П О С Т А Н О В А

30.10.08 року. м.
Олександрія
.

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Квітка О.М. з участю секретаря Пономаренко А.С., з участю прокурора Афоненка Ю.Ф., розглянувши матеріали скарги
ОСОБА_1
на постанову
про порушення кримінальної справи
, –

У С Т А Н О В И В:

Скаржник просить скасувати
постанову про порушення кримінальної справи за 11.09.08
року.

Мотивує тим, що 11.09.08 року слідчим СВ Олександрійського МВ УМВС Шевченком О.А. було винесено постанову про порушення кримінальної справи щодо нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Справі надано реєстраційний №01-6601. Згідно з постановою про порушення кримінальної справи від 11.09.08 року встановлено, що він, знаходячись на території
АДРЕСА_1
, на ґрунті неприязнених відносин, грубо порушуючи громадський порядок з явної неповаги до суспільства спричинив тілесні ушкодження
ОСОБА_2

Ознайомившись із зазначеною постановою про порушення кримінальної справи за фактом здійснення хуліганських дій відносно
ОСОБА_2
та знаючи обставини правовідносин з
ОСОБА_2
, вважає, що постанова винесена незаконно, в порушення норм чинного кримінально-процесуального законодавства за відсутністю приводів і підстав, які вказували б на наявність в діях ознак злочину передбачених ч. 1 ст. 296 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 94 КПК України справу може бути порушено тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

5.08.08 він придбав в
АДРЕСА_2
причеп до легкового автомобіля, сплативши на вимогу менеджера, з яким спілкувався, 3588,00 ?, про що був виданий корінець касового приходного ордера, але причеп в день його оплати не отримав так як на нього не були готові документи і було рекомендовано з’явитися 6.08.08 року.

6.08.08 року приїхав на територію
АДРЕСА_1
для того, щоб забрати причеп, але йому повідомили, що необхідно за причеп доплатити 20% від вартості причепу (700 ?). У зв’язку з невиконанням умов договору купівлі-продажу причепу звернувся до директора
АДРЕСА_2

ОСОБА_2
, який в розмові повідомив, що це його вимога щодо доплати коштів до вартості причепа. З цього приводу виникла сварка, але він стерпів образи
ОСОБА_2
і поїхав додому так як останній пообіцяв повернути кошти коли вони повернуться з заводу.

7.08.08 року о 900 знову приїхав на територію
АДРЕСА_1
для зустрічі з
ОСОБА_2
У зв’язку з виникненням питання про розірвання угоди купівлі-продажу, строки повернення коштів в сумі 3588,00 ? та надання йому реквізитів, так як в
АДРЕСА_2
не було його адреси та засобів зв’язку. Він зайшов до кабінету
ОСОБА_2
, останній запропонував вийти на подвір’я. Вийшли на подвір’я і він знову намагався пояснити
ОСОБА_2
про те, що 3588,00 ? є значною сумою, що заплатив остаточну суму вартості причепа, яку сказав менеджер, вважає розрахунок остаточним.
ОСОБА_2
своїм небажанням віддати оплачений товар або повернути отримані за нього кошти, зриває його роботу і він несе збитки. У відповідь
ОСОБА_2
в грубій формі відповів, що не бажає слухати і почав ображати словами в принизливій формі, виганяти з подвір’я. Він відповів, що без повернутих коштів за причеп нікуди не піде.
ОСОБА_2
взяв граблі і почав ними погрожувати при цьому ображаючи його. Коли він намагався нанести тичковий удар граблями в область грудей, він схватився за інший край граблів і намагався їх вирвати з рук
ОСОБА_2
Під вагою тіла
ОСОБА_2
рука виприснула і попала йому в обличчя. У відповідь
ОСОБА_2
вдарив його граблями по ногам. Ці події продовжувались не більше 1 хвилини. Після чого
ОСОБА_2
викликав міліцію, вони дочекались її і дали свої свідчення. З його сторони свідком події, що сталася була
ОСОБА_3
але співробітниками міліції вона не допитана в якості свідка. Працівники
ОСОБА_2
не могли бачити інцидент так як в момент сварки та спричинення тілесних ушкоджень, на подвір’ї нікого не було.

Основною ознакою злочину, передбаченого ст. 296 КК України (хуліганство), є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. З об’єктивної сторони хуліганство характеризується діями, що грубо порушують громадський порядок і закон визначає тільки такі дії, які спричинили істотну шкоду особистим, чи суспільним інтересам і відрізняються особистою зухвалістю або винятковим цинізмом. Зміст грубості порушення громадського порядку визначається з урахуванням характеру хуліганських дій, наслідків, місця і тривалості їх вчинення, кількості потерпілих, їх вік та здоров’я, суттєві порушення їх інтересів або інтересів підприємств, установ та організацій.

Вважає, що з його сторони дій, які характеризують об’єктивну сторону злочину не має. Він прибув до
АДРЕСА_1
для розмови з директором
АДРЕСА_2

ОСОБА_2
з метою відстоювання своїх інтересів, а не для порушення громадського порядку. Необхідних елементів об’єктивної сторони злочину (явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом) в його діях не було.

Суб’єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 296 КК України, характеризується прямим умислом. Умислу на вчинення грубого порушення громадського порядку і спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_2
у нього не було. Тим більше після виклику співробітників міліції він не зник з місця події, а дочекався прибуття співробітників міліції і дав свідчення з приводу інциденту. Неприязнених відносин до
ОСОБА_2
не було, так як його раніше ніколи не знав і не спілкувався, а протиріччя з приводу розірвання угоди купівлі-продажу причепа, (що є цивільно правовими відносинами) не можна назвати неприязненими відносинами, тим паче, що конфлікт виник з вини
ОСОБА_2
Хуліганських мотивів вчинення злочину в його діях не було.

Явною неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, очевидне для потерпілих та інших осіб, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності. В конфліктній ситуації, яка склалась 7.08.08 року він відстоював свої матеріальні інтереси, а також захищав свою честь і гідність від зневажливого ставлення та неповаги
ОСОБА_2
як до громадянина члена суспільства.

За змістом в постанові про порушення кримінальної справи відсутні достатні дані, які б вказували на наявність у діях ознак злочину – хуліганства.

Статтею 94 КПК України передбачено, що справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

У відповідності до ст. 2361 КПК України, постанова слідчого про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи може бути оскаржена до місцевого суду за місцем розташування органу, який виніс постанову, з дотриманням правил підсудності, при цьому скарга на постанову слідчого про порушення кримінальної справи щодо особи, може бути подана особою, щодо якої порушено кримінальну справу
.

Скаржник вимоги підтримав.

Прокурор проти скарги заперечує. Вважає, що постанова винесена з урахуванням всіх вимог КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали, які були підставою для порушення справи, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає.

Ст. 98 КПК України передбачено, що справа може бути порушена тільки при наявності приводів і підстав зазначених у ст. 94 КПК України.

Ч. 1 ст. 94 КПК України передбачено, що приводами для порушення кримінальної справи є: повідомлення про злочин.

Саме таким чином виявлено цю подію.

Ч. 2 ст. 94 КПК України передбачено, що справа може бути порушена тільки у випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Ознаками злочину є: об’єкт, об’єктивна сторона, суб’єкт, суб’єктивна сторона.

З об’єктивної сторони хуліганство характеризується діями, що грубо порушують громадський порядок і закон визначає тільки такі дії, які спричинили істотну шкоду особистим, чи суспільним інтересам і відрізняються особистою зухвалістю або винятковим цинізмом. Зміст грубості порушення громадського порядку визначається з урахуванням характеру хуліганських дій, наслідків, місця і тривалості їх вчинення, кількості потерпілих, їх вік та здоров’я, суттєві порушення їх інтересів або інтересів підприємств, установ та організацій.

В даному випадку є відносини по вирішенню цивільних відносин по поводу купівлі-продажу.

З матеріалів дослідчої перевірки видно, що пояснення скаржника підтверджуються об’єктивно висновком експерта, відсутністю пояснень зазначеного ним свідка та відомостей про тілесні ушкодження
ОСОБА_2
, документами про купівлю-продаж.

Тобто, на момент порушення кримінальної справи ознак об’єктивної сторони не було установлено.

Суб’єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 296 КК України, характеризується прямим умислом. Умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку і спричинення тілесних ушкоджень перевіркою установлений не був.

Явною неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, очевидне для потерпілих та інших осіб, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності.

За змістом в постанові про порушення кримінальної справи відсутні достатні дані, які б вказували на наявність у діях ознак злочину – хуліганства.

Об’єктом злочину, передбаченого ст. 296 КК України, є суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно-корисної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті та побуті, особисті інтереси людей, їх здоров’я, власність та навколишнє середовище.

З матеріалів досудової перевірки такого не вбачається.

Таким чином, у зазначеному відсутні ознаки злочину: відсутні ознаки об’єкту, об’єктивної та суб’єктивної сторони злочину.

Таким чином, установлено, що на момент порушення справи не було законних підстав для порушення справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Це являється порушенням вимог ч. 2 ст. 94 КПК України, тобто при порушенні кримінальної справи
слідчим
порушено вимоги ст. ст. 94,97,98 КПК України.

Разом з тим на момент звернення уже була порушена кримінальна справа, в ході якої зазначене можливо установити та усунути, а тому постанову про порушення кримінальної справи скасовувати недоцільно і в задоволенні її необхідно відмовити.

Доводи прокурора про обґрунтування постанови спростовуються вище викладеним.

Керуючись ст. 2368 КПК України, –

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги
ОСОБА_1
на постанову
про порушення кримінальної справи
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб через Олександрійський міськрайонний суд.

Суддя: