Справа № 165/480/15-к
Провадження № 1-кп/165/63/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000007 від 15 січня 2015 року за ч.3 ст.368 КК України про затвердження угоди про визнання винуватості від 23 лютого 2015 року укладеної між військовим прокурором Луцького гарнізону Волинської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинська Волинської області, українця, громадянина України, освіта вища, працює спеціалістом І категорії відділення бронювання сержантів і солдат запасу військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений, має на утриманні малолітніх дочок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не судимий, інвалідом І-ІІ групи не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , суд,

встановив:

ОСОБА_4 відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №14 від 05 червня 2014 року був призначений на посаду державного службовця, спеціаліста І категорії відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , з присвоєнням йому сьомої категорії та п`ятнадцятого рангу. Згідно посадової інструкції ОСОБА_4 , як спеціаліст І категорії відділення військового обліку та бронювання солдат, сержантів запасу в мирний та воєнний час відповідає за ведення військового обліку солдат, сержантів запасу; за правильність і законність постановки та зняття з обліку військовозобов`язаних; за правильність та законність видачі військових квитків. Крім цього, відповідно до вищевказаної посадової інструкції ОСОБА_4 , як спеціаліст І категорії відділення військового обліку та бронювання солдат, сержантів зобов`язаний: п.1 проводити прийом, зняття та виключення з військового обліку військовозобов`язаних, роз`яснювати їм правила військового обліку; п.2 приймати на військовий облік прапорщиків, сержантів, солдат, які звільнились з лав Збройних Сил України; п.6 виписувати повістки військовозобов`язаним на виклик в військовий комісаріат для уточнення їх облікових даних, здійснювати контроль за їх явкою; п.7 контролювати надходження в військовий комісаріат повідомлень про зміну облікових даних військовозобов`язаних від паспортного столу, МСЕК, відділу РАГС, підприємств, установ, організацій міста. Крім цього, ОСОБА_4 05 червня 2014 року під розпис був ознайомлений з витягами із Законів України "Про засади запобігання і протидії корупції" та "Правилами етичної поведінки". Відповідно до підпункту "г" п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" від 07 квітня 2011 року посадові особи Збройних сил України є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення. Згідно вимог ст.6 вищевказаного закону, військовим посадовим особам забороняється використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв`язку з прийняттям обіцянки чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, однак всупереч вищевказаним вимогам ОСОБА_4 в листопаді 2014 року в м. Нововолинську, перебуваючи на посаді спеціаліста І категорії відділення обліку та бронювання солдат і сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто будучи державним службовцем сьомої категорії п`ятнадцятого рангу вимагав та одержав неправомірну вигоду від призовника ОСОБА_8 в сумі 100 грн. за виконання запису у посвідченні НОМЕР_1 про приписку до призовної дільниці щодо відстрочки від проходження ним військової служби. З 14 січня по 19 січня 2015 року, приблизно до 12 год. 30 хв. у м. Нововолинську спеціаліст І категорії відділення обліку та бронювання солдат і сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , будучи державним службовцем 7 категорії 15 рангу, перебуваючи в своєму службовому кабінеті № НОМЕР_2 , який знаходиться на другому поверсі в приміщенні вищевказаного військового комісаріату по АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи злочинність своїх дій та їх правові наслідки, повторно вимагав та одержав неправомірну вигоду від військовослужбовця ОСОБА_9 в сумі 5000 грн. та 200 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 3161,54 грн., від раніше обумовленої суми в 500 доларів США, за вирішення питання щодо подальшого не проходження ОСОБА_9 військової служби, шляхом не надсилання на адресу останнього повідомлень-викликів для його явки у військову частину.

Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.368 КК України, тобто прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненими повторно, в поєднанні з вимаганням неправомірної вимоги.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно.

Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.

Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 за ч.3 ст.368 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та управління строком на один рік без конфіскації майна з позбавленням 15 рангу державного службовця. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч.4 ст.12 КК України віднесений до тяжких злочинів. Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.3 ст.368 КК України. Застосування іспитового строку відповідає вимогам ст.75 КК України в редакції, що діяла на час інкримінованого обвинуваченому злочину, а саме станом на 19 січня 2015 року. Також є правомірним не застосовування додаткового покарання у виді конфіскації майна яке за санкцією ч.3 ст.368 КК України є обов`язковим, оскільки, як зазначено у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" та статтею 77 КК України, передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні з 21 січня 2015 року обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання (т.2 а.с.87).

За проведення судової експертизи стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 368,94 грн. висновок №30/30 від 12 лютого 2015 року (т.2 а.с.148-158).

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,

засудив:
Угоду про визнання винуватості від 23 лютого 2015 року у кримінальному провадженні №0000007 від 15 січня 2015 року, укладену між військовим прокурором Луцького гарнізону Волинської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права займати посади в органах державної влади та управління на строк один рік без конфіскації майна належного йому на праві приватної власності.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_4 п`ятнадцятого рангу державної служби.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього судом, згідно ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Призначені судом додаткові покарання, відповідно до ч.4 ст.72 КК України, виконувати самостійно.

Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку, тобто з 11 березня 2015 року.

Міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до вступу вироку у законну силу залишити ОСОБА_4 без змін.

За проведення судової експертизи стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 94 коп.

Речові докази: копію посвідчення про приписку до призовної дільниці серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 (т.2 а.с.143), яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.140-142) залишити при матеріалах кримінального провадження; грошові кошти: п`ять тисяч гривень (19 купюр номіналом 200 грн., 4 купюри номіналом 100 грн., 16 купюр номіналом 50 грн.), 200 доларів США (дві купюри номіналом сто доларів США) (т.2 а.с.162-163), які передано на зберігання в СУ УМВС України у Волинській області повернути законному володільцю ОСОБА_9 ; пакет із змивами, контрольними зразками (т.2 а.с.162-163), які передані на зберігання у камеру схову речових доказів СУ УМВС України у Волинській області знищити; штани та куртку (т.2 а.с.162-163), які знаходяться у камері схову речових доказів СУ УМВС України у Волинській області повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1