Справа № 1-118/2007
ВИРОК

іменем України

20 березня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого -
судді Ященка М.А.,

при секретарі -Шевченко Н.В.,

з участю
прокурора - Карабаш
Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, освіта
повна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в м. Кременчуці,
Полтавської області, АДРЕСА_1,
раніше судимого 10.05.2005
року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186, 75 КК України до 4-х років
позбавленні волі з іспитовим строком 2
роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186
КК України;

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, освіта
середня професійно - технічна,
не одруженого, не працюючого, проживаючого в м. Кременчуці, Полтавської
області, АДРЕСА_2, в силу
ст. 89 КК
України раніше не судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2
ст. 186 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2006 року близько 14-00
години, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, поблизу під'їзду №АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці, підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2., зустріли потерпілу ОСОБА_3. та слідом
за нею зайшли до ліфтової кабіни і піднялись на 7 поверх будинку. Після того, як підсудні побачили у
ОСОБА_3. мобільний телефон "Сіменс С
75" у них виник намір на відкрите заволодіння ним. З цією
метою ОСОБА_1. відкрито, діючи повторно, на очах у ОСОБА_3. вихопив у неї з рук
мобільний телефон "Сіменс С
75" вартістю 430
грн. зі стартовим пакетом "Київстар" 20 грн.. Потерпіла
ОСОБА_3. почала вимагати, щоб він повернув їй її мобільний телефон та
намагалася забрати його, незважаючи на що ОСОБА_1. передав мобільний телефон
ОСОБА_2. Останній, реалізуючи злочинний намір, направлений на відкрите
заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з
ОСОБА_1, взяв мобільний телефон у останнього та почав погрожувати ОСОБА_3
застосуванням фізичного насильства, а потім наніс їй один удар кулаком руки в
перенісся. Після цього підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2., діючи погоджено, разом з
відкрито викраденим у потерпілої майном на суму 450 грн., з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись
викраденим майном на власний розсуд.

Свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину підсудний ОСОБА_1. визнав частково,
показавши в суді, що піднявшись разом з ОСОБА_2. та потерпілою ОСОБА_3. ліфтом
на 7 поверх
вони розмовляли, а потім він попросив у потерпілої мобільний телефон. Вона не
давала його йому, але він відібрав телефон з її рук, після чого передав
ОСОБА_2. При цьому він розумів, що вчиняє грабіж. Потерпіла опору не чинила,
лише крикнула 2 рази.
Фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_2. не приміняв і не наносив їй удару
кулаком в перенісся. Після заволодіння мобільним телефоном вони разом з
ОСОБА_2. та свідком ОСОБА_4. спустились ліфтом на 1 поверх та
розійшлися, телефон залишився у ОСОБА_2. і пізніше був вилучений працівниками
міліції.

Свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину підсудний ОСОБА_2. визнав частково,
показавши в суді, що 03.11.2006
року близько 14-00 години у
дворі будинку №АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці він разом зі своїми знайомими ОСОБА_1 та ОСОБА_4. пили пиво. Коли в
під'їзд будинку зайшла ОСОБА_3, вони разом з нею піднялися ліфтом на 7 поверх.

2

ОСОБА_1.
взяв у потерпілої мобільний телефон, а потім передав його йому. Він почав
перевіряти, чи не являється телефон ОСОБА_3. раніше у когось викраденим та чи є
в неї на нього документи. Вона ходила до квартири за документами, але
повернулась без них. З метою полякати потерпілу він наніс удар кулаком по дерев
"яній перегородці на сходах. В обличчя потерпілій ударів він не наносив та
ніякого насильства до неї не застосовував. Після вчинення злочину телефон він
залишив у себе і пізніше він був вилучений працівниками міліції.

Крім показань підсудних їх винність у вчиненні встановлених судом злочинів
повністю підтверджується дослідженими та всебічно перевіреними судом доказами,
які являються допустимими, належними та достатніми.

