АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА Іменем України

17 квітня 2007 року апеляційний суд Житомирської
області в складі:

головуючого: Фоміна Ю.В.,

суддів: Зав'язуна С.М. та Заліщука М.С.,

за участю
прокурора: Руденка В.І.,

представника
потерпілих: ОСОБА_8.,

цивільного
позивача: ОСОБА_6.,

засуджених: ОСОБА_1., ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, потерпілих
ОСОБА_3., ОСОБА_4та їх
представника ОСОБА_8., цивільних позивачів ОСОБА_5., ОСОБА_6., засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2., на вирок
Народицького районного суду Житомирської області
від 27 листопада
2006 року,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
не судимого,

засуджено за ст. 187
ч. З КК України на 8
років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного на праві власності майна.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судимого 27.05.2005р. Овруцьким райсудом Житомирської області
за ст. 125 ч.1 КК
України до 510грн. штрафу,

засуджено за ст. 187
ч. З КК України на 7
років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного на праві власності майна.

Запобіжний захід засудженим залишений -
тримання під вартою.

Справа № 11-274/2007 Головуючий у суді 1-ї інстанції Хаюк С.М.

Категорія ст. 187 ч. 3 КК України Суддя-доповідач Заліщук М.С.

Постановлено
стягнути в солідарному порядку
із засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
на користь потерпілих ОСОБА_3. та ОСОБА_4 23.000 гривень матеріальної та по 5.000 гривень кожному на відшкодування моральної шкоди, на користь
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. по 2.000 гривень кожній на відшкодування моральної шкоди, на
користь ОСОБА_7. - 3.762, 47 гривень на відшкодування матеріальних збитків.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в солідарному порядку на користь НДЕКЦ при УМВС
України в Житомирській області 140,76грн. за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог
ст. 81 КПК
України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_1. та ОСОБА_2. засуджено за вчинення злочину за
наступних обставин.

12.05.2005
року о 22
годині 30
хвилин ОСОБА_1 та ОСОБА_2., за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном поєднаним з погрозою застосування
насильства, небезпечного для життя
та здоров'я потерпілих, з корисливих спонукань, скоїли напад на ОСОБА_3 та ОСОБА_4. При цьому, ОСОБА_2., знаходячись у господарстві потерпілих,.
за допомогою палиці загнав в будку
собаку і залишився стояти біля будинку, в той час, як ОСОБА_1 через вікно проник до вказаного будинку,
де, погрожуючи іграшковим пістолетом фізичною розправою, та знищенням майна
шляхом підпалу будинку, які
(погрози) ОСОБА_3., сприймав реально, вимагав передати йому грошові кошти, після чого наніс декілька ударів інвалідною
палицею та кочергою по сідницям, ногам, та рукам ОСОБА_3., від чого останній впав на підлогу, чим заподіяв легкі
тілесні ушкодження у вигляді одного
синця на лівій нозі в області стегна, одного синця на правій руці та двох синців на обох сідницях. В послідуючому,
ОСОБА_1, підійшов до лежачої на
ліжку ОСОБА_4та рукою вихопив у неї між ногами грошові кошти в сумі 10.000
грн., заподіявши їй при цьому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на правій нозі в області стегна,
після чого під ковдрою забрав кошти
в сумі 14.000 грн., а всього в сумі 24.000 грн.. В подальшому ОСОБА_1 передав вказані гроші через вікно ОСОБА_2.. Таким
чином ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
заволодівши чужим майном заподіяли потерпілим
матеріальну шкоду на вказану суму та спричинили їм легкі тілесні ушкодження.

В апеляціях:

прокурор, як в апеляції так і доповненнях до неї, просить
вирок суду першої інстанції скасувати у зв'язку з
його незаконністю та не відповідністю матеріалам справи,
м'якістю призначеного засудженим
покарання. Не

оспорюючи фактичні обставини справи вважає, що суд не врахував тяжкість злочину, який відноситься до категорії особливо
тяжких, те, що дії підсудних були
заздалегідь сплановані, не врахував думку потерпілих, які просили призначити засудженим більш суворе покарання. В
порушення вимог ст. 28 КПК
України, після того, як було розпочато судове слідство, прийняв цивільні позови від потерпілих. Незаконно визнав цивільними
позивачами ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
та в подальшому безпідставно стягнув з засуджених кошти у вигляді задоволення їх цивільного позову про
відшкодування заподіяної їм матеріальної та
моральної шкоди, так як вони не є потерпілими по справі. Зазначає, що при постановлені вироку, в його
описовій частині, суд взагалі не
мотивував свою позицію щодо того, чому було відхилено підтримане потерпілими
обвинувачення за ч. 4 ст.
187 КК
України. Також не ґрунтується на вимогах
закону рішення суду про стягнення з засуджених в солідарному порядку судових витрат. Просить постановити новий
вирок, яким засудити ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. за ч. З ст. 187 КК
України кожного на 10 років
позбавлення волі з конфіскацією належного їм майна. Стягнути з засуджених судові витрати в дольовому порядку. В
частині цивільних позовів справу направити на
новий судовий розгляд.

