УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №277/44/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 122 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бережки Дубровицького району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_6
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за те, що 28 травня 2011 року приблизно о 20 годині, біля своєї присадибної ділянки в селі Бараші Ємільчинського району, на грунті особистих неприязних відносин, під час суперечки з ОСОБА_8 підійшов то потерпілого ззаду, взяв руками за шию, внаслідок чого ОСОБА_8 присів на коліна та випустив з руки сокиру, якою забивав кілок у землю припинаючи бичків. Після цього ОСОБА_6 підняв сокиру, підійшов спереду до ОСОБА_8 , взяв останнього рукою за комір сорочки, а іншою рукою з сокирою, умисно, безпричинно наніс приблизно 10 ударів в область обличчя та голови і біля 10 ударів в область задньої частини тулуба та лівого плеча. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді: садна в лівій поперековій ділянці з переходом на ліву частину грудної клітки, перелому задньої частини 11 ребра зліва /проекція садна/, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна на потилиці, синців в ділянці лівої щоки, під лівим оком, в лобній ділянці, крововиливу на слизовій оболонці губ зліва та лівої щоки, рани на слизовій оболонці верхньої губи зліва, садна в ділянці середньої частини лівого плеча.
Суд призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначений іспитовий строк терміном 1 рік 6 місяців та покладено на засудженого обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Частково задоволений цивільний позов ОСОБА_8 , стягнуто з ОСОБА_6 554 грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 3000 гривень моральної шкоди.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, провадження закрити, у задоволенні цивільного позову відмовити.
Вважає вирок суду незаконним. Не заперечує факт конфлікту, що відбувся між ним та потерпілим ОСОБА_8 28 травня 2011 року за місцем проживання в селі Бараші Ємільчинського району. Вказує, що конфлікт відбувся на його присадибній ділянці і він захищався від нападу ОСОБА_8 , який в стані алкогольного сп`яніння з сокирою кинувся на нього, що ствердила свідок ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та експерт ОСОБА_11 .. Вказує, що по дорозі до лікарні у ОСОБА_8 неодноразово виникала блювота, так як він був п`яним. Після конфлікту ОСОБА_8 неодноразово падав в яму на биту цеглу і в стані алкогольного сп`яніння раніше ломив собі ребра. Аналогічний випадок відбувся з потерпілим за дві неділі до конфлікту. Тоді ОСОБА_8 наступив на ціп, яким був прив`язаний бичок, внаслідок чого падав і поломив собі ребра. Направлення ОСОБА_8 до експерта було видане через 8 місяців і це пов`язано з тим, що ОСОБА_12 зять потерпілого і бувший дільничний інспектор, а брат жінки потерпілого ОСОБА_13 , також бувший співробітник міліції і батько слідчої ОСОБА_14 .. Стверджує, що свідок ОСОБА_15 дав суду неправдиві покази, а свідок ОСОБА_10 під тиском змінив покази.
Неповнота слідства і судового розгляду полягає у тому, що було відхилене клопотання обвинуваченого про призначення додаткової екпертизи по ОСОБА_8 , для з`ясування можливості отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок падіння в стані алкогольного сп`яніння з висоти власного росту на биту цеглу та проведення експертизи щодо нього, оскільки зроблений експертом висновок сфальсифікований.
Тому вважає, що кримінальну справу повинні були порушити проти ОСОБА_8 , а не проти нього через 8 місяців після події.

В запереченні на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 просить залишити її без задоволення, вирок суду щодо ОСОБА_6 , без зміни. Вказує, що ОСОБА_6 був ініціатором конфлікту і побиття. Першим застосував силу, почав бити у тому числі і сокирою. Свідок ОСОБА_9 лише підтвердила факт бійки, однак вона не бачили, хто її розпочав і хто кого бив.
ОСОБА_8 вказує на безпідставність твердження ОСОБА_6 , про наявність біля 2.7 проміля алкоголю в його крові, так як згідно акту токсикологічного дослідження від 28.05.2011 року, у зразку крові виявлено етиловий алкоголь в концентрації 0,49 %, що й зазначено у вироку.
Суд дослідив всі обставини справи та висновки судово-медичних експертиз. За висновком експертизи № 138 від 17.02.2012 року, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної комісійної експертизи № 134 від 26.11.2013 року тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворились найвірогідніше у проміжку 2-3-х тижнів до часу освідування і з травмою перенесеною 28.05.2011 року у причинному зв`язку не перебувають.
Стверджує, що після побиття ОСОБА_6 , йому допомагав дійти додому ОСОБА_15 і він підтвердив це в суді. По дорозі не міг падати в обрив на биту цеглу.
Вважає надуманою заяву ОСОБА_6 щодо тиску органів слідства на свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , які покази в судовому засіданні давали добровільно.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляцію, заперечення прокурора ОСОБА_7 і потерпілого ОСОБА_8 проти апеляції засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів апеляцію засудженого залишає без задоволення виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 , в умисному середньою тяжкості тілесному ушкодженні за обставин наведених у вироку, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Суд першої інстанції дав оцінку показанням ОСОБА_6 про те, що він лише оборонявся від ОСОБА_8 , який безпричинно обвинуватив його у вбивстві гусака, намагався вдарити сокирою. Захищаючись, отримав удар топорищем сокири по руці і по носі. Коли ОСОБА_8 схопив його рукою за сорочку і потягнув на себе, в цей час обороняючись вдарив його головою в лице. У ОСОБА_8 з носа потекла кров, тому залишив його і пішов до свого будинку. З подвір`я спостерігав як ОСОБА_8 декілька разів падав по дорозі до додому. Після цього він повернувся на поле до місця бійки, де забрав сокиру ОСОБА_8 , приніс її додому як доказ.
Суд також перевірив доводи ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_8 сам отримав тілесні ушкодження в травні 2011 року, за 2-3 тижні до сварки, коли прив`язував бичка і падав на землю.
Суд розцінив показання обвинуваченого ОСОБА_6 як намір уникнути відповідальності, що мотивував у вироку.
Так, мотивуючи прийняте рішення суд послався на показання потерпілого ОСОБА_8 про те, що 28.05.2011 року ввечері пішов на поле з сокирою перебивати бичків. До нього підійшов ОСОБА_6 , який став пред`являти безпідставні претензії, далі схопив його за шию, повалив на коліна. Тримаючи лівою рукою за сорочку забрав сокиру, якою вдарив його у вухо. Далі продовжив наносити удари сокирою по голові та по тулубу. Від отриманих ударів втратив свідомість. Коли прийшовши до тями, побачив свого сусіда ОСОБА_15 , якого попросив допомогти дійти додому і повідомив останньому, що був побитий ОСОБА_6 .. Після чого викликали автомобіль швидкої допомоги, який відвіз його до лікарні.
Суд правильно послався на показання свідка ОСОБА_15 який підтвердив показання потерпілого і показав суду, що 28.05.2011 року ввечері йшов забирати з поля свого бичка. По дорозі зустрічав ОСОБА_6 .. Далі на полі зустрів ОСОБА_8 , у якого було побите лице. Останній повідомив, що його побив ОСОБА_6 та попросив допомогти дійти до додому. Привівши ОСОБА_8 додому, посадив його на порозі та покликав його дружину.
У вироку суд також послався на показання свідка ОСОБА_17 яка суду показала, що 28.05.2011 року ввечері сусід ОСОБА_18 привів додому її чоловіка ОСОБА_8 , який був побитий. Чоловік розповів, що його побив сокирою ОСОБА_6 .. Зателефонувала до зятя ОСОБА_12 , попросила терміново приїхати. Далі викликали швидку допомогу, яка забрала чоловіка до лікарні, де він перебував два тижні.
Свідок ОСОБА_12 підтвердив покази ОСОБА_17 і показав суду, що 28.05.2011 року перебував на роботі в селі Бараші. Ввечері отримав повідомлення від ОСОБА_17 про те, ще побили ОСОБА_8 .. Коли приїхав, побачив ОСОБА_8 з розбитою головою. Потерпілий розповів, що його побив ОСОБА_6 .. Він викликав швидку допомогу та повідомив правоохоронні органи. Того ж дня підходив до ОСОБА_6 і запитував, за що він побив ОСОБА_8 .. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , не бачив. Наступного дня йому телефонував ОСОБА_6 та пропонував вирішити питання мирним шляхом, не писати заяви до правоохоронних органів.
Суд послався на показання свідка ОСОБА_16 про те, що в травні 2011 року до нього приходив ОСОБА_6 який розповів, що побився з своїм сусідом ОСОБА_8 і пропонував стати свідком, свідчити правоохоронним органам, що під час бійки ОСОБА_6 тільки захищався. За такі свідчення пропонував грошову винагороду.
У вироку суд послався на показання свідка ОСОБА_19 , яка як фельдшер автомобілем швидкої допомоги приїхала на виклик в смт. Бараші до хворого ОСОБА_8 .. Вона показала, що 28.05.2011 року побачила з розбитою головою потерпілого, надала першу допомогу та госпіталізувала до Ємільчинської ЦРЛ. ОСОБА_8 повідомив, що його побив сусід. Наступного дня приблизно о 8 години ранку до фельдшерського пункту приходив ОСОБА_6 щоб «зняти побої», на що вона відмовила та запропонувала поїхати до центральної лікаря в смт. Ємільчине.
Суд також послався на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які знаходилися неподалік від місця події, чули сварку, однак самої бійки не бачили, що спростовує твердження ОСОБА_6 про те, що потерпілий нападав на нього з сокирою, яку пізніше працівники міліції виявили та вилучили у засудженого.
Суд дослідив і врахував протоколи слідчих дій та інші долучені учасниками судового засідання до матеріалів кримінального провадження документи: протокол обшуку від 16 лютого 2012 року у будинку ОСОБА_6 , де виявлено та вилучено сокиру, яку останній зберігав у спальні під ліжком. Дану сокиру оглянуто та визнано речовим доказом по справі; протокол відтворення обстановки та обставин події від 21 лютого 2012 року з фототаблицею до нього під час якого потерпілий ОСОБА_8 розповів та за допомогою статиста показав, як саме ОСОБА_6 наносив йому удари сокирою; протоколи очних ставок проведених між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_15 .. Зазначені особи підтвердили свої показання, які давали під час досудового розслідування.
Суд врахував акт токсикологічного дослідження від 28.05.2011 року згідно якого, у зразку крові ОСОБА_8 виявлено етиловий алкоголь в концентрації 0.49 %.
Суд дослідив і врахував висновок судово-медичної комісійної експертизи № 134 від 26.11.2013 року згідно якої, встановити строки виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 достовірно не виявляється можливим, найвірогідніше вони утворились у проміжку 2-3-х тижнів до часу освідування і з травмою перенесеною 28.05.2011 року у причинному зв`язку не перебувають. Зазначеним висновком комісійної експертизи також спростовуються твердження засудженого про напад на нього (т. 2 а. с. 17).
Суд також дослідив висновок судово-медичної експертизи № 138 від 17.02.2012 року згідно якого, тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді садна в лівій поперековій ділянці з переходом на ліву частину грудної клітини, перелому задньої частини 11 ребра зліва /проекція садна/ утворились від дії тупого предмету за механізмом удару та належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Ці тілесні ушкодження могли утворитись від одного удару травмуючого предмету.
Колегія суддів вважає, що суд вжив всіх необхідних заходів до об`єктивного розгляду кримінального провадження. По справі проведено ряд судово-медичних експертиз, в тому числі комісійна щодо ОСОБА_6 , висновки яких сприяли встановленню істини та враховані судом при постановленні обвинувального вироку (т. 2 а. с. 14, 18, 35, 37).
За наведених обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про те, що під час бійки ОСОБА_6 наносив удари потерпілому ОСОБА_8 спричинивши йому тілесні ушкодження. Його доводи про те, що він лише захищався спростовані в ході судового слідства, є безпідставними, їх суд правильно розцінив як спосіб захисту та намагання уникнення відповідальності за вчинене.
Перевіркою кримінального провадження не знайшли також свого підтвердження і є надуманими інші доводи ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_8 то п`яним після конфлікту падав в яму на биту цеглу, то що раніше ломив собі ребра за дві неділі до конфлікту, коли наступив на ціп, яким був прив`язаний бичок, внаслідок чого падав і поломив собі ребра.
Тому, колегія суддів вважає правильною кваліфікацію дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила будь якої інформації на підтвердження доводів ОСОБА_6 про вплив бувшого дільничного інспектора ОСОБА_12 чи інших працівників Ємільчинського РВ УМВС України в Житомирській області на хід слідства чи вплив на прокурора району по даному кримінальному провадженню.
Підстав для скасування вироку суду з мотивів вказаних засудженим ОСОБА_6 , не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів -
постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ємільчинського районного Житомирської області від 30 грудня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000211 щодо нього без зміни.
На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду
Житомирської області: