ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/15518/14к (пр. № 1кп/201/116/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000755, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна вища, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 05 листопада 2014 року близько 14.30 години, проходячи біля будинку № 45 по пр. Карла Маркса у м. Дніпропетровську, побачив припаркований на узбіччі автомобіль Форт Фокус, білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні якого, скрізь не тоноване скло, він побачив чохол від фотоапарату, з написом Соні, та розуміючи, що в цьому чохлі знаходиться фотоапарат, у нього виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного фотоапарату.

Реалізовуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день, тобто, 05 листопада 2014 року близько 14.35 години, діючи умисно, шляхом розбиття переднього пасажирського скла автомобіля, заздалегідь підготовленим уламком від свічки запалення, розбив переднє пасажирське скло вищевказаного автомобіля, який належить ПП Дюфарт, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та знаходиться під керуванням ОСОБА_5 , звідки таємно викрав фотоапарат марки Соні, вартістю 6214,78 грн., який належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальний збиток, після чого з місця скоєння зник.

В цей час, 05 листопада 2014 року близько 14.35 години, поблизу будинку № 45 по пр. Карла Маркса в м. Дніпропетровську, проходив співробітник ВКР ДМУ, який побачив злочинні дії ОСОБА_4 та, з метою затримання останнього, прослідував за ним по маршруту його руху, а саме до двору будинку АДРЕСА_2 , де викликав співробітників міліції, яким у подальшому ОСОБА_4 було добровільно видано фотоапарат марки Соні 8ЕТ-А58К, який знаходився в сумці чорного кольору.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням його від відбування покарання з випробувальним терміном два роки, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, способу та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, а також періодичного з`явлення для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ фотоапарат Соні - залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1