Потерпіла ОСОБА_3. показала суду, що 03.11.2006 року близько 14-00 години вона
поверталась додому з міської лікарні №
4. Поблизу під"їзду вона побачила свого сусіда ОСОБА_1 та раніше
незнайомих їй хлопців - ОСОБА_2.
та ОСОБА_4. Вони сиділи та пили пиво. Слідом за нею всі троє хлопців зайшли в
ліфт, де ОСОБА_1. попросив в неї мобільний телефон "Сіменс С 75", а коли вона його
не дала, то відкрито забрав його. Вийшовши разом з хлопцями на 7 поверсі вона
просила віддати їй мобільний телефон, але ОСОБА_1. його не віддавав, а потім
передав телефон ОСОБА_2. На її вимоги віддати телефон ОСОБА_2. погрожував їй
фізичним насильством, а потім один раз наніс їй удар кулаком в область
перенісся. ОСОБА_4. участі в заволодіння її телефоном не брав, так як будучи
п"яним, сидячи заснув на східцях. Вона продовжувала вимагати повернення їй
телефону, але підсудні висловлювались в її адресу нецензурною лайкою, а потім
зайшли в ліфт і покинули місце пригоди.

Свідок ОСОБА_4. показав суду, що 03.11.2006
року близько 14-00 години
він разом зі своїми знайомими ОСОБА_1 та ОСОБА_2. знаходились поблизу
під"їзду № АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці та пили пиво. Коли в під"їзд зайшла ОСОБА_3, вони слідом за нею
зайшли до ліфтової кабіни та поїхали на 7
поверх. Коли всі вони вийшли з ліфту він сів на східцях та почав пити пиво,
а ОСОБА_1. та ОСОБА_2. розмовляли з потерпілою. Про що вони розмовляли він не
чув, і яким чином відбулося заволодіння телефоном потерпілої він не бачив.
Приблизно через 30 хвилин
він, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. ліфтом спустились на 1 поверх та розійшлися по домівках.

Свідок ОСОБА_5. показав суду, що потерпіла являється його онукою і він
придбав для неї мобільний телефон "Сіменс С 75" за 430
грн. та стартовий пакет "Київстар" за 20 грн.. Після
того, як відбулося викрадення мобільного телефону у його онуки він бачив у неї
синець в області перенісся. При цьому ОСОБА_3. розповіла йому, що мобільний
телефон у неї забрали 2 хлопці,
один з яких проживає в одному будинку, що і вона. Під час досудового слідства мобільний
телефон був повернутий потерпілій.

Крім цього вина
підсудних підтверджується:

протоколом
огляду місця пригоди від 04.11.2006 року, згідно
якого ОСОБА_2.

добровільно
видав працівникам міліції мобільний телефон "Сіменс С 75" та пояснив,

що даний мобільний
телефон він відкрито викрав 03.11.2006
року у незнайомої дівчини

(а.с.8);

товарним чеком,
яким підтверджується вартість мобільного телефону "Сіменс С 75" в

розмірі 430 грн.;

протоколом
пред"явлення фотознімків для впізнання від 23.11.2006 року, згідно якого

потерпіла
ОСОБА_3. впізнала по фото ОСОБА_1, як особу, який разом зі своїм

товаришем
відкрито заволодів її мобільним телефоном "Сіменс С 75" (а.с. 19);

протоколом очної
ставки між ОСОБА_3. та ОСОБА_1, яким підтверджується

факт нанесення
ОСОБА_2. улару кулаком в перенісся ОСОБА_3. (а.с. 21);

протоколом очної
ставки між ОСОБА_3. та ОСОБА_2., під час якої потерпіла

підтвердила факт
нанесення їй ОСОБА_2. удару кулаком в перенісся при відкритому

заволодіння її
мобільним телефоном (а.с. 22);

речовим доказом - мобільнимтелефоном
"Сіменс С 75" викраденим
ОСОБА_3. (а.с.