потерпілі ОСОБА_3та ОСОБА_4 в своїх апеляціях просять вирок суду першої
інстанції скасувати у зв'язку з
невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі .
засуджених. Вважають, що суд не
врахував стан їхнього здоров'я, який в наслідок вчиненого щодо них злочину різко погіршився, не взяв до уваги, що винні особи залишили їх на старості років без
грошей і не бажають відшкодовувати
заподіяні збитки, не вжив заходів по забезпеченню виконання цивільних позовів.
Просять задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі, стягнути на користь кожного з них по 50.000
гривень на відшкодування заподіяної їм моральної шкоди, вжити заходів по
забезпеченню виконання цивільних позовів.

представник потерпілих ОСОБА_8.
вважає, що вирок є незаконним із-за
неправильного застосування та
істотного порушення норм кримінального та кримінально-процесуального закону, м'якістю призначеного
засудженим покарання. На його думку судом
необгрунтовано була підтримана позиція державного обвинувача про перекваліфікацією злочинних дій ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. з ч. 4 на
ч. З ст. 187 КК
України. Суд при встановленні розміру
заподіяних збитків повинен був брати до уваги неоподаткований мінімум доходів громадян а не розмір податкової
пільги. Зазначив, що при постановлені
вироку, в його описовій частині, суд взагалі не мотивував свою позицію щодо
того, чому було відхилено підтримане ним та потерпілими обвинувачення за ч. 4 ст. 187 КК України. З урахуванням того, що в мотивуючій частині вироку вказано, що підсудні скоїли напад
на потерпілих з метою заволодіння
майном у великих розмірах, суд мав кваліфікувати їхні дії за ч. 4 ст.
187 КК України. Вказує на допущені органом досудового слідства та судом

порушення прав потерпілих на ознайомлення з матеріалами справи. Судом не було враховано стан здоров'я потерпілих, який в
наслідок вчиненого щодо них злочину
різко погіршився, безпідставно відмовлено в призначенні по справі експертизи
щодо встановлення дійсного стану здоров'я потерпілого ОСОБА_3., не взято до уваги, що винні особи залишили
потерпілих на старості років без
грошей і не бажають відшкодовувати заподіяні збитки, не вжив заходів по забезпеченню виконання цивільних позовів. Висновок
суду про те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується та щиро розкаявся в
злочині не відповідає фактичним обставинам
справи, так як він є особою, яка раніше неодноразово судима, в ході досудового
та судового слідства неодноразово змінював
свої показання. Вказує на те, що у вироку суд не зазначив безспірно встановлені
органом досудового слідства обставини, що обтяжують покарання засуджених - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння,
групою осіб. Своє рішення з даного приводу суд
не мотивував, що вплинуло на суворість покарання. За змістом апеляційної скарги представник потерпілих просить вирок суду першої інстанції скасувати в зв'язку з
однобічністю та неповнотою досудового слідства, які не можуть бути усунуті в
судовому засіданні. Справу направити на додаткове
розслідування.

цивільні позивачі ОСОБА_6. та ОСОБА_5. вважають, що вирок є незаконним в частині вирішення судом заявлених ними
цивільних позовів. При розгляді
позовних вимог суд не врахував всіх обставин справи, тяжкості і характеру
злочину, глибини їх фізичних та душевних страждань, вимог справедливості при визначенні розміру відшкодування
завданої їм моральної шкоди. Судом
не було взято до уваги, що стан здоров'я батьків (потерпілих) після злочину різко погіршився, винні особи
залишили батьків на старості років без грошей і не бажають відшкодовувати
заподіяні збитки. Злочином завдано потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.
Зазначені обставини їм, як рідним потерпілих,
завдали особливо тяжкі душевні страждання і душевного болю, змусили постійно доглядати батьків. ОСОБА_5. вказує на те, що хвилювання за батьків призвело до тяжкого
серцево-судинного захворювання, що
негативно відобразилося на її здоров'ї. За змістом апеляційних скарг цивільні позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просять
вирок суду в частині стягнення з підсудних на їх користь по 2.000
гривень змінити. Стягнути на
користь кожної з них по 10.000
гривень на відшкодування завданої їм
моральної шкоди, вжити заходів по забезпеченню виконання
цивільних позовів.

