Справа № 1625/1554/12
ВИРОК

20.06.2012 Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Стрюк Л.І.

при секретарі Недавній Т.П.

з участю прокурора Жигилія О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава

справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця С Чапаєво Диканського району Полтавської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором ТОВ «АВК Прес», одруженого, раніше судимого вироком Київського районного суду м. Полтава від 16.09.2010 року за ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу в розмірі 1 000 грн. із забороною займати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади строком на 1 рік,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 209 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучи засновником ТОВ «Промконтракт»та виконуючи за довіреністю колишнього директора ТОВ «Промконтакт»ОСОБА_2 від 02.10.2007 року організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обовязки, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використавши всупереч інтересам юридичної особи приватного права свої повноваження, відчужив нерухоме майно ТОВ „Промконтракт»без згоди комітету кредиторів, чим завдав істотної шкоди ПНВП «Укрприлад», ТОВ «Поліграфічний центр «Скайтек», ВАТ «Полтавський домобудівельний комбінат», що спричинило тяжкі наслідки. У подальшому ОСОБА_1, будучи службовою особою, в порушення вимог діючого законодавства, з використанням схем фіктивної фінансово-господарської діяльності, з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перерахував кошти на інші субєкти підприємницької діяльності, завідомо знаючи, що вказані кошти отримані злочинним шляхом, у результаті чого вчинив фінансові операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Злочини скоєні за таких обставин.

Так, в ході здійснення господарської діяльності у ТОВ „Промконтракт»на протязі 1998-1999 років виникла заборгованість перед ПНВП «Укрприлад», ТОВ «Поліграфічний центр «Скайтек», ВАТ «Полтавський домобудівельний комбінат», ДПІ м. Полтави на суму 1032787,85 грн., у звязку з чим ухвалою арбітражного суду Полтавської області від 13.12.1999 року порушена справа про визнання ТОВ „Промконтракт»банкрутом. Під час судового розгляду між кредиторами і боржником укладена мирова угода від 02.04.2001 року, яка була затверджена ухвалою арбітражного суду Полтавської області від 07.06.2001 року. Відповідно до п. 2.1 та 4.3 мирової угоди відповідач повинен був погасити реструктуризовану заборгованість. Відповідно до п. 6.1 мирової угоди остання виступала в силу з моменту затвердження Господарським судом Полтавської області і діяла до остаточного виконання (тобто повного погашення заборгованості). Пунктом 4.4. мирової угоди на ТОВ „Промконтракт»покладено обовязок не укладати і не здійснювати без згоди Комітету кредиторів угоди, що повязані з відчуженням нерухомого майна. Від імені кредиторів мирову угоду підписав ОСОБА_1, який був директором ПНВП «Укрприлад»- одного з кредиторів ТОВ «Промконтракт». В подальшому, ОСОБА_1, в порушення п.4.4 мирової угоди, підписану від імені кредиторів ним же, використовуючи довіреність колишнього директора ТОВ «Промконтакт»ОСОБА_3Т від 02.10.2007 року, відчужив нерухоме майно ТОВ „Промконтракт»без згоди комітету кредиторів, чим завдав збитки ПНВП «Укрприлад», ТОВ «Поліграфічний центр «Скайтек», ВАТ «Полтавський домобудівельний комбінат».

Так, 03.10.2007 р. між ТОВ «Промконтракт», в особі ОСОБА_1В та ТОВ «Укргеотексервіс», співвласником якого являвся ОСОБА_1, в особі директора ОСОБА_4 (сина ОСОБА_1В.), укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 7/10-1, на підставі якого та акту приймання-передачі від 03.10.2007 р. ТОВ «Укргеотексервіс»було передано адмінбудинок літ А-2, друкарський цех літ. Б, склад металоконструкцій літ. Б, склад матеріалів літ. В, загальною площею 873,5 кв. м. за адресою с. Розсошенці, вул.. Горбанівська, 1. Відповідно до звіту КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району»про оцінку нежитлових будівель та споруд вартість цього майна складала 1 763 302 грн., що у 3747 разів перевищує неоподаткований мінімуму доходів громадян і є тяжкими наслідками. У подальшому ТОВ «Укргеотексервіс»звернувся з позовом до ТОВ «Промконтракт», який рішенням Постійно діючого третейського суді при Всеукраїнській громадській організації „Український правовий союз»від 08.10.2007 року задоволено, визнано дійсним укладений у письмовій формі між ТОВ «Укргеотексервіс»та ТОВ «Промконтракт», з другої сторони, договір купівлі-продажу нерухомого майна 3 7/10/1 від 03.10.2007 року; визнано за ТОВ «Укргеотексервіс»право власності на нерухоме майно, житлові будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Горбанівська, 1.

12.10.2007 р. між ТОВ «Укргеотексервіс»та ТОВ «АВК Прес», засновником і директором якого є ОСОБА_1, укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №7/10-2, на підставі якого ТОВ «АВК Прес» передано адмінбудинок літ А-2, друкарський цех літ. Б, склад металоконструкцій ЛІТ Б склад матеріалів літ. В, загальною площею 873,5 кв. м. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації,. Український правовий союз»№ 3/71 від 18.10.2007року зазначений договір купівлі-продажу майна визнаний дійсним та за ТОВ «АВК Прес» визнано право власності на зазначене майно.

Таким чином, нерухоме майно, яке знаходилося у власності ТОВ „Промконтракт»ОСОБА_1, було незаконно відчужене ним на користь ТОВ „Укргеотексервіс»(співвласник ОСОБА_1В.), а потім з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом та приховування його походження, відчужене на користь ТОВ „АВК Прес» (директор і власник ОСОБА_1В.).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою легалізації коштів, отриманих внаслідок незаконної реалізації майна ТОВ «Промконтракт»в сумі 315240грн. згідно договору купівлі-продажу №7/10-1 від 03.10.2007 року, ОСОБА_1 почав здійснювати фінансові операції з вказаними грошовими коштами. Так, 27.10.2007 року останній з ТОВ «Промконтракт»перераховує на рахунок №9001, який належить ПП Аудиторська фірма «Євроконсалтинг», що зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4, суму коштів в розмірі 198300,0 гри., згідно рахунку 1910/02 за аудиторські послуги.

28.11.2007 року ОСОБА_1 з ТОВ «Промконтракт»на розрахунковий рахунок №8201, який належить ТОВ «Світ Маркет», що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, перераховує кошти в сумі 115740,0 грн., згідно рахунку від 19.10.02, за аудиторські послуги.

У подальшому, 27.11.2007 року ПП Аудиторська фірма «Євроконсалтинг»перераховує кошти в сумі 189376, 50 грн. ( за мінусом 4.5 %) на розрахунковий рахунок № 877 ФОП ОСОБА_5, що являється дружиною ОСОБА_4 (сина ОСОБА_1В.), яка в свою чергу, 28.11.2007 року вказані кошти перераховує на розрахунковий рахунок ТОВ «АВК Прес», засновником та директором якого являється ОСОБА_1

29.11.2007 року ТОВ «Світ Маркет»перераховує кошти в сумі 110531,70 грн. (за мінусом 4.5 %) на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_5, яка, в цей же день, перераховує їх на розрахунковий рахунок ТОВ «АВК Прес», засновником та директором якого являється ОСОБА_1

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю та підтвердив як факт зловживання повноваженнями та і легалізації(відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, так і обставини скоєного. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати та не позбавляти волі. Просить також обмежити судове слідство його допитом, пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство допитом підсудного щодо фактичних обставин по справі, та дослідженням матеріалів, що характеризують особу, відповідно до положень статті 299 КПК України.

Суд вважає, що дії підсудного слід кваліфікувати: за частиною 2 статті 364-1 КК України як зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки; за частиною 1 статті 209 КК України - як легалізація(відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчинення правочинів з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння ними, прав на майн, а так само набуття, володіння або майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало

легалізації (відмиванню) доходів.

При призначенні покарання підсудному суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України та призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає Відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини,

що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини скоєного злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставину, що помякшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи з положень статті 65 КК України, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів покарання підсудному: за ч. 1 ст. 209 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом, та з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 364-1 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. З урахуванням положень статті 5 КК України, суд вважає, що при кваліфікації дій підсудного та призначенні покарання слід застосовувати ч. 2 ст. 364-1 КК України у редакції Закону України від 7 квітня 2011 року N 3207-VI.

При цьому суд вважає, що, з урахуванням вищезазначених обставин, призначене підсудному покарання має бути наближеним до мінімального строку.

Враховуючи наявність помякшуючої покарання обставини, ставлення підсудного до скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, тому його можливо звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до статті 75 КК України з покладенням обовязків, передбачених статтею 76 КК України.

Відповідно до вимог статті 77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна застосуванню не підлягає.

Покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Підсудний здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_1

- за ч. 2 ст. 364-1 КК України(у редакції Закону України від 7 квітня 2011 року N 3207-VI) до штрафу у розмірі 6800 грн., з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків на 1 рік;

- за ч. 1 ст. 209 КК України до 3-х років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків на 2 роки з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом.

Основні покарання у виді штрафу та позбавлення волі - виконувати самостійно.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання додаткових покарань, остаточно призначити ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків строком на 1 рік 2 місяці.

На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та покладенням обовязків, передбачених п.п. 2, 3 статті 76 КК України , а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 15 днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_6