Справа №1-5007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада
2007 року Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого -
судді Терещенко Н.І.

при
секретарі
Руденко В.М.

з участю
прокурора
Гончар В.П.

та адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ватутіне справу про
обвинувачення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, освіта
середня, не одруженого, непрацюючого, військовозобов'язаного, проживаючого
АДРЕСА_1, раніше судимого:

17.10.2006 року
- Звенигородським районним судом Черкаської області по ст.ст. 190 ч.2,309 ч.1
КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України
звільнений від призначеного покарання та встановлено іспитовий строк терміном
на 1 рік;

03.05.2007 року - Ватутінським міським судом Черкаської
області по ст.190 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі
ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання
призначених покарань за вироком Звенигородського районного суду Черкаської
області від 17.10.2006 року у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі і
остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на
підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з
випробуванням та встановленням іспитового строку терміном на 2 роки, судимість
в установленому законом порядку незнята
та непогашена-,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

встановив:

підсудній ОСОБА_2 повторно, 30
квітня 2007 року близько 20 год.
00 хв. перебуваючи на території дитячої ігрової площадки, яка розташована
поблизу дитсадка «Сонечко №7» м.Ватутіне по вул..Ювілейній Черкаської області з
метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 і попросив подивитися належний йому мобільний телефон марки «Нокія
6070», який був в його руці , на що ОСОБА_3 ОСОБА_2 відмовив. Після цього,
ОСОБА_2 застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
ОСОБА_3 вхопив його за руку, в якій був мобільний телефон і загнувши кість
руки, спричинивши фізичну біль, умисно, відкрито заволодів, вирвавши з рук
ОСОБА_3, мобільним телефоном «Нокія 6070» вартістю 660 гривень зі стартовим
пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 гривень. Після цього
ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_3 штовхнув ліктем в живіт, від чого останній впав на
землю, а ОСОБА_2 скориставшись цим, з викраденим мобільним телефоном зник у
невідомому напрямку. Всього ОСОБА_2 відкрито заволодів майном гр..ОСОБА_3 на
загальну суму 710 гривень, завдавши йому майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в
судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 свою
вину не визнав та пояснив, що дійсно 30.04.2007 року перебуваючи біля дитячої
площадки дитсадка «Сонечко № 7 по вул.. Ювілейній м.Ватутіне Черкаської
області, бачив як потерпілий ОСОБА_3 розмовляв по мобільному телефону та
вирішив ним заволодіти . При цьому спитав у ОСОБА_3, чи не бажає він вказаний
телефон продати, але наміру його
купувати він не мав. Потерпілий віддав
йому телефон добровільно, ніякого насильства щодо нього
він не чинив.

Незважаючи на
те, що підсудній ОСОБА_2 свою
вину в пред'явленому йому обвинуваченні по ст. 186 ч.2 КК України в судовому
засіданні не визнав, суд вважає, що його вина в судовому засіданні повністю
доведена показами потерпілого, свідка та матеріалами справи:

- показами потерпілого ОСОБА_3, про те, що ЗО
квітня 2007 року поблизу дитячого садка «Сонечко» №7 по вул..Ювілейна
м.Ватутіне Черкаської області для того, щоб поговорити зі своєю матір'ю по
телефону, яка до нього подзвонила, він відійшов від своїх товаришів, які грали
у футбол. В цей час біля нього проходив ОСОБА_2
і попросив в нього телефон щоб передзвонити, але він йому відмовив. ОСОБА_2
вхопив його за руку та загнув її в кисті, спричинивши йому фізичний біль,
вихопив мобільний телефон, потім штовхнув його ліктем в живіт, від чого він
впав. ОСОБА_2 в цей
час переліз через огорожу дитячого садка «Сонечко №7 по вул..Ювілейна
м.Ватутіне Черкаської області. Він покликав на допомогу свого товариша ОСОБА_4
і вони разом намагалися наздогнати ОСОБА_2 з його телефоном, однак їм. це не
вдалося. Вказаний мобільний телефон його батьки придбали за 660 гривень і
подарували йому на день народження. Також в мобільному телефоні був стартовий
пакет мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 гривень. Коштів для здійснення
розмов на рахунку не було;

- показами свідка ОСОБА_4 про те , що ,в квітні
2007 року він перебував біля дитсадка «Сонечко №7 « по вул..Ювілейній
м.Ватутіне Черкаської області. До нього підбіг ОСОБА_3 і повідомив, що в нього
забрали телефон. Хлопця, який забрав мобільний телефон він знає, так як він
проживає в його будинку.

- заявою матері
потерпілого ОСОБА_5(а.с.8), стверджується, що 30.04.2007 року близько 20 год. 00 хв. невідома
особа відкрито заволоділа мобільним телефоном
її сина, чим завдала їй матеріальну шкоду на суму 710 гривень;

- протоколом
огляду місця події від 30.04.2007 року(а.с. 10) стверджується, що місцем події
являється територія дитячої ігрової площадки яка розташована поблизу
дитсадка «Сонечко «№7 по вул..Ювілейній м.Ватутіне Черкаської області;

- документами на
телефон «Нокіа- 6070»(а.с. 19-20), про те, що вказаний телефон дійсно належав
ОСОБА_3;

- довідкою спд.
ОСОБА_6(а с 13).,
про те, що станом на 30.04.2007 р. мобільний телефон марки «Нокіа» 6070 коштує
660 грн., вартість стартового пакету мобільного оператора «Київстар» становить
50 гривень.

В судовому
засіданні підсудній ОСОБА_2
свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України не
визнав при цьому пояснив, що потерпілий добровільно віддав йому свій мобільний
телефон і ніякого насильства щодо ОСОБА_3 він не чинив. Ці покази суд вважає неправдивими і оцінює
їх як намір підсуднього ОСОБА_2 за вчинений ним злочин уникнути
відповідальності . Покази, які він давав на досудовому слідстві послідовні,
правдиві і сумнівів суду в їх достовірності не виникає, що підтверджується і
показами потерпілого ОСОБА_3.

Оцінюючи
вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсуднього ОСОБА_2 у
вчиненому злочині передбаченого ч.2 ст. 186 КК України в судовому засіданні доведена повністю .

Суд кваліфікує
дії підсудного ОСОБА_2 за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого
майна(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_2 суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що
пом'якшують покарання підсудньому ОСОБА_2 суд не вбачає і таких по справі немає.
Суд виключає з обвинувачення підсуднього ОСОБА_2
обтяжуючу обставину-вчинення злочину повторно, оскільки диспозиція ст.186 ч.2
КК України вміщає в собі повторність, як кваліфікуючу ознаку , а тому і
обставин , які обтяжують покарання підсудньому ОСОБА_2 суд також не вбачає.

Як особа,
підсудній ОСОБА_2
характеризується негативно, він ніде не працює, вживає наркотичні засоби.

Виходячи з
викладеного, з урахуванням даних про особу підсуднього, який до кримінальної
відповідальності притягається не вперше, але висновків так і не зробив, на шлях
виправлення не став, будучи засуджений 17.10.2006 року Звенигородським районним
судом до позбавлення волі, та звільнений від відбування покарання з
встановленням іспитового строку і вже 30.04.2007 року вчинив злочин,
передбачений ст.186 ч.2 КК України, в скоєному не розкаявся , завдану
матеріальну шкоду не відшкодував, ніде не працює, вживає наркотичні засоби, а
тому суд вважає за необхідне обрати йому міру покарання у вигляді позбавлення
волі, оскільки, його виправлення та перевиховання можливе тільки в ізоляції
його від суспільства.

Вироком
Ватутінського міського суду від 03.05.2007 року ОСОБА_2 засуджений по ст.190 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців
позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки . Вказаний вирок виконується
самостійно, поскільки злочин передбачений ст. 2 ст.186 КК України підсудній ОСОБА_2 вчинив до постановления вказаного вироку
Ватутінського міського суду.

Цивільний позов
представника потерпілого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне задовільнити повністю
та стягує з підсудного ОСОБА_2 на
користь представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_5 710 гривень в відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди та 500 гривень в відшкодування завданої моральної шкоди.

Речові докази по
справі відсутні.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.323,324 КПК України суд,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання
- 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Вирок
Ватутінського міського суду Черкаської області від 03.05.2007 року згідно якого
ОСОБА_2
засуджений по ст.190 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з
іспитовим строком на 2 роки, виконувати самостійно.

Строк відбування
покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 14 вересня 2007 року-з дня фактичного затримання.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь представника

неповнолітнього
ОСОБА_3 ОСОБА_5 710 гривень в відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та
500 гривень в відшкодування завданої моральної шкоди, а всього стягнути
1210(одну тисячу двісті десять) гривень.

Речові докази по
справі відсутні..

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення, а засудженому в цей же строк з дня вручення йому
копії вироку.