Справа №1-21/2007р.
Вирок

ім'ям України

15
серпня 2007 року Корюківський
районний суд Чернігівської області

у
складі:

головуючого
- судді Крапивного В.І., при секретарі -
Лашко Л.І., з участю прокурора - Карась В.М., адвокатів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду кримінальну
справу по обвинуваченню - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м. Ічня
Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1, українця, освіта повна вища,
одруженого, має на своєму утриманні трьох неповнолітніх дітей,
військовозобов'язаного, робітника Чернігівського відділення „САН Інтербрю
Україна», раніше не судимого, громадянина України;

за ст.
286 ч.1 КК України, -

встановив:

З грудня
2005 року близько 10-ї год.
дня підсудний, керуючи автомобілем ВАЗ-21063, державний номер НОМЕР_1,
порушив пп. Ю.1., 11.2. та 11.3. Правил дорожнього руху і, рухаючись на
заокругленні дороги між селами Стопилка-Рибинськ Корюківського району, виїхав
на зустрічну смугу руху, не вибрав безпечної швидкості руху та зіткнувся з
зустрічним автомобілем КАМАЗ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_4, внаслідок чого пасажири автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_5 та ОСОБА_6
отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу
здоров'я у вигляді: ОСОБА_5 - закритого перелому верхньої та середньої третин
лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, закритого багатоуламкового перелому
дистального метаепіфізу лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, а ОСОБА_6
- закриті переломи 10, 11 ребер зліва, закритого перелому голівки правої
променевої кістки, забиття лівої нирки, гематоми передньої черевної стінки,
забійної рани голови.

Як у
ході досудового слідства, так і в судовому засіданні підсудний вину свою не
визнав зовсім і пояснив, що права на керування транспортними засобами він має з
2001 року, однак автомобіль ВАЗ-21063 придбав за два місяці до ДТП. Вранці
3.12.2005р. разом з дружиною, її дочкою та подружжям ОСОБА_5він поїхав у с. Рибинськ Корюківського
району до батьків дружини. На заокругленні дороги після с. Стопилка, де не було
ніяких дорожніх знаків, він знизив швидкість приблизно до 40 км/год., коли
помітив зустрічний КАМАЗ,
який, як йому здалося, рухався по центру дороги. Загальмувати підсудний не
встиг і за якісь секунди відбулося зіткнення, після чого він втратив
свідомість. Коли прийшов до тями, його вже вантажили у «швидку допомогу». Як
були розташовані транспортні засоби після зіткнення, він вочевидь сказати не
може, але із схемою ДТП він не
згодний. В радіаторі його автомобіля ВАЗ була залита вода. Цивільні позови
потерпілих та прокурора він не визнає, оскільки не вважає себе винним у даній
дорожньо-транспортній пригоді. Його автомобіль ВАЗ тесть згодом продав на
запчастини. При цьому підсудний не заперечує проти застосування відносно
нього амністії у випадку постановления обвинувального

2

вироку, хоча
і вважає себе
повністю невинним у даному ДТП.

Хоча
підсудний і не визнає своєї вини, однак його вина повністю підтверджується
наступними доказами.

Так,
представник потерпілої та потерпілий ОСОБА_6 показав, що вранці 3.12.2005р. він
разом з своєю дружиною, подружжям ОСОБА_1 та їх дитиною вп»ятьох виїхали на
автомобілі ВАЗ під керуванням підсудного до своїх сватів у с. Рибинськ. ОСОБА_5 з
дружиною та дитина їхали на задньому сидінні. З якою швидкістю вони рухались,
йому невідомо. Близько 10-ї год.
дня на заокругленні дороги неподалік від с
Рибинськ ОСОБА_5 прямо перед собою побачив колесо автомобіля КАМАЗ, відчув удар і
втратив свідомість. Коли отямився, то першим виліз із пошкодженого автомобіля і
почав надавати допомогу іншим пасажирам. Дружина і дитина ОСОБА_1 також
самостійно вибралися з автомобіля, а його дружина ОСОБА_5 та підсудний
виявилися затиснутими в салоні автомобіля, який від удару розвернувся у протилежний
бік. Першою з салона автомобіля
витяги ОСОБА_5, а вже потім - водія автомобіля. КАМАЗ у цей час стояв неподалік з відбитим переднім лівим
колесом. Поки він та інші люди надавали першу допомогу потерпілим, під»їхала
«швидка допомога». Всіх постраждалих завантажили в «швидку» і відправили до
лікарні. Як ОСОБА_6, так і його дружина лікувалися спочатку в Корюківській
райлікарні, а потім продовжили лікуватися вже в Чернігові. До теперішнього часу
після отриманих травм його дружина пересувається лише при допомозі костилів та
палки, тривалий час вона була зовсім нерухомою, 5 разів лікувалася стаціонарно,
тому потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути з винної особи на користь його дружини
60 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди та 3398,99 грн. у відшкодування
матеріальної шкоди за лікування, а також 15 тис. грн. у відшкодування
заподіяної йому особисто моральної шкоди та 452,78 грн. у відшкодування
матеріальної шкоди. Матеріальні витрати він підтверджує відповідними чеками,
квитанціями, лікарськими та аптечними документами, а також відповідними
письмовими розрахунками. Вважає, що підсудний, просто як водій автомобіля, в
якому вони їхали, міг хоча б пробачитися перед ними, чого він так і не зробив
до цього часу.

Свідок
ОСОБА_7, дружина підсудного, дала аналогічні показання, доповнивши їх тим, що
перед заокругленням дороги, яке вона знала напевно, вона попрохала чоловіка
знизити швидкість, що він і зробив, бо видимість дороги в цьому місці була
обмеженою із-за кущів та дерев. При цьому вона категорично стверджує, що на
заокругленні дороги їх автомобіль рухався зі швидкістю 40 км/год., що вона
бачила особисто, бо сиділа на передньому пасажирському сидінні.

Свідок
ОСОБА_4, водій автомобіля КАМАЗ,
пояснив, що вранці 3.12.2005р. він своїм службовим автомобілем їхав до смт.
Холми по роботі. По дорозі взяв пасажирку ОСОБА_8. На заокругленні дороги
неподалік від с. Стопилка, де видимість зустрічного транспорту була обмежена,
знизив швидкість, прийняв правіше і раптом із-за повороту виїхав зустрічний
автомобіль ВАЗ-Жигулі, який рухався майже по центру дороги. Щоб уникнути
зіткнення, ОСОБА_4 прийняв ще вправо, виїхав на узбіччя до самого обриву, але
ВАЗ ударився в ліве переднє колесо, яке відпало і спрацювали аварійні гальма.
Зупинився КАМАЗ перед
самою канавою, ледь не впавши у неї. ОСОБА_4 відразу ж через пасажирські двері,
бо двері водія були заблоковані від удару, виліз на вулицю і побачив, що
автомобіль ВАЗ внаслідок зіткнення розвернуло у протилежному напрямку, він був
сильно пошкоджений і в салоні знаходилися люди. ОСОБА_4 відразу ж зірвав клеми
з акумулятора, щоб автомобіль не зірвався. Водій «Жигулів» був затиснутий
деформованим капотом і кузовом, а жінка, яка сиділа поряд з ним, говорила: «Я ж
казала - не гони». З правих задніх дверцят вийшов потерпілий, удвох з яким вони
витягли жінку з заднього сидіння і надали їй першу допомогу. В цей час до місця
події під»їхали інші автомобілі та «швидка допомога». Спільними зусиллями вони
витягли водія «Жигулів» із салону та відправили всіх постраждалих до лікарні.
ОСОБА_4 залишався на місці ДТП до прибуття працівників міліції, приймав участь
в огляді місця події разом з іншими водіями та працівниками ДАІ, бачив у місці
зіткнення слід охолоджуючої рідини «тосол». Лише після відеозйомки за допомогою
трактора відтягнув КАМАЗ
на підприємство. На даний час КАМАЗ
вже давно відремонтований і працює.

Свідок
ОСОБА_8, яка їхала в якості пасажира в автомобілі КАМАЗ, підтвердила, що
автомобіль «Жигулі» раптово на повороті, де була обмежена видимість, з»явився
прямо по

3

центру дороги і
вдарився у КАМАЗ. Від
удару його розвернуло, а
КАМАЗ мало не з»їхав у кювет. Вона разом з ОСОБА_4ом надавала першу
допомогу пасажирам «Жигулів» і ясно чула, як жінка на передньому сидінні
говорила водію «Жигулів» про те, навіщо він гнав, тобто швидко рухався.

Допитані
як свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10(поняті при огляді місця події), ОСОБА_11 (тесть
підсудного), працівники ДАІ та міліції - ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, працівники «швидкої допомоги» - ОСОБА_18,
ОСОБА_19 та ОСОБА_20, ОСОБА_21, які всі були присутніми як при огляді місця
події, так і при складанні відповідних процесуальних документів, підтвердили
правильність розташування транспортних засобів на місці ДТП після
дорожньо-транспортної пригоди та місця їх фіксації на схемі до протоколу огляду
місця події.

Допитаний
в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 категорично стверджував, що зіткнення
транспортних засобів відбулося на полосі руху автомобіля КАМАЗ, воно відбулося
б і в тому випадку, якби КАМАЗ навіть стояв і не рухався.

Також
вина підсудного підтверджується: повідомленнями Корюківської райлікарні про те,
що 3.12.2005р. об 11-й год. 30 хв. дня в прийомне відділення були доставлені
травмовані: ОСОБА_6 - закритий перелом ребер зліва, забій правого ліктьового
суглобу; ОСОБА_5 закритий перелом в/З лівого плеча, закритий перелом н/3 лівого
стегна; підсудний ОСОБА_1 - закритий перелом лівого плеча, закритий перелом
ребер зліва; ОСОБА_1 - ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана лоба, забій
лівого плечового суглобу та ін., а також неповнолітня ОСОБА_23 - ЗЧМТ, струс
головного мозку, різана рана лоба (а.с.9-13), протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної події та схемами до нього про те, що на автодорозі між
селами Стопилка і Рибинськ Корюківського району при відсутності попереджувального
знаку про заокруглення дороги виявлені на правому узбіччі дороги по ходу руху
автомобіль КАМАЗ та автомобіль ВАЗ-21063 на протилежному узбіччі дороги, на
полосі руху КАМАЗа виявлено слід тосолу на відстані 1 м від узбіччя та п»ятно
крові на відстані 1,9 м від автомобіля ВАЗ (а.с.14-17), протоколом огляду і
перевірки технічного стану автомобіля ВАЗ-21063, у якому деформовані капот,
бампер, дах, ліве та праве крила, кріплення двигуна, передня панель, повна
деформація кузова автомобіля, розбиті фари, лобове скло, радіатор, склоомивач
(а.с.18-19) та фототаблицею до протоколу (а.с.20-22), протоколом огляду і
перевірки транспортного засобу - автомобіля КАМАЗ-35111, якому деформовані
передній бампер, передня решітка, рульова колонка, ліві двері, тормозний барабан,
ліва підніжка відсутня, відсутнє переднє ліве колесо, тріснуте лобове скло
(а.с.23-24), протоколом медичного огляду про те, що водій автомобіля КАМАЗ
ОСОБА_4 на момент ДТП був тверезий (а.с.26), розписками підсудного, його тестя
ОСОБА_11 та директора ПСП «Рекорд» ОСОБА_21 про повернення їм автомобілів, що
постраждали в момент ДТП, і речей, які знаходилися в них (а.с.32-35), актом
судово-медичного дослідження № 707 та висновком судово-медичної експертизи №
1463 про те, що у потерпілої ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді
закритого перелому верхньої та середньої третин лівої плечової кістки зі
зміщенням зламків, закритого багатоуламкового перелому дистального метаепіфезу
лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, котрі виникли від дії тупих предметів,
могли утворитися 3.12.2005р., в тому числі при ДТП, і відносяться до категорії
середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров"я
(а.с.47-48, 51-52), висновком експерта № 1479 про те, що у потерпілого ОСОБА_6
мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 10, 11 ребер зліва,
закритого перелому гомілки правої променевої кістки, забиття лівої нирки,
гематоми передньої черевної стінки, забитої рани голови, котрі виникли від дії
тупих предметів і могли утворитися 3.12.2005р. при тих же обставинах та відносяться до категорії середнього ступеню
тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров»я (а.с.56-57), довідками
про лікування потерпілих у стаціонарі та амбулаторно (а.с.61, 73-74, 228-229),
протоколами відтворення обстановки та обставин події за участю учасників ДТП і
схемами до них (а.с.85-90), висновком експертизи обставин та механізму ДТП №
462-А про те, що водій автомобіля КАМАЗ не мав технічної можливості своїми
односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ; водій автомобіля
ВАЗ, рухаючись по своїй смузі руху, мав технічну можливість уникнути зіткнення;
водій автомобіля КАМАЗ у даній дорожній обстановці повинен був діяти у
відповідності до п.

4

12.3.
ПДР, а водій автомобіля ВАЗ
- відповідно до пп. 10.1., 11.2. та
11.3. ПДР (а.с.

103-105);
висновком додаткової комплексної автотехнічної експертизи (транспортно-

трасологічної
експертизи та експертизи обставин та механізму ДТП) № 250 про те, що

зіткнення
автомобілів КАМАЗ та ВАЗ було
близьким до зустрічного, первинний контакт

відбувся
передніми лівими частинами транспортних засобів, перекриття контактуючих

ділянок
становило до 0,8м.; в момент первинного контакту ліва бічна частина автомобіля

КАМАЗ знаходилася на
відстані близько 1,5 м від правого при русі у напрямку м. Корюківка

краю
проїзної частини ділянки автодороги
Корюківка-Рибинськ, а ліва бічна частина

автомобіля
ВАЗ знаходилася на відстані близько 0,7 м від лівого при русі у напрямку с

Рибинськ
краю проїзної частини автодороги
Корюківка-Рибинськ; зіткнення автомобілів

ВАЗ та КАМАЗ відбулося на
правій при русі у напрямку м. Корюківка смузі руху ділянки

автодороги Корюківка-Рибинськ
на відстані близько 0,7-1,5 м від правого при русі у

напрямку
м. Корюківка краю проїзної частини, на деякій відстані перед початком сліду

гальмування
лівих коліс автомобіля КАМАЗ
та місцем розташування плями «тосолу»,

зафіксованих
на схемі до протоколу ОМ ДТП
від 3.12.2005р.; в умовах даної пригоди

величина
максимально допустимої швидкості руху за умовою видимості елементів дороги 50

м на
горизонтальній, рівній в повздовжньому та поперечному профілі дороги для
автомобіля

КАМАЗ визначається
рівною не більше 74,3-74,7 км/год., а для автомобіля ВАЗ - не більше

78,8
км/год. (а.с. );
документами підсудного на право керування даним транспортним засобом (а.с.145),
витягом із Правил дорожнього руху в Україні (а.с.133), показаннями потерпілої
ОСОБА_5 (а.с.66-67).

Таким
чином, підсудний порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації
транспортного засобу, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілим
середньої тяжкості тілесні ушкодження, і його дії органом досудового слідства
вірно кваліфіковані за ст. 286 ч.1 КК України.

Посилання
підсудного та його адвокатів про те, що можливими причинами ДТП могли бути
неправильні дії водія автомобіля КАМАЗа
в даній дорожній обстановці, неправильна фіксація місця події працівниками
органів внутрішніх справ, що потягло за собою невідповідні дійсним фактам
висновки експерта про вину водія автомобіля ВАЗ у даній ДТП, та інші їх доводи,
суд визнає такими, що не відповідають дійсності, а є намаганням підсудного
уникнути відповідальності за скоєне, бо ці доводи суперечать матеріалам справи,
показанням потерпілих, свідків, висновкам автотехнічних експертиз і не
ґрунтуються на законі, оскільки в ході досудового та судового слідства
достовірно встановлено, що підсудний керував автомобілем з порушенням Правил
дорожнього руху, має незначний стаж водія (два місяці), у місці ДТП не було туману,
асфальтове дорожнє покриття було сухим, ніщо не заважало водієві автомобіля ВАЗ
уважно стежити за дорогою і дорожньою обстановкою, вибирати безпечну швидкість
та інтервал з урахуванням дорожньої обстановки; не може суд і трактувати на
користь підсудного посилання його захисників на те, що працівники органів
внутрішніх справ неналежно склали процесуальні документи, бо ці всі доводи були
перевірені в ході судового слідства і не знайшли свого підтвердження, про що
категорично стверджують свідки ДТП
та учасники огляду місця події, ці доводи не були підтверджені в ході судового
слідства відповідними доказами, а також суд враховує інші фактичні обставини
справи, які повністю відповідають дійсності, тому суд визнає підсудного винним
у скоєнні вищезазначеного злочину.

Призначаючи
підсудному покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного
злочину, конкретні обставини його вчинення, наслідки від його вчинення
-заподіяння двом потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що потягли
за собою ускладнення з приводу їх здоров»я, повсякденного життя, тривале
лікування потерпілої ОСОБА_5 в умовах стаціонару (5 разів), особу підсудного,
який раніше не був судимий і не притягувався ні до кримінальної, ні до
адміністративної відповідальності, вперше скоїв злочин невеликої тяжкості з
необережності внаслідок недостатньої кваліфікації водія, працездатний і має
постійне місце роботи, за місцем проживання та місцем роботи характеризується
виключно з позитивного боку, має на своєму утриманні трьох неповнолітніх дітей
(ще сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу), відсутність
обтяжуючих та пом»якшуючих його вину обставин, прохання потерпілого не

5

позбавляти
підсудного волі, а також інші обставини, у зв'язку з чим суд приходить до
висновку, що підсудному слід призначити покарання в межах санкції ч.І ст. 286
КК України - у виді обмеження волі на досить тривалий строк без позбавлення
його права керування транспортними засобами. Запобіжний захід підсудному за
таких обставин до набрання вироком чинності слід залишити той же - підписку про
невиїзд.

При
цьому суд враховує, що підсудний скоїв злочин невеликої тяжкості, має на своєму
утриманні трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується відповідними
документами, тому він підпадає під дію пп. "б" ст. 1 Закону України
„Про амністію" від 19.04.2007р., і підсудний не заперечує проти
застосування відносно нього акту амністії, тому слід звільнити його від
відбування призначеного покарання з цих підстав.

Прокурором
по справі заявлені цивільні позови (а.с.159,161, 163, 164) про стягнення з
підсудного коштів на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
Корюківській райлікарні відповідно на суми - 91,45 грн. та 88,25 грн., а також
про стягнення з підсудного на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» та
Чернігівської міської лікарні № 2 (двічі) відповідно - 2577,78 грн., 1774,08
грн. та 887,04 грн. за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 Всі позови
прокурора підтверджені відповідними письмовими розрахунками лікувальних
закладів (а.с.158, 160, 162, 124, 226), тому вони підлягають повному
задоволенню, оскільки стаціонарне лікування потерпілих знаходиться у причинному
зв»язку із злочинними діями підсудного і тому підлягають відшкодуванню ним.

Також з
підсудного підлягають стягненню кошти, затрачені експертами на проведення двох
автотехнічних експертиз, які також підтверджені письмовими розрахунками на суми
відповідно - 261,12 грн. та 247,86 грн., а всього на загальну суму - 508,98
грн. (а.с.102, ), але ці кошти підлягають стягненню не на користь експертної
установи, яка фінансується з Державного бюджету, а на користь держави
відповідно до чинного законодавства, і підлягають відшкодуванню винною особою,
тобто підсудним.

По
справі потерпілими заявлені цивільні позови про стягнення з винної особи
матеріальної та моральної шкоди: на користь ОСОБА_5 - 60 тис. грн. у
відшкодування моральної шкоди та 3398,99 грн. у відшкодування матеріальної
шкоди; на користь ОСОБА_6 - 15 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди та
452,78 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Позови підтверджені
відповідними письмовими доказами (чеками, квитанціями, документами лікувальних
закладів, відповідними письмовими розрахунками про судові витрати) в частині
відшкодування матеріальної шкоди обом потерпілим (а.с.61, 73-74, 113-117,
125-127, 227-233, 236-238, 244-255 та ін.), тому підлягають повному задоволенню
і стягненню з підсудного на користь обох потерпілих. Однак позови в частині
відшкодування моральної шкоди обом потерпілим не є співвідповідними до
перенесених потерпілими моральних страждань як у час заподіяння їм тілесних
ушкоджень та моральних переживань, так і в даний час з урахуванням стану
здоров»я обох потерпілих, тому з урахуванням вимог розумності та справедливості
суд оцінює заподіяну потерпілій ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі - 12 тис.
грн., а потерпілому ОСОБА_6 - у розмірі 3 тис. грн., що й підлягає стягненню на
їх користь з підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, яким була
заподіяна моральна шкода обом потерпілим. Посилання адвоката підсудного на ту
обставину, що надані потерпілими чеки про сплату благодійних внесків на користь
лікувальних закладів та придбання «інших ліків» відшкодуванню не підлягають, є
безпідставними і суд до уваги їх не бере, оскільки потерпілі внаслідок
злочинних дій підсудного потрапили до лікувальних закладів і у зв»язку з цим
понесли відповідні витрати на лікування.

Речових
доказів по справі немає, бо обидва автомобілі, які були учасниками ДТП, ще у
ході досудового слідства були повернуті їх власникам, чого не заперечують всі
учасники процесу, тому ці транспортні засоби повинні залишатися в їх власності та
користуванні.

Керуючись
ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

Визнати
ОСОБА_1 винним за ст. 286 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді
обмеження волі строком на - 2 (два) роки, без

6

позбавлення його права керування транспортними засобами.

На
підставі п. «б» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007р.
засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання у зв»язку з
актом амністії.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь Корюківської районної лікарні - 179 (сто
сімдесят дев»ять) грн. 70 коп.
у відшкодування витрат за лікування потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» - 2577
(дві тисячі п»ятсот сімдесят сім) грн. 78 коп. за лікування потерпілої ОСОБА_5

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської лікарні № 2 - 2661 (дві
тисячі шістсот шістдесят одну) грн. 12 коп. за лікування потерпілої ОСОБА_5

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_5- 12000 грн. у відшкодування
моральної шкоди та 3398,99 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяних
злочином, а всього - 15398 (п»ятнадцять тисяч триста дев»яносто вісім) грн. 99
коп.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6- 3000 грн. у відшкодування моральної
шкоди та 452,78 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяних злочином, а
всього - 3452 (три тисячі чотириста п»ятдесят дві) грн. 78 коп.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь держави - 508 (п»ятсот вісім) грн. 98 коп. за
проведення по справі НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області судових
автотехнічних експертиз.

Решта
позовних вимог задоволенню не підлягає у зв»язку з їх безпідставністю.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1
до набрання вироком чинності залишити той же - підписку про невиїзд.

На вирок
суду протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана апеляція.