Дата документу Справа № 226/2134/14-к

УХВАЛА
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
щодо ОСОБА_1
12 березня 2015 року місто Запоріжжя
№ єу-226/2134/14-к
№ 11-кп/778/611/15
Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:
ОСОБА_2 головуючого і доповідача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_1 ,
здійснив у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд вироку Димитровського міського суду Донецької області від 11 грудня 2014 року (головуючий у суді 1 інст. суддя ОСОБА_7 , №пр.1-кп/226/220/2014).
Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Донецькій області, місті Димитров і там же проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого Димитровським міським судом Донецької області:
1) 11.07.2003 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
2) 11.08.2003 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
3) 26.06.2006 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ст.70, ст. 71 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі, звільненого 18.11.2010 року за відбуттям строку покарання;
4) 08.09.2011 року за ч.2 ст.185 КК України на 3 місяці арешту, звільненого 08.12.2011 року за відбуттям строку покарання;
5) 22.05.2011 року за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі, звільненого 20.09.2013 року за відбуттям строку покарання;
6) 20.01.2014 року за ч.1ст.122 КК України на 1 рік обмеження волі;
7) 02.07.2014 року за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України на 1 рік 10 місяців обмеження волі, яке ним не відбуте,
засуджено
за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю злочинів та шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 02.07.2014 року остаточно призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання, із зарахуванням попереднього ув`язнення, засудженому обчислено з 3 липня 2014 року.
30.06.2014 року, близько 2200 год., поблизу торгівельних кіосків, що розташовані біля будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 , у відповідь на безпідставні образи з боку ОСОБА_9 , під час сварки з ним з цього приводу, на грунті особистих неприязнених стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс ОСОБА_9 один удар по голові. Від удару потерпілий впав на асфальтну доріжку та вдарився головою, після чого обвинувачений залишив місце події.
За змістом сформульованого у вироку обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_8 , мовою оригіналу, - Травма голови, наявна у ОСОБА_9 , у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа з переходом на основу черепа ... садна лівої потиличної області, синця лівої виличної області утворилися від дії тупого предмета, тобто при нанесенні удару кулаком в ліву щелепну область з подальшим падінням на спину і ударі лівою потиличною областю, з утворенням черепної мозкової травми, об асфальтне покриття, ... тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета, що не залишив після себе індивідуальних особливостей, можливо, як при ударі тупим предметом, так і при падінні і ударі об такий та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, від яких потерпілий ОСОБА_9 о 15.00 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в ... лікарні.
В апеляційній скарзі, за її змістом, обвинувачений ОСОБА_8 стверджує про захист з його боку від дій потерпілого. Вважає висновки суду першої інстанції невідповідними фактичним обставинам справи внаслідок неповноти судового розгляду, оскільки судом були відхилені клопотання про допит певних осіб, які б могли підтвердити його твердження. Також, ОСОБА_8 посилається на порушення його прав на виступ у дебатах і останнє слово.
При здійсненні апеляційного розгляду
прокурор ОСОБА_6 не вбачила підстав до скасування вироку з підстав порушення прав обвинуваченого на захист. Разом з тим, просила апеляційний суд перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.1 ст.119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а за сукупністю вироків, остаточно 4 роки 3 місяці позбавлення волі.
За наслідками розгляду апеляційної скарги і в її межах апеляційний суд не знаходить підстав до її задоволення, виходячи з такого.
Процедура судового розгляду судом першої інстанції дотримана.
Винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих йому злочинних дій підтверджена доказами, які є в матеріалах справи, і їх діям місцевий суд дав у вироку належну і відповідну юридичну оцінку.
Обставини отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які спричинили його смерть та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується наведеними у вироку доказами, зокрема:
показаннями самого обвинуваченого, який винним у вчинені інкримінованих йому злочинних дій визнав себе частково. Показав, що в ніч з 30 червня на 1 липня 2014 року випив двохлітрову пляшку пива. До нього підійшов ОСОБА_10 і сказав на його адресу образливі слова, схопив за футболку. Він став відходити, але ОСОБА_9 його наздогнав і схопив знову за футболку, після чого він розвернувся і вдарив потерпілого кулаком в обличчя від якого той впав. При цьому було чути глухий удар об асфальт. У потерпілого пішла кров з носу;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.07.2014 року, де обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , а саме, нанесення одного удару рукою в область голови, від якого потерпілий впав на асфальтовану ділянку обличчям до верху (а.с.86-90);
- висновками судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 № 220 від 15.08.2014 року, № 1 додаткової судово-медичної експертизи від 18.08.2014 року згідно з якими, причиною його смерті стала закрита черепно-мозкова травма та інших тілесних ушкоджень від дії тупого предмета, що не залишив після себе індивідуальних особливостей, можливо як при ударі тупим предметом, так і при падінні і ударі об такий, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя (а.с.96-97).
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка поясняла в судовому засіданні, що чула, як потерпілий ображав ОСОБА_8 та бачила, що обвинувачений наніс удар ОСОБА_9 чи штовхнув його, після чого потерпілий упав на спину на тротуар, вдарився головою об асфальт та захрипів, при цьому обидва чоловіки знаходились в стані алкогольного сп`яніння;
- показаннями свідка ОСОБА_12 згідно з якими, потерпілий і обвинувачений знаходились в стані алкогольного сп`яніння, з`ясовували стосунки та ОСОБА_8 вдарив чи штовхнув ОСОБА_9 , після чого останній впав.
Висновком експерта № 9375 від 14.07.14 року підтверджена наявність в крові ОСОБА_9 етилового спирту -1,56 г/л, що свідчить про вживання ним спиртних напоїв незадовго до потрапляння в лікарську установу (а.с. 46-49).
Із врахуванням наведених доказів, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при нанесенні удару потерпілому, ... обвинувачений не міг не розуміти і не передбачати, що від його удару потерпілий може впасти і отримати смертельне пошкодження.
Доводи ОСОБА_8 щодо порушення його права на виступ у дебатах і останнє слово спростовуються даними звукозапису судового засідання від 10 грудня 2014 року, згідно з яким, обвинуваченому було надано право виступити в судових дебатах і останнє слово.
Твердження про неповноту судового розгляду безпідставні. Навіть в апеляційній скарзі обвинувачений не вказує свідків, допит яких було відхилено судом.
Посилання обвинуваченого на те, що його не було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі є безпідставними. Таку можливість йому було надано, однак у зв`язку із зловживанням цим правом, ухвалою суду від 23 січня 2015 року ознайомлення було припинено.
Обвинуваченому суд призначив покарання відповідно до положень Загальної частини КК України - у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього кодексу, з належним урахуванням ступеня їх тяжкості, особи винного, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, обставин, що обтяжують покарання (рецидив злочину та скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння). Саме із врахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 необхідне і достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись статями 372, 404, 405, 407, 418, 426 КПК України, апеляційний суд ухвалив:
вирок Димитровського міського суду Донецької області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13