засуджений ОСОБА_1, як в апеляції так і доповненнях до неї, вважає, що вирок суду постановлено без повного дослідження
всіх обставин справи, призначене
йому покарання є занадто суворим. Посилається на те, що судом не взяті до уваги його показання про те, що він
оговорив ОСОБА_2. в злочині, який
той не вчиняв. Вважає, що суд, при розгляді позовних вимог потерпілих та
цивільних позивачів, не провів належного дослідження всіх документів та
медичних довідок наданих
останніми, які є
фіктивними.

Зазначене призвело до умисного збільшення заподіяних збитків, що вплинуло на суворість покарання. Просить вирок суду
скасувати а справу направити на додаткове
розслідування.

засуджений
ОСОБА_2., як в апеляції так і доповненнях до неї, також вважає, що вирок суду постановлено без повного
дослідження всіх обставин справи,
призначене йому покарання є занадто суворим. Посилається на те, що судом не взяті до уваги показання ОСОБА_1а про те,
що він оговорив його в злочині, який
він не вчиняв. Визнає себе винним тільки в неповідомленні органів міліції про розбійний напад вчинений ОСОБА_1им.
Вважає, що суд, в порушення
вимог ст. 28 КПК України, після того, як було розпочато судове слідство, прийняв цивільні позови від потерпілих.
Незаконно визнав цивільними позивачами
ОСОБА_5. та ОСОБА_6., в подальшому безпідставно постановив стягнути кошти у вигляді задоволення їх
цивільних позовів. Просить вирок
суду скасувати в повному обсязі а справу направити на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який
частково підтримав апеляцію державного обвинувача, та просив вирок скасувати з
направленням справи на новий судовий розгляд,
потерпілу, її представника та захисника, засудженого та його захисника, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 365
КПК України, колегія суддів вважає,
що подані апеляції підлягають частковому
задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 49 КПК України одним із прав потерпілого є його право знайомитися з матеріалами справи з
моменту закінчення досудового слідства.

Як свідчать матеріали справи слідчий направив
повідомлення потерпілим про
закінчення досудового слідства з роз'ясненням їх права на ознайомлення з матеріалами справи за адресою, за якою вони вже не
проживали в с. Жерев Народицького
району.(т.1 а.с. 302) 3 урахуванням
того, що потерпіли на цей час
проживали в м. Коростені слідчий фактично не виконав вимоги ст. 217
КПК України, чим істотно обмежив їх права.

Призначаючи справу до розгляду, отримавши заяву від
представника потерпілих про допущені органом
досудового слідства порушення прав потерпілих
на ознайомлення з матеріалами справи (т.2 а.с. 49), місцевий суд в порушення вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 2
липня 2004 року №13 „ Про практику застосування судами законодавства,
яким передбачені права потерпілих у
кримінальному судочинстві" цієї помилки не виправив чим, на думку колегії
суддів, допустив істотні порушення вимог передбачених ч. 2 п. 11
ст. 370 КПК України.

При цьому суд, в порушення вимог
Кримінально-процесуального законодавства,
не визнав представника потерпілих цивільним позивачем, не роз'яснив йому його
права передбачені ст.ст. 50 і
268 КПК
України.

Достовірно знаючи, що потерпілі під час досудового
слідства не заявили цивільний
позов, суд не роз'яснив їм та їх законному представнику право зробити це в судовому засіданні, але до початку
судового слідства.

Допущені судом порушення прав потерпілих та їх
представника призвело до того, що останньому, судом, на
підставі ст. 28
КПК України, було відмовлено
в прийнятті цивільних позовів, так як вони були ним заявлені під час
судового слідства.(т. 2
а. с. 290)

Крім того, відповідно до ст. 261
КПК України потерпілі (їх
представники) беруть участь у судовому засіданні
як сторона обвинувачення і користуються рівними з іншими учасниками судочинства
правами та свободою в наданні й дослідженні доказів, доведеності їх
переконливості перед судом.

Зазначені права потерпілих судом також були грубо
порушені.

Так, при розгляді справи, в порушення вимог ст. 277
КПК України, при зміні прокурором обвинувачення з більш тяжкого на
менш тяжкий злочин, суд не роз'яснив потерпілим, законному представнику їх
право підтримувати обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі(т.2 а.с. 294,
297).

Не зважаючи на те, що представник потерпілих, як в ході
всього судового розгляду справи так і в дебатах підтримував обвинувачення саме
за ч. 4 ст.
187 КК
України, суд, в мотивувальній частині вироку, в порушення вимог ст. 334
КПК України, не навів мотивів, на
підставі яких він не погоджується з його позицією, а погоджується з
обвинуваченням підтриманим прокурором про наявність в діях винних осіб складу злочину,
передбаченого ч. З ст. 187 КК
України.

