ВИРОК
Іменем України

03.03.2014 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , представника потерпілого ОСОБА_18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0005428 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїві, українці, громадянки України, з середньою освітою, студентки Миколаївського професійного суднобудівного ліцею №5, незаміжній, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Доманівка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, студента Херсонської морської академії, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаїві, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня ЗОШ №31 м. Миколаєва, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Миколаїві, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня ЗОШ №7 м. Миколаєва, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Миколаїві, українця, громадянина України, з середньою освітою, студента Морського професійного ліцею, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

ВСТАНОВИВ:

10.09.2013 року о 19-00 годин ОСОБА_19 , за попередньою змовою групою осіб, а саме з неповнолітніми: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . І ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, незаконно заволоділи автомобілем марки ЗАЗ 110206, 1998 року випуску державний номер НОМЕР_1 , який згідно довіреності належить ОСОБА_20 . Після незаконного заволодіння транспортним засобом на даному автомобілі з місця події зникли.

11.09.2013 року о 03-00 годин по вул. Крилова в м. Миколаєві за скоєння адміністративного правопорушення нарядом ДПС Ростов-46 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 були затримані, а ОСОБА_5 з місця скоєння адміністративного правопорушення зникла.

В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_20 , матеріальний збиток на суму 12926,50 грн.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 надані нею в судовому засіданні, яка свою провину в скоєні інкримінованого злочину визнала повністю та пояснила, що 10.09.2013 року о 19-00 годин вона разом з неповнолітніми ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , знаходились на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_6 , де побачили автомобіль марки ЗАЗ, після чого вирішили покататися на ньому.

11.09.2013 року о 03-00 годин по вул. Крилова в м. Миколаєві вони були зупинені працівниками ДАІ за скоєння адміністративного правопорушення, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 були затримані, а вона з місця події втікла.

В скоєнні злочину щиро покаялась, цивільний позов визнала.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 свою провину в скоєні інкримінованого злочину визнали повністю, надали аналогічні ОСОБА_5 пояснення, підтвердили обставини викладені в обвинувальному акті.

В скоєнні злочину щиро покаялися, цивільний позов визнали.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_20 - ОСОБА_18 цивільний позов про стягнення з обвинувачених та їх законних представників матеріальної шкоди у розмірі 3586,90 грн. з урахуванням раніше сплачених обвинуваченими сум та моральної шкоди у розмірір 2400 грн., з урахуванням сплати обвинуваченим ОСОБА_6 600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, підтримав, просив про його задоволення.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, який віднесно законом до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинувачених, частково відшкодування збитків обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , а також вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченим, суд також враховує особу обвинувачених:

ОСОБА_5 раніше не судима, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ та ОНД та не перебуває.

ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ, ОНД, ОКМДД Заводського РВ ММУ та служби у справах дітей адміністрації Заводського району не перебуває.

ОСОБА_9 раніше не судимий, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ, ОНД, ОКМДД Заводського РВ ММУ та служби у справах дітей адміністрації Заводського району не перебуває.

ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку МОПЛ, ОНД, ОКМДД Заводського РВ ММУ та служби у справах дітей адміністрації Заводського району не перебуває.

ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку МОПЛ, ОНД, ОКМДД Заводського РВ ММУ та служби у справах дітей адміністрації Заводського району не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 є покарання в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про їх особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України і застосуванням п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_20 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3586,90 грн. в солідарному порядку з ОСОБА_5 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та їх законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , а також моральної шкоди у розмірі 2400 грн. з ОСОБА_5 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та їх законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , суд вважає обгрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.

За змістом ч.1 ст. 1182 ЦК Українишкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

З огляду на те, що ст. 1179 ЦК України передбачено, що неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами), піклувальником.

Таким чином, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачами позову і задовольнити вимоги позивача, поклавши обов`язок по відшкодуванню шкоди позивача на неповнолітніх відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка на час розгляду справи досягла повноліття. У разі відсутності у неповнолітніх відповідачів майна, достатнього для відшкодування завданої ними шкоди, покласти обов`язок по відшкодуванню шкоди на їх батьків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Крім того, неправомірними діями відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_5 , спричинені моральні страждання позивачу, яки полягають у душевних стражданнях, порушення нормальних життєвих зв`язків, чим завдано позивачу моральну шкоду, вдповідно до вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз`яснення Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", моральна шкода у розмірі 2400 грн. відповідає характеру та обсягу душевних страждань яких зазнав потерпілий, з урахуванням вимог розумності та справедливості та підлягає стягненню в солідарному порядку з неповнолітніх відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , яка на час розгляду справи досягла повноліття. У разі відсутності у неповнолітніх відповідачів майна, достатнього для відшкодування завданої ними шкоди, покласти обов`язок по відшкодуванню шкоди на їх батьків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . При цьому суд враховує, що законним представником неповнолітнього ОСОБА_6 в добровільному порядку було сплачено позивачу 600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна, із наступними змінами від 25.12.92 р. та 03.12.1997 року, передбачено, що за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досягнув 15-річного віку, матеріальну відповідальність несуть батьки (усиновителі), опікун або навчальний, виховний, лікувальний заклад, під наглядом яких перебував неповнолітній у момент заподіяння шкоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин будучи неповнолітнім, на момент скоєння злочину та заподіяння шкоди він не досяг 15-річного віку, власного доходу він не має, майно у нього також відсутнє, доказів того, що у нього є майно,яке належить йому на праві власності позивач суду не надав, у звязку з чим суд приходить до переконання, що відшкодування матераільної та моральної шкоди слід покласти на його законного представника мати ОСОБА_21 .

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , визнати виними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити їм покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі кожному.

Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ст.ст. 75,104 КК України і звільнити їх від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки кожному.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи і навчання, періодично з`являтися для реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ОСОБА_20 3586,90 грн. матеріальної шкоди. У разі відсутності у неповнолітніх осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 майна, достатнього для відшкодування завданої ними шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі їх батьками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ОСОБА_20 2400 грн. моральної шкоди. У разі відсутності у неповнолітніх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_9 майна, достатнього для відшкодування завданої ними шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі їх батьками: ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1