Справа № 521/4640/15-к
КОПІЯ Номер провадження:1-в/521/347/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ЧВК УДПтСУ в
Одеській області (№ 74) - ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосування відеоконференції, клопотання засудженої: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бузиново, Іванівського району, Одеської області, громадянки України, українки, що має неповну середню освіту, не заміжньої, не працюючої, мешкала до позбавлення волі за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 1)10.09.2007 року Іванівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 2)07.09.2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 3)17.12.2010 року Іванівським районним судом Одеської області за ст. 166, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 4) 10.06.2013 року Іванівським районним судом Одеської області за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, (за даним вироком відбуває покарання), про застосування до неї умовно дострокове звільнення від відбування покарання, -
З клопотання засудженої ОСОБА_5 вбачається що вона засуджена за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, та відбуває покарання у Чорноморській виправній колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) з грудня 2013 року, працевлаштована швачкою в швейному цеху. У відділенні СПС виконує обов`язки відповідальної за господарськими роботами, норми виробітку виконує, проценти вище бригадних, постійно ходить на переробітку, оскільки прагне піти до дому раніше. Вдома чекає її мама та син. В скоєному злочину вину визнає повність, має 2 дисциплінарних стягнень, 1 заохочення. Просить застосувати до неї в порядку ст. 81 КК України умовно-достроково звільнення.
Прокурор та представник ЧВК № 74 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженої та звільнення останньої з місць позбавлення волі умовно-достроково, оскільки остання не довела своє виправлення.
Засуджена ОСОБА_5 просила суддю задовольнити її клопотання, та відповідно до ст. 81 КК України застосувати до неї умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.
Вислухавши клопотання, думку прокурора, представника ЧВК № 74 та засудженої, вивчивши додаткові матеріали, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, або за необережний тяжкий злочин.
Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджена формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбула половину строку покарання призначеного вироком суду. Станом на 02.04.2015 року тобто на день постановлення ухвали, засуджена відбула 1 рік 09 місяців 22 дні. Залишилось до відбування 1 рік 8 місяців 8 днів.
Разом з тим, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_5 не має. Так адміністрація колонії доволі негативно характеризує засуджену, а саме працювала повільно швачкою-ручником, мало виробничі показники нижчі ніж середні по бригаді. За час відбування покарання в установі допустила порушення режимних вимог. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Окрім того, під час судового розгляду, судом встановлено, що засуджена будучи у молодому віці неодноразово скоювала однорідні злочини проти власності. Таким чином, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженої у місці позбавлення волі.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; та інш.
Таким чином сумлінна поведінка та ставленні до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому суд враховує дані про поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передував настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженої, кількість непогашених стягнень, та відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання та її відношення до праці, суд вважає, що в задоволені клопотання засудженої необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджена ОСОБА_5 довела своє виправлення не має.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.ч.2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
С У Д Д Я: /підпис/
Суддя: ОСОБА_1