Також, колегія суддів вважає, що судом при розгляді
справи допущена однобічність та неповнота судового
слідства, що виразилося в наступному.

Відповідно до вимог п. 2 вищезазначеного ПВС України за №
13, суд повинен з'ясувати, яку конкретну шкоду та в якому розмірі
заподіяно потерпілому злочином.

В даному випадку суд, незважаючи на висновок ЛКК
Коростенської міської поліклініки (т.2 а.с. 161),
показання допитаної в якості свідка
лікаря -психіатра ОСОБА_10
т.2 а.с. 315,
322), безпідставно відмовив в задоволенні
клопотання представника потерпілих про призначення по справі судово-психіатричної
експертизи для з'ясування
питання чи не
перебуває в

причинному зв'язку значне погіршення стану здоров'я
потерпілого ОСОБА_3. з вчиненим щодо нього злочином.

Відмовляючи в задоволенні зазначеного клопотання (т. 2
а.с. 170) суд не взяв до уваги, що
з'ясування зазначеного питання може вплинути на кваліфікацію злочину, так як однією із кваліфікуючих ознак ч. 4
ст. 187 КК України є заподіяння потерпілому тілесних
ушкоджень, які відносяться до категорії
тяжких, та на розмір збитків, які підлягають відшкодуванню.

Органи досудового слідства
пред'явили ОСОБА_2. та ОСОБА_1.
обвинувачення в тому, що вони вчинили злочин щодо потерпілих в стані

алкогольного сп'яніння, зазначивши в
обвинувальному висновку, що саме ця

обставина та
рецидив вчинених ОСОБА_2
злочинів обтяжує

відповідальність кожного з них.

Проте суд, в мотивувальній частині вироку, в порушення
вимог ст. 334 КПК
України, без належного обґрунтування та мотивів, не взяв до уваги вказані обставини.

Зазначене свідчить про те, що судом першої інстанції не з
достатньою повнотою встановлювалися та бралися
до уваги обставини, що впливають на ступінь і характер
відповідальності винних осіб.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи судом були
допущені також інші грубі порушення
кримінально-процесуального законодавства України, що призвели до тяганини по справі.

Зокрема, суд, в порушення вимог ст. 28
КПК України, на стадії судового слідства, у відсутність учасників судового
розгляду справи (прокурора, засуджених, захисників)
без обов'язкового обговорення, задовольнив клопотання
представника потерпілих про приєднання до справи цивільних позовів потерпілих, хоча в попередніх судових
засіданнях їм в цьому відмовив, а
також цивільних позовів від осіб, які взагалі не приймали участь в судовому
розгляді справи - ОСОБА_5
та ОСОБА_6, та у їхню відсутність визнав кожного з них цивільним позивачем, а в
подальшому і потерпілими.(а.с. 306, 311)

Періодична неявка в судові засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6
змусила суд затягувати судовий розгляд справи.

Також суд належним чином не з'ясував позицію державного
обвинувача щодо кваліфікації дій підсудних з
урахуванням того, що під час судових дебатів він підтримував обвинувачення за ч. 1
ст. 187 КК України, а покарання просив їм призначити за ч. З ст. 187 КК України.(т.2 а.с. 335)

При постановлені вироку суд, в порушення вимог ст. 93
КПК України, стягнув з засуджених судові витрати в солідарному
порядку, в той час, як вони

підлягали стягненню в дольовому порядку з урахуванням вини та майнового стану кожного з них.

Вказані істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, однобічність
та неповнота судового слідства допущені судом, не надають можливості при апеляційному розгляді справи належним
чином вирішити питання щодо законності вироку, є підставою для його
скасування і направлення справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді суд повинен усунути вказані вище помилки, дати
належну оцінку зібраним по справі доказам та вірно кваліфікувати злочинні дії винних осіб, врахувати всі обставини, що
обтяжують та пом'якшують їх покарання, визначити підсудним міру
покарання в залежності від конкретного
обсягу обвинувачення і наслідків вчиненого злочину, ухвалити у справі законне й обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляції прокурора, який приймав участь в розгляді справи
судом першої інстанції, потерпілих ОСОБА_3.,
ОСОБА_4та їх представника ОСОБА_8., цивільних позивачів ОСОБА_5., ОСОБА_6., засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2., на вирок Народицького
районного суду Житомирської області від 27 листопада 2006 року, задовольнити частково.

Вирок Народицького районного суду Житомирської області
від 27 листопада
2006 року
щодо засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2. скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же
суд в іншому складі.