Справа № 216/219/15-к
Провадження № 1-кп/216/157/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 06.01.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області ,Новоукраїнського району, с. Рівне ,українця, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого , на утриманні неповнолітніх дітей не має , не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
19.01.2015 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, разом з угодою про примирення від 16.01.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому ,що він приблизно в кінці серпня 2014 року в денний час доби,знаходився на території будинку АДРЕСА_3 ,де працював у раніше знайомої ОСОБА_6 . Знаходячись на території ,вищевказаного будинку ,у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне викрадання чужого майна ,скориставшись відсутністю свідків та очевидців,він таємно викрав чохол зі спальним мішком Nordway вартістю 750грн, який належить ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник,розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку на суму 750 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як злочин ,передбачений ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадання чужого майна ( крадіжка) .
16.01.2015 року, на стадії досудового розслідування, між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 було досягнуто угоди про примирення, яку вони підписали ,при чому ОСОБА_4 безперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти )неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що складає 850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив суду ,що він визнає себе винним в скоєнні злочину повністю та пояснив , що він дійсно в кінці серпня 2014 року в денний час доби,знаходячись на території будинку АДРЕСА_3 , де працював у раніше знайомої ОСОБА_6 таємно викрав чохол зі спальним мішком Nordway. Привласнивши викрадений спальний мішок ,він з місця скоєння злочину зник. Через декілька місяців спальний мішок повернув потерпілій і в скоєному щиро кається, цілком розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду письмову заяву ,в якій просила суд розглядати кримінальне провадження в судовому засіданні без її участі,просить затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання, претензій майнового характеру до нього не має .

Перевіривши зміст угоди , суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і ця угода не є наслідком застосування насильства примусу, погроз обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Судом встановлено, що угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи погроз; її умови не суперечать вимогам КК України та КПК України; правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно; кримінальним провадженням фактичні обставини визнання винуватості обвинуваченим доводяться; обвинувачений підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості; обвинувачений характеризується позитивно, шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі.

Жодної з підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного суд вважає угоду такою, що підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394, 473 -475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, укладену ними 16 січня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити за вчинене кримінальне правопорушення, покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити, до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Головуючий суддя: ОСОБА_1