г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2624/14-к
Номер провадження 1-кп/213/8/15
В И Р О К
Іменем України
08 січня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: Товариства з обмеженою відповідальністю Агростандарт - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000101 від 18.01.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася: м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта: повна загальна середня, не працює, заміжня, має двох неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , працюючи на підставі наказу № 71-К від 20.08.2013 року продавцем лікеро-горілчаного відділу магазину Промінь-2 по вул. Сонячна, 18 у Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, що належить ТОВ Агростандарт, і будучи згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 20.08.2013 року матеріально - відповідальною особою, зобов`язаною дбайливо ставитися до переданих їй на зберігання або інших цілей матеріальних цінностей підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоди; своєчасно повідомляти адміністрації підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених їй матеріальних цінностей, вести облік, складати та подавати у встановленому порядку товарно-грошові звіти про рух і залишки ввірених їй матеріальних цінностей привласнила майно, що належить ТОВ Агростандарт за наступних обставин:

Так, ОСОБА_6 в період часу з 09.12.2013 року по 08.01.2014 року перебуваючи на робочому місці у лікеро-горілчаному відділі магазину Промінь-2 по вул. Сонячна, 18 у Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, що належить ТОВ Агростандарт, умисно, з метою привласнення чужого майна, яке їй було ввірене, шляхом вільного доступу, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, присвоїла товаро - матеріальні цінності лікеро- горілчаного відділу магазину Промінь-2 на загальну суму 17764 грн.81 коп., розпорядившись ними на свій розсуд, заподіявши тим самим ТОВ Агростандарт матеріальний збиток на вищезазначену суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 Кримінального кодексу України спочатку в судовому засіданні визнавала частково, а потім визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному. При цьому пояснила, що дійсно з нею було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 20.08.2013 року, де вона працювала продавцем лікеро-горілчаного відділу магазину Промінь-2 по вул. Сонячна, 18 у Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. Під час проведення документальної ревізії та інвентаризації товаро-матеріальних цінностей в магазині Промінь-2 було виявлено недостачу товаро-матеріальних цінностей в сумі 17764 гривні 81 коп.. Для участі в проведенні інвентаризації товаро-матеріальних цінностей, вона не пішла, бо погано себе почувала. Частково недостача була погашена в сумі 2253 гривні за рахунок утримань із її заробітної плати. Залишок недостачі в сумі 15511 гривень 81 коп. вона зобовязалася погасити до 31.01.2014 року, про що нею була написала розписка. Завдані збитки в повному обсязі не відшкодувала, на даний час вона має двох неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обвинувачена ОСОБА_6 просила звільнити її від відбування покарання на підставі ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, так як на момент вчинення злочину мала неповнолітнього сина- ОСОБА_7 , батьківських прав відносно останього не позбавлена.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її вина у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується поясненнями представника потерпілого, свідків наданих в судовому засіданні, а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Представник потерпілого: товариства з обмеженою відповідальністю Агростандарт- ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді комерційного директора ТОВ Агростандарт. На досудовому розслідуванні він також здійснював всі необхідні дії пов`язані з представництвом ТОВ Агростандарт. 17.01.2014 року адміністрацією ТОВ Агростандарт до Інгулецького РВ КМУ були передані документи за фактом того, що в період часу з 09.12.2013 року по 08.01.2014 року ОСОБА_6 , яка працювала продавцем у лікеро-горілчаному відділі магазину Промінь-2 по вул. Сонячна 18 в Інгулецькому районі допустила недостачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 17764,81 грн.. Остання була матеріально-відповідальною особою та завдала ТОВ Агростандарт матеріального збитку на вказану суму. На наступний день після проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, він особисто та ревізор ОСОБА_9 приїхали до магазину, де у кабінеті завідуючої ОСОБА_10 була викликана ОСОБА_6 і останній було повідомлено про результати інвентаризації. Також ОСОБА_6 було повідомлено про те, що згідно договору про матеріальну відповідальність, вона як матеріально відповідальна особа повинна відшкодувати збитки завдані магазину, на що ОСОБА_6 власноручно написала розписку, де зазначила, що поверне борг до кінця січня 2014 року. Однак до теперішнього часу матеріальну шкоду в повному обсязі -не відшкодувала. У магазині Промінь є сигналізація, кожен день магазин ставиться під сигналізацію, кожен з продавців мав касовий апарат, які вони самостійно відкривали.

Свідок ОСОБА_11 , будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що в звязку із реєстрацією шлюбу 11.04.2014 року- вона змінила дівоче прізвище із ОСОБА_12 на ОСОБА_13 . З 2013 року по березень 2014 року вона працювала на посаді ревізора в ТОВ Агростандарт. В її функціональні обовязки входив контроль за зберіганням та облік товарно-матеріальних цінностей в магазині. Вона памятає, що в січні 2014 року в лікеро-горілчаному відділі магазину Промінь-2 по вул.Сонячна,18 в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу була спочатку проведена документальна ревізія, а на слідуючий день проведена інвентаризація товарно- матеріальних цінностей за період з 09.12.2013 року по 08.01.2014 року. Проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей було викликано тим, що знизився товарообіг у вказаному відділі. До складу документальної ревізії та при проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей входили: вона та члени комісії- ревізори ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .. При проведенні документальної ревізії у лікеро-горілчаному відділі магазину Промінь-2 в якому продавцем працювала ОСОБА_16 , було встановлено, що залишок товару повинен складати 81279 гривень 81 коп.. На слідуючий день, під час проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у вказаному відділі було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей. Про проведення інвентаризації товарно- матеріальних цінностей, завідуюча магазином ОСОБА_17 повідомила ОСОБА_6 , але остання на роботу не вийшла, їй неодноразово телефонували, але та не відповідала на дзвінки. Для ознайомлення з актом документальної ревізії ОСОБА_6 не зявилася. Під час проведення інвентаризації у вказаному відділі, весь час була присутня завідуюча магазином ОСОБА_17 .. Інвентаризацію розпочали з перерахування грошових коштів, які були у касі, про що відобразили в інвентаризаційному опису та вказали, що розмінна монета становить суму 362 гривні 80 коп.. Потім почали перераховувати весь товар, який був у відділі та підсобному приміщенні. Перевіряли ціну товару. За результатами інвентаризації було встановлено фактичну наявність товару на суму 63 152 гривні 20 коп., проте залишок товару у відділі на кінець зміни повинен був складати- 81279 гривень 81 коп.. З урахуванням виявленої розмінної монети та виявленого товару- недостача товарно матеріальних цінностей становила 17764 гривні 81 коп. Виручка отримана ОСОБА_6 від реалізації товару 08.01.2014 року в сумі 3591 гривні 36 коп. була врахована за 08.01.2014 року при проведенні документальної ревізії. 09 грудня 2013 року при прийнятті ОСОБА_6 товару у лікеро-горілчаному відділі- останьою було прийнято товару на суму, яка зазначена у акті прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей при перезміні. Недостачу, яка була виявлена станом на 09.12.2013 року в сумі 9032 гривні 01 коп. допущену продавцем ОСОБА_18 - на продавця ОСОБА_6 не покладали і у вартість прийнятого товару продавцем ОСОБА_6 ця сума недостачі не включена. Також свідок пояснила, що інвентаризаційний опис був підписаний нею, як головою комісії та членами комісії-ревізорами. Після проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, 10.01.2014 року вийшла на роботу продавець ОСОБА_6 , остання не могла пояснити звідки взялася недостача, але із сумою недостачі погодилася і написала розписку, згідно якої просила частково погасити недостачу за рахунок вирахування коштів з її заробітної плати, а залишок недостачі в сумі 15511 гривень 81 коп. зобовялася погасити. Вони надавали ОСОБА_6 інвентаризаційний опис для ознайомлення і підпису, але остання відмовилась його підписати.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона з 2010 року по 20.01.2014 року працювала завідуючою магазином Промінь 2, в магазині є два відділи: кондитерський та лікеро-горілчаний. За період часу з 09.12.2013 року по 08.01.2014 року в лікеро-горілчаному відділі працювала продавцем ОСОБА_6 , остання є матеріально-відповідальною особою за збереження товарно-матеріальних цінностей. Виручку отриману від реалізації товару - продавці передавали їй, вона робила звіти та здавала касу. Вона виявила, що у відділі де працювала ОСОБА_6 - є недостача. Про це повідомила ОСОБА_6 і сказала, що через тиждень потрібно буде провести звірку, щоб звіритися. ОСОБА_6 при цьому повідомляла, що все нормально, недостачі не має. 08.01.2014 року була проведена документальна ревізія, а 09.01.2014 року до магазину прибули ревізори для проведення інвентаризації товарно- матеріальних цінностей. Під час проведення інвентаризації повинен бути присутній продавець, вони викликали ОСОБА_6 , телефонували їй, але остання так і не зявилася, повідомила, що захворіла. Було прийнято рішення про проведення інвентаризації ТМЦ за відсутності продавця. Так як продавця ОСОБА_6 не було, тому вона весь час була присутньою при проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у вказаному відділі. По закінченню інвентаризації було виявлено недостачу на загальну суму 17764 гривні 81 коп.. Зявилася ОСОБА_6 до магазину після проведення інвентаризації, по факту недостачі нічого пояснити не могла. Потім ОСОБА_6 написала розписку, що зобовязується погасити недостачу. Документ підтверджуючий те, що ОСОБА_6 хворіла в день проведення інвентаризації- остання так і не надала. Жодного разу ОСОБА_6 не повідомляла її, що щось можливо загрожує збереженню товарно-матеріальних цінностей. Також свідок пояснила, що в діях ОСОБА_6 - вона ніколи нічого погано не замічала.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що 09.12.2013 року в кінці робочого тижня у лікеро-горілчаному відділі магазину Промінь- 2 вона як продавець цього відділу- здавала зміну продавцю ОСОБА_6 .. Остання приймала у неї товарно-матеріальні цінності та був складений акт прийому-здачі зміни. Під час передачі зміни було виявлено недостачу на загальну суму 9032 гривні 01 коп., це була її недостача, яку вона на протязі трьох місяців погасила. Після виявлення у неї недостачі, в грудні 2013 року вона була звільнена з роботи, але згодом у січні 2014 року після звільнення продавця ОСОБА_6 , вона знов була прийнята продавцем в магазин Промінь 2.

Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами: з яких слідує, що згідно наказу №71-к від 20.08.2013 року ТОВ Агростандарт- ОСОБА_6 була прийнята продавцем продтоварів магазину Промінь- 2 з 20.08.2013 року (кр.пр. т.2 а.с.133); договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 20.08.2013 року (т.2 а.с.134), з якого також слідує, що ОСОБА_6 зобовязується своєчасно повідомляти адміністрації товариства про всі обставини, які загрожують забезпеченню схоронності ввірених їй товарно-матеріальних цінностей; вести облік, складати та надавати в установленому порядку товарно-грошові звіти про рух і залишки ввірених їй товарно-матеріальних цінностей; проводити в установленому порядку інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей (кр.пр.т.2, а.с.134); актом прийому передачі товарно-матеріальних цінностей від 09.12.2013 року, з якого слідує, що ОСОБА_6 прийняла товар в лікеро-горілчаному відділі магазину Промінь-2 на суму 69678 гривень 61 коп. (кр.пр. т.2, а.с.131); актом документальної ревізії ТОВ Агростандарт від 08.01.2014 року та доповненням від 08.01.2014 року до акту документальної ревізії від 08.01.2014 року, з яких встановлено, що залишок товару на момент ревізії повинен становити 81279 гривень 81 коп., але виявлено лише 63515 гривень. Недостача становить 17764 гривні 81 коп.. Також зазначено, що ОСОБА_6 не зявилась для ознайомлення з актом документальної ревізії (кр.пр. т.2, а.с. 4-7, 8-18); інвентаризаційним описом товарно-матеріальних цінностей в магазині Промінь-2, проведеним 09.01.2014 року, з якого слідує, що фактично встановлено суму розмінної монети 362 гривні 80 коп., всього фактично встановлено товару на загальну суму 63152 гривні 20 коп., інвентаризаційний опис підписано: головою комісії, членами комісії, підпис матеріально-відповідальної особи ОСОБА_6 відсутній (кр.пр. т.2, а.с.19-28); копією розписки ОСОБА_6 від 10.01.2014 року наданої директору ТОВ Агростандарт, в якій остання зазначила, що працюючи продавцем лікеро-горілчаного відділу -вона допустила недостачу ввірених їй товарно-матеріальних цінностей на суму 17764 гривні 81 коп., також просила вирахувати її заробітну плату за грудень 2013 року та січень 2014 року в сумі 2253 гривні, а залишок суми недостачі -15511 гривень 81 коп. зобовязалась погасити до 31.01.2014 року (кр.пр. т.2, а.с.135); складеним актом від 09.01.2014 року про ознайомлення ОСОБА_6 з інвентаризаційним описом та про відмову останьої від підпису в інвентаризаційному описі (суд.пр. т.1, а.с.63); копією наказу ТОВ Агростандарт від 10.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_6 суми недостачі 2553 грн. (суд.пр. т.1, а.с.64); копією наказу ТОВ Агростандарт від 08.01.2014 року про відсторонення від роботи продавця продтоварів магазину Промінь-2 ОСОБА_6 з 08.01.2014 року (суд.пр. т.1 а.с.73); наказом ТОВ Агростандарт від 11.01.2014 року про звільнення ОСОБА_6 - продавця продтоварів магазину Промінь-2 з 11.01.2014 року за власним бажанням по ст.38 КЗпП України (суд.пр. т.1, а.с.74).

Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.

Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 винувата у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння, передбаченого ст.191 ч.1 КК України і її дії слід кваліфікувати за ознаками привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, враховується особа винної та обставини, що обтяжують і помякшують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 на даний час не працює, має двох неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується позитивно, заміжня, вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялася. Матеріальна шкода в повному обсязі не відшкодована.

До помякшуючих обставин обвинуваченій ОСОБА_6 , суд відносить відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України- щире каяття, визнання вини повністю, а також те, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжуючих покарання обставин у обвинуваченої - судом не виявлено.

Судовий розгляд проводився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого обвинувачення, з урахуванням вимог ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_6 має бути призначене достатнє для її виправлення і перевиховання та запобігання новим кримінальним правопорушенням покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі в межах санкції, передбаченої статтею 191 ч.1 КК України, без призначення додаткового покарання позбавлення права обіймати посаду продавця.

Разом з цим, обвинувачену ОСОБА_6 відповідно до ст.75 КК України необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, оскільки виправлення обвинуваченої можливе і без її безпосередньої ізоляції від суспільства.

Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

19.04.2014 р. набрав чинності Закон України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 р. №1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України Про амністію у 2014 році питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З урахуванням письмової заяви обвинуваченої про застосування амністії, необхідно звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.1 п. в Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, оскільки на день набрання чинності цим законом обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості, не позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності. З наслідками застосування амністії ознайомлена.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України Про амністію у 2014 році, судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_6 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє її від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.

Цивільний позов не заявлено.

Речових доказів немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373-375, 392, 394 КПК України, ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2014 році, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.1 КК України, та призначити їй покарання за ст.191 ч.1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посаду продавця.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2014 році як таку, що на день набрання чинності цим законом не позбавлена батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом має сина, якому не виповнилося 18 років.

Матеріали кримінального провадження № 0000101 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/2624/2014-к, пр.1-кп/213/8/15.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1