Справа №639/809/15-к
Провадж. №1-кп/639/166/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/813/15-к (в ЄРДР №0000049 від 08.01.2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з середньо-технічною освітою, працюючого пожежником Пісочинської пожежної команди Пісочинської селищної ради, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :
11.10.2014 року, приблизно о 05 годині, ОСОБА_4 знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час його розбудила його дружина ОСОБА_7 та повідомила йому, що її на вулиці кілька хвилин тому назад, нібито образив маловідомий хлопець.
Через 10 хвилин ОСОБА_4 вийшов з квартири на вулицю, де йому на зустріч йшов ОСОБА_6 . Після того ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , якого вважав кривдником своє дружини, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи діяти таким чином, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс потерпілому ОСОБА_6 , два удари кулаками рук по обличчю в область щелепи.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого суглобового відростку та перелому тіла між 42 та 43 - ми зубами, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 336-ОКБ від 31.10.2014 року є ушкодженням середнього ступеню тяжкості за критерієм розладу здоров`я.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, та пояснив як скоїв його при вищезазначених обставинах.

В судовому засіданні ОСОБА_4 щиро покаявся у скоєному, але цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 10 000,00грн. та моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн. визнав лише частково, а саме обґрунтованою вважав суму 569,10 грн., яка підтверджена документально. Також ОСОБА_4 визнав, що його діями потерпілому ОСОБА_6 дійсно спричинено моральну шкоду, але вважав позовні вимоги в цій частині необґрунтовано завищеними. При цьому, цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_4 суми у розмірі 2308,00 грн., що складається з витрат на лікування потерпілого, обвинувачений визнав в повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та потерпілий.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. В частині ж цивільного позову докази були досліджені судом в повному обсязі.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; працює пожежником Пісочинської пожежної команди Пісочинської селищної ради, за місцем роботи характеризується позитивно; одружений; має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та непрацездатну матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; має постійне місце проживання та реєстрації; за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, пом`якшуючу обставину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Так, окрім зазначених вище даних про особу обвинуваченого, відсутності у нього судимостей та фактів притягнення до кримінальної відповідальності, відсутності обтяжуючих покарання обставин, та наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд враховує його ставлення до скоєного, а також те, що злочин, скоєний ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. При цьому потерпілий не наполягав на суровому покаранні ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо нього в цілому, можливе шляхом призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді виправних робіт.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави на відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 2308,00 грн., з урахуванням його визнання обвинуваченим, та підтвердження відповідних витрат довідкою від 02.02.2015 року №05/641, підлягає задоволенню.
Також цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 10 000,00 грн. та моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн. було заявлено потерпілим ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому потерпілим документально підтверджено лише понесені ним витрати, у зв`язку з проходженням лікування, на суму 769,10 грн., понесення інших витрат ним не доведено, а тому його цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Щодо цивільного позову ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн., то згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до вимог п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приймає до уваги, що потерпілий ОСОБА_6 зазнав моральних переживань через спричинення шкоди його здоров`ю, що також тимчасово вплинуло на зміну умов його життя, тому суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого потерпілому спричинено моральну шкоду.
Водночас, виходячи з принципів розумності і справедливості (ст. 3, ч. 3 ст. 23 ЦК України), враховуючи майновий стан обвинуваченого, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та непрацездатної матері, а також конкретні обставини справи, а саме, що потерпілий визнав, що дійсно некоректно висловлювався в адресу дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , що і стало причиною конфлікту між ним та обвинуваченим, суд вважає, що вимоги потерпілого в цій частині також підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_4 на його користь на відшкодування моральної шкоди підлягає сума у розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 129, 326, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців виправних робіт, з перерахуванням 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку за місцем роботи в дохід держави.

Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня цент екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (, місцезнаходження: м. Харків, просп. Правди, 13; ВДК у м. Харкові ГУ ДКС України в Харківській області, р/р 0001, МФО 851011, , код призначення платежу 24060300) суму, що складає витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 , у розмірі 2308 (дві тисячі триста вісім) грн. 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 769 (сімсот шістдесят дев`ять) грн. 10 коп., а на відшкодування моральної шкоди 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1