АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Доповідач апел.інст.:Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючої

суддів

при секретарі

за участю прокурора

засудженої

захисника

Погорелової
Г.М., Губи О.О., Тимошевського В.П.,
Брянській Г.Є., Брек Г.А.,
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

потерпілих
ОСОБА_3, ОСОБА_4

8 лютого 2007 року розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями
старшого помічника прокурора Снігурівського району Миколаївської області
Багдасаряна А.Ю., засудженої ОСОБА_1 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської
області від 04 грудня 2006 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка с. Василівка
Снігурівського району Миколаївської області, українка, громадянка України, з
вищою освітою, приватний підприємець, проживаюча в АДРЕСА_1, не судима,

-засуджена за ч.2 ст. 172 КК України до покарання у виді штрафа в розмірі 80 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян ,
в дохід держави;

-за ст. 366
ч.І КК України до покарання у виді штрафа
в розмірі 40 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян ,
в дохід держави з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю
строком на один рік;

1

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів
шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_1 визначено покарання у
виді штрафа в розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, (1700
грн.) в дохід держави з позбавленням її права займатися підприємницькою
діяльністю строком на один рік.

-за ч. 1 ст. 222
КК України ОСОБА_1- виправдана, за відсутністю в її діях складу злочину.

Цивільний позов ОСОБА_4 про
стягнення 5000 грн. в
відшкодування матеріальної шкоди залишено без задоволення.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в відшкодування моральної
шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 -500
грн, 350 грн. та 100 грн. відповідно.

Згідно вироку, ОСОБА_1 визнана винною в тому, що будучи
приватним підприємцем, використовувала в діяльності належну їй на праві
власності закусочну «Алегро», розташованої по АДРЕСА_2 виконувала
організаційно-розпорядчі обов'язки, а саме: встановлювала режим та графік
роботи працівників, нараховувала та виплачувала їм заробітну плату, оформляла
офіційні документи несла обов'язки по забезпеченню безпечних і нешкідливих умов
праці. В порушення вимог п.6 ст.24,ст.ст.50,54,59,62,65,95,106 ч.З ст. 136 КЗпП України,
ст.ст. 3,26, 30 «Закону
України про оплату праці»,прийняла на роботу в якості ІНФОРМАЦІЯ_2:

-ОСОБА_6, яка пропрацювала з 18 листопада 2005 року по 16 квітня 2006 року; - ОСОБА_7,
з 14 березня
по 31 травня 2006 року;

-ОСОБА_3, з 03
листопада 2005 року по 17 січня 2006 року;

-ОСОБА_4 ,з 3 листопада 2005 року по 16 квітня 2006 року;

-ОСОБА_5, з 24
лютого по 13 березня 2006 року без
укладення письмових договорів, при нарахуванні та виплаті заробітної плати
вищевказаним працівникам ,не забезпечувала встановлений чинним законодавством
розмір мінімальної заробітної плати, не вела облік надурочних робіт і
відповідно їх не оплачувала, не проводила оплату в підвищеному розмірі за
роботу в нічний час, не забезпечувала перерву в роботі працівників між змінами
в розмірі подвійної тривалості часу роботи в попередній зміні, не вела
достовірного обліку виконуваної працівниками роботи для повного збереження
ввірених їм товарно- матеріальних цінностей, не знайомила щодо зберігання,
приймання, продажу переданих їм матеріальних цінностей, вартість недостачі
товарно - матеріальних цінностей стягувала з обох працівників відповідної зміни
в рівних частках не доводячи ступінь вини кожної з них, та не з'ясовуючи частку
шкоди що відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику , односторонньо,
без подання позову до суду та достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_7 на утриманні дітей віком до 14
років.

2

Крім того, ОСОБА_1 як приватний підприємець, якій на
праві власності належить закусочна «Алегро», розташована в АДРЕСА_2, будучи
службовою особою , 04 травня 2006 року склала та видала своєму працівнику
ОСОБА_4 довідку про розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати за 6
місяців роботи в закусочній, в яку внесла завідомо неправдиві відомості про розмір
нарахованої та отриманої останньою за період з листопада 2005 року по квітень
2006 року заробітної плати, в сторону збільшення, яку ОСОБА_4 надала
Снігурівському відділенню «Приватбанк» та отримала кредит в сумі -1800 грн.

Засуджена ОСОБА_1 в апеляції не заперечуючи вчинених
злочинів і правильності кваліфікації її дій за ст.ст. 172ч.2 , 366ч. 1 КК
України, просить вирок змінити, і виключити з вироку суду додаткове покарання -
позбавлення її права займатися підприємницькою діяльністю на один рік. Посилається
що підприємницька діяльність для неї єдине джерело доходу. На думку засудженої,
ч.І ст. 366 КК
України не передбачає такого додаткового покарання у випадку призначення
штрафу.

Посилається на свій передпенсійний вік, позитивну
характеристику, вказує, що утримує доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3-студентки
стаціонарного відділення аграрного університету та онука ОСОБА_10 - 9 років, якого
утримує після смерті її сина в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Старший помічник прокурора Снігурівського району
Багдасарян А.Ю. в апеляції просить скасувати вирок в частині виправдання
ОСОБА_1 за ч.І ст. 222 КК
України та постановити новий вирок, яким ОСОБА_1 визнати винною за ч.І ст. 222 КК України та
призначити покарання в межах пропозиції прокурора в судових дебатах.

Вважає, що суд в достатній мірі не взяв до уваги
показання свідка ОСОБА_11, про порядок вирахування максимальної суми кредиту,
які викривають мотиви ОСОБА_1 при внесенні в довідку про середній розмір
заробітної плати ОСОБА_4
явно завищених сум.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора Брек Г.А.
яка повністю підтримала апеляцію прокурора, пояснення засудженої ОСОБА_1 та
захисника ОСОБА_2 які повністю підтримали апеляцію засудженої, думку потерпілих
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
правильність вироку в частині засудження ОСОБА_1, думку прокурора про залишення
апеляції засудженої без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не
підлягає, а апеляція засудженої підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні
нею зазначених у вироку злочинів за обставин, викладених судом , відповідають
фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та
викладеними у вироку доказами.

З

Кваліфікація дій ОСОБА_1: за ст. 172 ч.2 КК України
як грубе порушення законодавства про працю, вчинене відносно матері, яка має
дитину віком до 14 років;
та за ст.366 ч.І КК України як службове підроблення, тобто внесення службовою
особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей є правильною і в
апеляціях не оспорюється.

Що стосується покарання, то судом першої інстанції
ОСОБА_1 основне покарання визначено у межах санкцій ч.2 ст. 172 КК України та
ч.І ст. 366 КК
України, з урахуванням вчинення злочинів невеликої тяжкості. Проте, призначаючи
передбачене ч.І ст.366 КК України обов'язкове додаткове покарання у виді
позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю, суд не достатньо
врахував ряд обставини, які пом'якшують покарання та характеризують особу засудженої.
Зокрема, відсутність судимості, виключно позитивну характеристику, наявність на
її утриманні малолітнього внука ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 після
смерті її сина в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також необхідно
врахувати фактичне визнання нею вини та щире каяття при апеляційному розгляді
справи, що підприємницька діяльність є єдиним джерелом існування ОСОБА_1 як
приватного підприємця.

Колегія суддів вважає, що ці обставини істотно знижують
ступінь тяжкості вчинених засудженою злочинів, і є підставою для застосування в
апеляційній інстанції вимог ст. 69
КК України при вирішенні питання щодо зазначеного вище обов'язкового
додаткового покарання.

Рішення суду про виправдання ОСОБА_1 за ч.І ст. 222 КК України на
думку колегії суддів є правильним, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня об'єктивна
сторона даного складу злочину, а її дії, пов'язані з наданням неправдивої
інформації шляхом внесення в довідку неправдивих відомостей щодо заробітку ОСОБА_4, повністю
охоплюються складом злочину, передбаченого ч.І ст.366 КК України.

Керуючись ст .ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляцію старшого помічника прокурора Снігурівського
району Миколаївської області Багдасаряна А.Ю. - залишити без задоволення, апеляцію засудженої ОСОБА_1
задовольнити.

Вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області
від 4 грудня 2006 року у
відношенні ОСОБА_1 у частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_1 за ч.І ст.366 КК України призначити покарання з
застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу, в розмірі 40 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, без позбавлення її права займатися підприємницькою
діяльністю.

4

На підставі ч.І ст.70
КК України, за сукупністю злочинів ,
передбачених ст.ст. 172ч.2 ,366ч.1 КК України, шляхом часткового складання
призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафа в розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (1700
грн)., в дохід держави, без позбавлення її права займатися підприємницькою
діяльністю.

В іншій частині вищевказаний вирок у відношенні ОСОБА_1
залишити без зміни.

Головуючий: