АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/938/15 Справа № 208/4843/15-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року

15 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року про задоволення клопотання старшого слідчого СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 5 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 05 травня 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , а також слідчої ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 липня 2015 року адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необгрунтовану, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 та задовольнити клопотання підозрюваного та захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт (цілодобово) із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, є необґрунтованим, а тому були відсутні підстави для його задоволення. Зазначає, що слідчим суддею не було дано оцінку його доводам щодо недоцільності тримання під вартою підозрюваного на час проведення експертиз та допиту підозрюваного, оскільки допит підозрюваного вже було проведено 25 червня 2015 року, а в задоволенні клопотання слідчого щодо проведення судово-психіатричної експертизи було відмовлено ухвалою апеляційного суду від 19 червня 2015 року. Також слідчим не було надано жодних доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які він вказав у клопотанні. Слідчий суддя не взяв до уваги послідовні пояснення підозрюваного, що на час його затримання він лише дві неділі як був демобілізований із ЗСУ і проходив комісію для влаштування на посаду комірника в розташуванні полку спецпризначення МВС «Дніпро-1» у м. Дніпропетровську, що жодного разу він не заявляв слідчому про наміри відбути в зону проведення АТО. Також слідчим суддею не було розглянуто можливість обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, хоча ні слідчим ні прокурором не було надано жодних доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, зазначає, що слідчим суддею не було вирішено по суті письмові клопотання захисника підозрюваного та підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та не взято до уваги викладені в цих клопотаннях доводи. Також звертає увагу суду, що в порушення вимог ст. 178 ч. 1 п. 1 КПК України, слідчим суддею не було взято до уваги покази свідка ОСОБА_10 , яка наполягала на тому, що 05 травня 2015 року в день скоєння стверджувального слідством кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 постійно заходився вдома, не взято до уваги відомостей, отриманих із відповідей слідчого та прокурора на запитання судді та захисника в судовому засіданні, зі змісту яких слідувало, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази із фактичними даними що виявлений 05 травня 2015 року у квартирі потерпілого предмет дійсно являє собою вибухонебезпечний предмет, відсутня фото таблиці з місця події як додаток до протоколу огляду, на якій мало бути зафіксовано зовнішній вигляд предмету схожого на гранату, спосіб його закріплення, спосіб приведення у бойовий стан, спосіб кріплення до ліски, а також відсутній висновок експерта - криміналіста про ідентичність відбитків пальців рук, виявлених на корпусі предмету, ззовні схожого на гранату із відбитками пальців рук із дактилоскопічної карти підозрюваного ОСОБА_5 . Також слідчим суддею не було оцінено у сукупності всі інші обставини, визначені ст. 178 ч.1 КПК України, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні непрацюючу дружину та сина 9 років, його позитивну характеристику за місцем проживання та попереднім місцем служби, який брав участь у бойових діях з захисту територіальної цілісності Батьківщини у складі ЗСУ, має заохочення з боку командування, а також відсутність даних про порушення умов раніше обраного запобіжного заходу. Зазначає, що продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 не є виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже суперечить вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 липня 2015 року до 15.00 годин.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 5 КК України .

08 травня 2015 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

15 травня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області ухвала слідчого судді від 08 травня 2015 року про обрання запобіжного заходу залишена без змін.

30 червня 2015 року прокурором Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_11 строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців.

Приймаючи до уваги, що при досудовому розслідуванні кримінального провадження є необхідність продовжити строк досудового розслідування для проведення судово-психіатричної експертизи, судово-цитологічної експертизи та інших слідчих дій, які зазначені слідчим в клопотанні, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного, а також те, що на час розгляду клопотання ризики, заявлені при обранні міри запобіжного заходу не зменшилися, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого, а в задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із покладення на підозрюваного ОСОБА_5 відповідних обов`язків - слід відмовити у зв`язку з відсутністю підстав для заміни запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою як незаконну та необґрунтовану, постановлену з істотним порушенням вимог КПК України та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та задовольнити клопотання сторони захисту про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив застосувати щодо нього домашній арешт, посилаючись на міцні соціальні зв`язки; прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти апеляційної скарги захисника та вважав законною та обґрунтованою ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 ч. 3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу повинно містити: виклад обставин, які свідчать проте,що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики,які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно до вимог ст. 199 ч. 5 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896 від 05 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 125 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 5 КК України, по якому 07 травня 2015 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру, а 08 травня 2015 року слідчим суддею постановлено ухвалу про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою на строк шістдесят днів.
Приймаючи 02 липня рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 до 21 липня 2015 року, слідчий суддя обґрунтувала його тим, що строк досудового розслідування продовжено для проведення судово психіатричної експертизи, судово цитологічної експертизи, та інших слідчих дій, зазначеним слідчим у клопотання та тим, що на час розгляду клопотання ризики, заявлені при обранні запобіжного заходу не зменшилися.
Апеляційним переглядом встановлено, що висновок, викладений в ухвалі слідчого судді про неможливість органу досудового розслідування закінчити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню у двохмісячний строк, у зв`язку з чим строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, є обґрунтованим.
При застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчим суддею було враховані наступні зазначені слідчим та прокурором ризики: можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та можливість впливати на потерпілого та свідків.
На стадії повідомлення про підозру ризик можливого впливу на потерпілого та свідків підозрюваного мав місце, однак на даний час, зазначені особи встановлені та допитані, а слідчим не наведено обставин та відсутні посилання на матеріали, які б підтверджували існування зазначеного ризику на час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою.
Крім того, посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 останній час ніде офіційно не працює, суспільно - корисною працею не займається не відповідає фактичним обставинам справи.
Як убачається з матеріалів та наданих стороною захисту документів, ОСОБА_12 у 2014 році був мобілізований до ЗСУ та проходив військову службу, у тому числі в зоні АТО, у зв`язку з чим визнаний учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 ). Рішенням ВЛК від 12 квітня 2015 року ОСОБА_5 визнано не придатним до військової служби, він був демобілізований та повернувся за місцем свого проживання до дружини та малолітнього сина віком 9 років, позитивно характеризується за місцем проживання та попереднім місцем служби, брав участь у бойових діях по захисту територіальної цілісності України у складі ЗСУ, та має заохочення з боку командування.

Зазначені обставини свідчать про наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків та позитивно його характеризують, однак слідчим суддею при постановленні ухвали прийняті до уваги не були.

Крім того, при розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний був перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно до положень ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Однак, зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали ні прокурором, ні слідчим суддею дотримані не були, оскільки у клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначених в клопотанні, не розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів і слідчим суддею, що вимагає і практика Європейського Суду з прав людини, (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), а також слідчим суддею не вказано, чому після спливу певного часу, протягом якого щодо ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя лише посилається на існування тих самих ризиків, що і при застосуванні запобіжного заходу, що не відповідає ні чинному національному законодавству ні практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні «Єлоєв проти України», про те, що після спливу певного часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути виправданням продовження запобіжного заходу, та є недопустимим обмеження розгляду клопотання лише переліком законодавчих, стандартних підстав для його застосування, без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, а тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не обґрунтували такого тримання і не було розглянуто можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу (п. 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України».
Отже, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку з зазначеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, а апеляційна скарга захисника - підлягає частковому задоволенню.
Колегія суддів, частково враховує існування ризиків, визначених у клопотанні слідчого, а саме ризику передбаченого ст.177 ч. 1 п. 1 КПК України, а також відповідно до вимог ст. 178 КПК України наявність міцність соціальних зв`язків: ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає разом зі своєю родиною дружиною та малолітнім сином, раніше не судимий, має позитивні характеристики, є учасником бойових дій та має заохочення командування за участь в АТО, що в сукупності з іншими обставинами дає підстави обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, передбаченого ст. 181 КПК України з покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення наявних ризиків.
Виходячи з зазначеного підстав для задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не вбачається.
Керуючись ст. ст. 184, 194, 199, 181, 405, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали до 21 липня 2015 року до 15.00 годин.

Покласти на ОСОБА_5 зобов`язання з`являтися по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду; не покидати місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

ОСОБА_5 з-під варти звільнити в залі суду.

Судді: