Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2008 року Семенівський районний суд
Полтавської області в складі:
- судді Халявки В.І.
секретарі - Козулі Н.П..,
прокурора - Каменєва В.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка справу про обвинувачення
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, народився в с.Шепелівка
Семенівського району Полтавської області, мешканця с.Устимівка Семенівського
району Полтавської області, одруженого, з середньою освітою, не маючого
постійного місця роботи, судимого 19 грудня 2007 року Семенівський районним
судом Полтавської області за ст. 164 ч.1 КК України до 120 годин громадських
у злочині передбаченому ч.2
Підсудний
ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.389 КК України за таких обставин.
Вироком
Семенівського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2007 року
ОСОБА_1 був засуджений за ст.164 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт.

Згідно з
розпорядженням №104 від 28 січня 2008 року Устимівської сільської ради
Семенівського району засудженого було прийнято на безоплатну роботу для
відбування покарання у вигляді громадських робіт. Відповідно до вказаного
розпорядження було складено графік виходу на роботу, згідно з яким засуджений
повинен був працювати в с.Устимівка на різних комунальних об'єктах: сільському
цвинтарі, будинку культури, бібліотеці, фельдшерсько-акушерському пункті і таке
інше.

ОСОБА_1 від самого початку почав ухилятися від відбування
покарання, порушуючи при цьому громадський порядок та допускаючи прогули без
поважних причин.

Так 31 січня 2008 року засуджений скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КК України, за що був підданий
стягненню у вигляді арешту на 3 доби. 13 лютого 2008 року він скоїв
правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП і був підданий адміністративному
стягненню.

Засуджений допустив невихід на роботу. Так в період з 28
січня по 31 січня 2008 року замість 16 годин відпрацював тільки 12 годин. 7
лютого 2008 року ОСОБА_1 був попереджений про відповідальність за ухилення від
відбуття покарання, але і після цього продовжував ухилятися від громадських
робіт. Не зважаючи на це 11 та 12 лютого 2008 року ОСОБА_1 без поважних причин
не вийшов на роботу. Засуджений не з'явився на роботу без поважних причин також
18,19,20 та 21 лютого 2008 року. Встановлено, що ОСОБА_1 в ці дні вживав
алкогольні напої і саме з цієї причини не міг відбувати призначене покарання.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного
ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину визнав повністю і щиросердно розкаявся.

При цьому показав, що він дійсно без поважних причин не
виходив на роботу 11,12 та з 18 по 21 лютого 2008 року при тому, що був
попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування
покарання.

В
порядку ст. 299 КПК України, в судовому
засіданні не досліджувалися докази щодо обставин, які визнав підсудний і які
ніким не оспорюються.

Зважаючи
на послідовність і об'єктивність показів підсудного, які підтверджуються
об'єктивно матеріалами справи, суд вважає доведеною в ході слідства вину
підсудного в скоєному злочині.

Підсудний
ОСОБА_1 ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт, тобто
без поважних причин більше двох разів на місяць не вийшов на роботу, тому його
дії правильно кваліфіковані за ст.389 ч.2 КК України.

При
призначенні покарання підсудному суд враховує, що він негативно
характеризується за місцем проживання.

В якості
обставин, що пом'якшують покарання суд враховує щиросердне каяття підсудного та сприяння розслідуванню справи.

З
урахуванням викладеного суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання
у вигляді обмеження волі.

Підсудний вчинив злочин під час відбування покарання за
вироком суду від 19 грудня 2007 року , тому
покарання йому слід призначити
відповідно до ст.71 КК України. Підсудний
відбув всього 24 години громадських робіт. Невідбута частина складає 96
годин.

Зважаючи
на обставини, що пом'якшують покарання, суд вважає за можливе відповідно до ст.75
КК України звільнити засудженого від призначеного покарання, призначивши йому
іспитовий термін.

Керуючись ст.ст.299,323, 324 КПК України,

З А С У
Д И В :

ОСОБА_1
за ст.389 ч.2 КК України
до 1 ( одного ) року обмеження волі.

Відповідно
до ст.71 КК України за сукупністю злочинів шляхом приєднання до призначеного покарання повністю невідбутої
частини покарання за попереднім вироком,
визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді 1 ( одного ) року і 12 ( дванадцяти ) днів обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в законну
силу залишити попередній - підписку про невиїзд з місця проживання.

На вирок протягом 15 діб з часу його проголошення може
бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий - підпис

„ ЗГІДНО „

Голова Семенівського
районного суду

Полтавської області
В.О.Любицький

-2-