Справа №5-61/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Ковель 04 квітня 2011 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді- Луньової Т.М.,

за участі секретаря Бєлих Н.Б.,

прокурора Дордюка В.В.,

представника Ковельського МРВ КВІ ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі подання Ковельського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому вироком Ковельського міськрайонного суду від 10.03.2009 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від покарання з іспитовим строком на 3 роки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, тимчасово безробітного, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, та направлення засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання -

в с т а н о в и в :

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2009 року ОСОБА_2 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнено на підставі ст.75,76 КК України від покарання з іспитовим строком на 3 роки за умови що засуджений протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

19 червня 2009 року вирок суду прийнято до виконання Ковельським МРВ КВІ, а 25 червня 2009 року засудженого ОСОБА_2 ознайомлено з порядком та умовами виконання умов вироку суду.

Начальник Ковельського міськрайонного відділу Кримінально-виконавчої інспекції звернувся до суду з поданням про касування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_2 для відбування призначеного вироком суду від 10.03.2009 року покарання обгрунтовуючи його наступними обставинами: за час перебування на обліку кримінально-виконавчої інспекції засуджений ОСОБА_2 характеризується негативно, зокрема неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а саме: 27 жовтня 2010 року засудженого піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого с.176 КпАП України; 23.11.2010 року засудженого піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.197 КпАП України; 07.12.2010 року піддано адміністративному стягненню у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України. Незважаючи на неодноразові профілактичні бесіди, які проводились протягом іспитового строку з засудженим ОСОБА_2, останній вже 29 січня 2011 року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КпАП України за що був підданий адміністративному стягненню у виді попередження.

В судовому засіданні представник Ковельського МРВ КВІ УДД УПВП подання підтримав з підстав, зазначених у поданні, прохає його задовільнити, скасувати звільнення від відбуття покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_2та направити засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.

Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні просив не скасовувати звільнення від відбування покарання. Ствердив факти вчинення правопорушень, зазначених у подані та факти притягнення його до адміністративної відповідальності, однак прохає врахувати характер вчинених ним правопорушень, а також ту обставину, що його протиправні дії не потягли тяжких наслідків та не заподіяли шкоди. Прохає врахувати також ту обставину, що упродовж іспитового строку добросовісно виконував покладені на нього обовязки, щодо реєстрації в органах виконання покарань, а також не мав умислу на вчинення правопорушень.

Суд, заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, пояснення представника відділу виконання покарань, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Так, як вбачається з подання та пояснень представника МРВ КВІ підставою для звернення МРВ КВІ з відповідним поданням стало систематичне вчинення засудженим ОСОБА_2 правопорушень.

Так, у відповідності до вимог ч.2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засуджен6ого для відбування призначеного покарання.

Дійсно, матеріалами особової справи №080/2009, копіями постанов про притягнення засудженого до адміністративної відповідальності доводиться та обставина, що засуджений чотири рази притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, зокрема: 27 жовтня 2010 року засудженого піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого с.176 КпАП України; 23.11.2010 року засудженого піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.197 КпАП України; 07.12.2010 року піддано адміністративному стягненню у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Тож факт притягнення засудженого до адміністративної відповідальності за вчинення чотирьох правопорушень є формальною підставою для скасування звільнення від відбування покарання.

Разом з тим, на думку суду, вирішуючи питання про скасування звільнення від відбування покарання необхідно врахувати характер вчинених засудженим правопорушень а також наслідки протиправних дій порушника, особу засудженого. Зокрема, на думку суду, факт зберігання засудженим при собі самогону в кількості 0,5 літрів (постанова від 27.10.2010 року, ст. 176 КпАП України) чи проживання засудженого без паспорту (постанова від 23.11.2010 року, ст.197 КпАП України), не є свідченням суспільної небезпечності особи.

Крім цього, зазначаючи негативну характеристику засудженого, як одну з підстав для скасування звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_2, орган виконання покарань не підтвердив своїх висновків належними доказами.

Зокрема, з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений позитивно характеризується за місцем постійного проживання (а.с.19), регулярно зявлявся для реєстрації в Ковельський МРВ КВІ. Крім цього, згідно довідок ДІМ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області упродовж іспитового строку засуджений ОСОБА_2 зарекомендував себе як особа, яка задовільно характеризується за місцем проживання, розкаюється у вчиненому і з розумінням ставиться до індивідуальної профілактичної роботи ( а.с.20,24,25,28,40).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав вважати, що засуджений ОСОБА_2 не бажає стати на шлях виправлення, може вчинити новий злочин і його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, тому подання про направлення засудженого ОСОБА_2 для відбування призначеного вироком суду покарання є передчасним, у звязку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст. 166 КВК України, ст. 408 -2 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні подання начальника Ковельського МРВ КВІ УДД УПВП у Волинській області щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_2 для відбування покарання, призначеного вироком суду від 10 березня 2009 року.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуюча: Т.М.Луньова