Номер провадження: 11-кп/785/27/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 ,
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2015 року м. Одеса
17 лютого 2015 року м.Одеса

Коллегія суддів судової палати з кримінальних справ апелляційоного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула в відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцїєю заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2014 року.

Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, громадянин Молдови, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

Засуджений за

- за ст. 185 ч.І КК України до арешту строком на 3 (три) місяці;

- за ст. 185 ч.2 КК України до арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців, зарахувано йому у відбутий строк покарання час знаходження під вартою з 19.11.2013 року по 19.05.2014 року (постанова судді Чєрьомушкінського районного суду м. Москви від 21.11.2013 року), таким чином обмежившись відбутим покаранням.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишена особисте зобов`язання, а після набрання вироком законної сили скасована.

встановила:

Як зазначено у вироку, 30.12.2011 року приблизно о 19-00 годині, у ОСОБА_8 , який перебував на розі вулиці Преображенської та вулиці Грецької у місті Одесі, раптово виник намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, у цей же час цього ж дня ОСОБА_8 підійшов до неповнолітньої ОСОБА_10 і. переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, дістав з лівої зовнішньої кишені пальто, одягнутого на ОСОБА_10 , ії мобільний телефон марки Samsung S 5570 вартістю 2160 гривень. Після цього ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2160 гривень.

Крім того, 13.02.2012 року приблизно о 15-20 годині, у ОСОБА_8 , який перебував на вулиці Старопортофранківській біля будинку № 45 у місті Одесі, раптово виник намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, у цей же час цього ж дня ОСОБА_8 підійшов до неповнолітньої ОСОБА_11 та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, дістав з кишені куртки, вдягненої на ОСОБА_11 , мобільний телефон останньої, марки Samsung Wave 525 GT 5052 вартістю 1300 гривень. Після цього ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1300 гривень.

Також, 14.02.2012 року приблизно в 15-30 годин, у ОСОБА_8 , який перебував на вулиці Пастера біля Українського театру у місті Одесі, раптово виник намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, у цей же час цього ж дня ОСОБА_8 підійшов до неповнолітньої ОСОБА_12 та, взявши її на руки, проніс декілька метрів в сторону вулиці Торгової та відпустив, після чого втік у невідомому напрямку. Через пару хвилин після того як ОСОБА_8 відпустив ОСОБА_12 та втік, вона вирішила розповісти про цей випадок своїй матері ОСОБА_13 та для цього вирішила подзвонити зі свого мобільного телефону, який знаходився у кишені її куртки, але виявила відсутність даного мобільного телефону марки Nokia С 300 вартістю 1300 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 1300 гривень.

В апеляції заступник прокурора Одеської області, не оспорюючи фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доказанності його вини, вказує на незаконність та необґрунтованість вироку суду у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю назначеного покарання тяжкості злочинів та особі обвинуваченого.

Суд 1 інстанції при призначенні покарання не врахував обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_8 та не призначив покарання, необхідне та достає для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.

Крім того, призначаючи покарання ОСОБА_8 у вигляді арешту строком на 6 місяців та зарахувавши йому у відбутий строк покарання час знаходження під вартою у м.Москві, обмежившись таким чином відбутим покаранням, суд не вказав, в зв`язку з чим та за які дії ОСОБА_8 перебував під вартою, тобто не вмотував вирок у цій частині.

Просить вирок суду скасувати та справу направити на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, думку обвинуваченого та захисника про відмову в задоволенні апеляції, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області в дебатах та при наданні йому останнього слова, заперечував проти задоволення апеляції прокурора та просив залишити вирок суду без змін.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 в скоєні ним вказаних у вироку злочинів, при обставинах, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні в порядку ст..349 КПК України доказами і не оспорюються.

.З урахуванням доказів суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст..ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України.

Згідно зі ст.65 КК України суд назначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що помякшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається із матеріалів справи, при призначенні покарання, суд урахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винного, щире каяття, відсутність судимості, відшкодування завданих потерпілим збитків.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_8 , судом не виявлено.

Як вбачається із резолютивної частини вироку, суд при зарахуванні у відбутий строк покарання час знаходження під вартою в період з 19.11.2013 року по 19.05.2014 року, послався на постанову судді Чєрьомушкінського районного суду м. Москви від 21.11.2013 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (матеріали екстрадиційної перевірки) (а.п.35-39).

Колегія суддів також враховує, що покарання, призначене судом 1 інстанції ОСОБА_8 , прокурор в судових дебатах вважав необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Викладене свідчить, що покарання назначено згідно з вимогами ст.65 КК України і підстав для скасування вироку суду та направлення справи на новий розгляд , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області

ухвалила:
Апеляцію заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Судді апеляційного

суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4