13)
Даючи оцінку проаналізованим вище доказам, суд вважає, що винність підсудних

вчиненні інкримінованого їм злочину
повністю доведена, а показання підсудних ОСОБА_1 та

ОСОБА_2. про те,
що під час заволодіння телефоном потерпілої ОСОБА_3. ОСОБА_2. не

приміняв до неї фізичного
насильства, а наносив удари кулаком не по обличчю потерпілої, а по

дерев"яній
перегородці, яка знаходилась поряд з потерпілою, з метою психологічного тиску
на

останню не
відповідають показанням потерпілої
під час досудового
слідства і в
суді,

підтверджених нею під час очних
ставок про те, що підсудний ОСОБА_2., діючи одноособово,

після того як
ОСОБА_1. передав йому мобільний телефон потерпілої наніс їй один удар кулаком

в область перенісся. Дані показання
потерпілої суд вважає істинними, а показання підсудних під

3

час
досудового слідства і в суді, суд вважає такими, що дані ними з
метою пом'якшення покарання за вчинений злочин. Суд вважає, що злочин вчинений
ОСОБА_1 та ОСОБА_2., за попередньою змовою групою осіб, про що свідчить
узгодженість їхніх дій по спільному входженню разом з потерпілою в ліфтову
кабіну, передачі ОСОБА_1 телефону потерпілої після відкритого заволодіння ним
ОСОБА_2, по утриманню викраденого майна та спільному залишенню місця вчинення
злочину.

Умисні дії
ОСОБА_1 по відкритому заволодіння чужим майном, вчинені повторно, за
попередньою змовою групою осіб та умисні дії ОСОБА_2., вчинені повторно за
попередньої змовою групою осіб, поєднані з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи здоров "я потерпілої, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 ЮС України.

Вирішуючи
питання про обрання підсудним міри покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ними злочину, який відноситься до тяжких, особу підсудних, з яких
ОСОБА_1. вчинив злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, за
місцем проживання характеризуються задовільно, ОСОБА_2. в силу ст. 55 КК України (в ред. 1960 року) раніше не
судимий, задовільно характеризується за місцем проживання. Судом також
враховуються інші дані про особу підсудних та той факт, що відкрито викрадене у
потерпілої майно повернуто їй.

Обставин, які пом'якшують покарання підсудних судом не
встановлено.

Обставиною, яка
обтяжує покарання підсудних суд визнає -
вчинення ними злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Виходячи з
викладеного, суд вважає, що для виправлення підсудних та попередження вчинення
ними нових злочинів їм має бути призначене необхідне та достатнє покарання у
виді позбавлення волі, в межах санкції статті передбачаючої відповідальність за
вчинене. Остаточне покарання ОСОБА_1. необхідно призначити за сукупністю
вироків, за правилами ст. 71
КК України, частково приєднавши до призначеного за даним вироком покарання
не відбуте ним покарання за попереднім вироком суду, яке він повинен відбувати
в установі кримінально -виконавчої
системи. Враховуючи дані про особу підсудного ОСОБА_2., ті обставини, що
судимість за попереднім вироком погашена, а викрадене у потерпілої майно
повернуто останній суд приходить до переконання про можливість виправлення
цього підсудного без відбування призначеного покарання, з приміненням ст. ст. 75, 76 КК України.

Речові докази по справі необхідно повернути потерпілій
ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та
призначити їм покарання у виді 4-х
(чотирьох) років позбавлення волі, кожному.

Згідно ст. 71 КК України до
призначеного ОСОБА_1. покарання частково приєднати не відбуте ним покарання за
вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.05.2006 року, яке
складає 4 (чотири)
роки позбавлення волі і остаточно визначити йому покарання у виді 4-х (чотирьох) років
1 (одного) місяця
позбавлення волі.

До набрання
вироком законної сили міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1. змінити з
підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту негайно, в залі
суду. Початок строку покарання ОСОБА_1. рахувати з 20.03.2007 року, з часу
затримання.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_2. від відбування призначеного покарання, з
випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України
покласти на засудженого ОСОБА_2. обов"язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання,
періодично з"являтися туди для реєстрації.

До набрання
вироком законної сили міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити
попередню - підписку
про невиїзд.

Речові докази по
справі - мобільний
телефон "Сіменс С
75" (а.с. 13)
повернути потерпілій ОСОБА_3

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з часу
проголошення, а засудженим ОСОБА_1 -
з часу отримання копії вироку

Суддя: