Справа № 314/4728/14-к Провадження № 1-кп/314/117/2015
ВИРОК
іменем України
29.04.2015 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_1 ,

- при секретарі ОСОБА_2 ,

- з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вільнянськ Запорізької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

· 03.02.1995 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково на 11 місяців 21 день;

· 25.06.1999 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.140 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, та штрафом 800 грн.,

· 19.05.1999 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.2 ст. 143 КК України (1960р.), з застосуванням ст.ст. 42, 43 КК України 3-х років 6 місяців позбавлення волі; Звільнився 30.09.2002 року по відбуттю строку покарання;

· 30.05. 2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст., ст. 69, 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; звільнився 28.01.2006 року по відбуттю строку покарання;

· 26.03.2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 309 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 13.04.2009 року по відбуттю строку покарання;

· 02.02.2011 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

· 17.10.2011 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.15- ч.2 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України, на підставі ч.4 ст.70, ст. 71 КК України остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 2-х місяців позбавлення волі; Звільнений 05.02.2014 року з Кам`янської ВК № 101 згідно постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.01.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк складає 1 рік 2 місяця 13 днів;

· 25.06.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту; звільнений 11.12.2014 року з Оріховської ВК № 88 Запорізької області по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2014 року ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений ст. 309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів з метою їх збуту в місця позбавлення волі, знаходячись на ринку «Анголенко» в м. Запоріжжя, придбав у невідомої особи згорток з кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,0783 г, яка згідно з висновком експерта № 758 від 26.06.2014 року містить в своєму складі наркотичний засіб «метадон», маса якого становить 0,0399 г, та діючи незаконно, зберігаючи при собі вищевказаний наркотичний засіб, перевіз його з метою подальшого збуту до Кам"янскої виправної колонії № 101 УДПтС України в Запорізькій області. Однак, втой же день 24.06.2014 року о 13.30 год. при спробі перекинути згорток з речовиною, яка містить в своєму складі наркотичний засіб «метадон» через огорожу колонії на територію установи, ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього вищезазначений наркотичний засіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, він повністю визнає свою провину, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що дійсно в червні 2014 року на ринку «Анголенко» в м. Запоріжжя він зустрів свого знайомого, повні анкетні дані якого йому невідомі, і останній попросив його відвезти до Каменської виправної колонії згорток з наркотичною речовиною, та перекинути цей згорток через огорожу на територію установи. Він погодився, і в той же день на таксі приїхав до Камянської виправної колонії. З метою полегшення перекидання речовини через огорожу він прив`язав до згортка камінь, проте не встиг його перекинути на територію колонії, оскільки його затримали працівники міліції. Вони виявили та вилучили у нього згорток з наркотичною речовиною, до якого був прив`язаний камінь. Зараз в скоєному щиро кається.

Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи № 758 від 26.06.2014 року вилучена у ОСОБА_5 кристалічна речовина білого кольору масою 0,0783 г, містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, маса якого в наданій речовині становить 0,0399 г(51%).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в суді беззастережно визнав свою вину у повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись вимогами ст.349 КПК України, обмежив вивчення доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів судово-хімічної експертизи та дослідженням матеріалів, характеризуючих особу обвинуваченого, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 307 КК України - як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів з метою збуту у місця позбавлення волі, вчинене особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття в скоєному.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

При призначенні покарання суд враховує позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий, має постійне місце проживання, за місцем якого характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з лютого 2004 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «психические и поведенческие расстройства вследствие сочетанного употребления опиатов, синдром зависимости», батьки обвинуваченого в 2015 році померли.

Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальний злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи наявність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченого, з урахуванням особи ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах, пов`язаних з ізолюванням від суспільства, при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі. Суд вважає, що тільки цей вид покарання є необхідним і достатнім для попередження скоєння обвинуваченим нових злочинів.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна в якості додаткового виду покарання. Разом з тим, згідно ч.2 ст. 59 КК України одна з основних вимог при призначенні покарання у виді конфіскації майна - корисливий мотив вчиненого злочину. Згідно ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання з обов`язковим врахуванням положень Загальної частини КК України.

Отже, оскільки в ході розгляду справи не встановлено отримання обвинуваченим користі від вчиненого злочину, на підставі ч.2 ст. 59 КК України йому не може бути призначено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Також при призначенні покарання суд враховує, що злочин, за скоєння якого ОСОБА_5 засуджується цим вироком, він скоїв в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, призначеного йому вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2011 року, і тому остаточне покарання обвинуваченому суд призначає на підставі ч.4 ст. 81 КК України за сукупністю вироків, керуючись положеннями ст. 71 КК України.

Питання про речові докази слід вирішувати в порядку ст. 100 КПК України.

Суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_5 судових витрат у справі в зв`язку з проведенням судово-хімічної експертизи, оскільки її проведення відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

Обраний ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне залишити чинним до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6-ти ( шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.81, ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2011 року у вигляді 2-х місяців позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 6-ти(шести) років 2-х (двох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 07 березня 2015 року.

Речові докази: згорток з кристалічною речовиною, що містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, масою 0,0399 г, з прив`язаним камінням, які знаходяться в камері зберігання Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, - знищити.

Обраний ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою залишити чинним до набрання вироком законної сили.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

29.04.2015