на 5
років з позбавленням його права керувати транспортними засобами строком на 3
роки. .

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування міри покарання у виді
позбавлення волі звільнено з випробуванням на іспитовий строк 3 роки з
покладенням на нього обов'язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК України, з
позбавленням його права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено
стягнути із засудженого: на користь потерпілого ОСОБА_2 63 228 грн. на відшкодування матеріальної і 50 000 грн.
моральної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_4 відповідно 5512 грн. і 200 000
грн.

ОСОБА_3
визнано винним у тому, що він 13 березня 2006 року, о 17 год. 20 хв., перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння і керуючи автомобілем ГАЗ-3110, під час руху по
Набережному шосе у м. Києві в районі мосту “Метро” грубо порушив п.п. 10.1,
11.4, 12.1 і 12.9 Правил дорожнього руху, змінив напрямок руху, виїхав на
зустрічну смугу, перетнувши подвійну осьову лінію, де зіткнувся з автомобілем
“Хюндай Санта Фе” під керуванням ОСОБА_2 і з автомобілем “ДЕО Ланос” під
керуванням ОСОБА_5;

автомобіль “Хюндай Санта Фе”,
ставши некерованим, зіткнувся з автомобілем ВАЗ-2104 під керуванням ОСОБА_6.

В
результаті ДТП пасажир автомобіля ГАЗ-3110 ОСОБА_7 загинув, а потерпілому
ОСОБА_2 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За
апеляціями прокурора і потерпілих зазначений вирок в частині призначення
покарання скасовано і апеляційним судом м. Києва постановлено новий вирок,
згідно з яким ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 4 роки і позбавлення на 3 роки права керувати
транспортними засобами.

В
касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 вважає, що досудове і судове слідство
проведено неповно і однобічно, а висновки місцевого суду не відповідають
фактичним обставинам справи, і тому
просить про скасування судових
вироків щодо засудженого ОСОБА_3 і направлення справи на нове розслідування.

Заслухавши
доповідача, пояснення захисника ОСОБА_1, який підтримав свою касаційну скаргу,
потерпілого ОСОБА_2 про залишення вироку без змін, думку прокурора, який вважав
касаційну скаргу захисника необгрунтованою, перевіривши матеріали справи та
доводи скарги, колегія суддів знаходить, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Висновок
про доведеність винності ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки руху, що потягли
настання тяжких наслідків, за викладених у вироку суду обставин стверджується
наявними у матеріалах справи доказами, у тому числі показаннями самого
засудженого, який у судовому засіданні свою винність у вчиненні зазначеного
злочину визнав повністю і просив суд розглянути справу в порядку ст. 299 КПК
України, показаннями потерпілих та іншими доказами, які об'єктивно оцінені
судом.

Згідно
з ч.3 ст. 398 КПК України до компетенції касаційного суду не входить перевірка тверджень про
однобічність або неповноту досудового чи
судового слідства та невідповідності викладених у вироку висновків місцевого
суду фактичним обставинам справи, тому
доводи захисника у цій частині перегляду не підлягають.

Крім
того, відповідно до вимог ч.3 ст. 299 КПК України адвокат не може посилатися на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки за згодою
засудженого, який в судовому засіданні повністю визнав свою винність у вчинення
інкримінованого йому злочину, справу розглянуто без дослідженні інших доказів у
справі.

Дії
засудженого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно, а
призначене йому покарання, з урахуванням висновків апеляційного суду,
відповідає вимогам закону і визначено йому з урахуванням усіх обставин справи,
у тому числі і тих, на які є посилання у
касаційній скарзі захисника.

В той
же час, приймаючи до уваги стан здоров'я ОСОБА_3, який є інвалідом 2 групи,
враховуючи його матеріальні можливості і наявність утриманців, а також те, що
ним скоєно злочин, який відноситься до категорії необережних, колегія суддів
знаходить можливим зменшити розмір суми на відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_4

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну
скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок
Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2006 року і вирок апеляційного суду м. Києва
від 16 січня 2007 року щодо ОСОБА_3 змінити. Зменшити розмір стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди до 100 000 грн.

В решті
судові рішення відносно ОСОБА_3 залишити без зміни.

С
У Д Д І:

Філатов В.М. Гриців М.І. Пекний С.Д.