Справа 1-208
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2007 року Деражнянський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Дідика М.В.

при секретарі Шушкевич Л.М.

з участю прокурора Кисіля В.М.

адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Деражня справу
про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Антонівці та жителя с. Слобідка - Кадиївська
Ярмолинецького району, українця, громадянина України, з освітою середньою,
військовозобов'язаного, неодруженого, не
працюючого, судимого Ярмолинецьким
районним судом 08.08.03 за ст. 185 ч. 3 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

17.06.2004 року за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 1 місяця
позбавлення волі. Звільнений 07.03.2006
року УД на 1 рік 5 місяців 26 днів,

за ст.186 ч.2 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2
01.10.2007 року біля 16 години знаходячись в будинку своєї бабусі ОСОБА_3 в с. Слобідка - Кадиївська
Ярмолинецького району, маючи намір заволодіти грошима потерпілої, почав
висловлювати в її адресу погрози застосувати насильство. Остання
відмовилася дати йому гроші. Тоді підсудний, наніс ОСОБА_3 декілька
ударів руками в область спини та
шиї, намагаючись зламати опір, який чинила потерпіла, накинув
її на голову ковдру та закрив нею рота,
після чого відкрито заволодів грошима потерпілої в сумі 500 гривень.

В
суді ОСОБА_2 свою провину визнав повністю і пояснив, що 01 жовтня 2007 року був
в будинку своєї бабусі. Хотів їхати в смт. Ярмолинці і потрібні були гроші на
паспорт. Бабуся відмовилася дати гроші, посилаючись на те, що немає. Проте він
знав, що вона від нього переховує гроші. Почав її погрожувати, вона відчинила вікно і почала кричати. Відтягнув
від вікна, посадивши на диван накинув на
голову ковдру і вдарив в область шиї рукою,
та затуляв рот, щоб не кричала. Коли пригрозив, щоб перестала кричати бо
буде бити її, вона замовкла. Знайшов
гроші за килимом на стіні. Відрахував 500 гривень, а решту 20 залишив на столі.
Гроші в м. Хмельницьку потратив на випивку.

Вина
підсудного у вчиненні злочину об»єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так,
потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що підсудний її внук. В той день дійсно просив у неї гроші. Коли вона відмовилася
дати, почав погрожувати. Вона підбігла до вікна і відчинивши його почала
кликати на допомогу. Він схопивши її за руку відтягнув від вікна, після чого,
накинувши ковдру на голову, вдарив декілька раз руками в шию, та затуляв ковдрою рот щоб не кричала. Потім, сказав,
щоб припинила кричати, бо щось її зробить. Дуже злякалася. ОСОБА_2 знайшов в
поліетиленовому кульку гроші. Забрав
собі, а її залишив 20 гривень.

Просить
суд не позбавляти його волі.

З акта судово-медичного дослідження (а.с. 11)
вбачається, що при обстеженні у гр.
ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Як
видно з протоколу відтворення обстановки та обставин події ( а.с. 21) ОСОБА_2
детально розповів та показав, яким чином вчинив грабіж ОСОБА_3

Таким
чином, суд вважає вину підсудного
доведеною, і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж)
поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я
потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_2, є його щире каяття.

Обставиною,
що обтяжує покарання, є рецидив злочинів, оскільки підсудний має судимість за
умисний злочин.

Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_2 обтяжуючу
покарання обставину повторність. Вказана обставина, передбачена в ч.2 ст. 186
КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію. Тому суд не може
ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Суд
враховує і те, що підсудний не вперше
притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання
характеризується негативно, працездатний, в провадженні Ярмолинецького районного суду відносно нього
перебуває кримінальна справа по обвинуваченню за ст. 289 ч.2 КК України,
скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких і з врахуванням того, що цей
злочин був ним скоєний у період непогашеної судимості за попередній злочин, що
свідчить про його підвищену особисту небезпеку для суспільства, приходить до
висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах
ізоляції від суспільства, в зв»язку з чим і обирає йому покарання у вигляді
позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 186 ч. 2 КК
України..

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбування призначеної ОСОБА_2 міри покарання відраховувати з 3
жовтня 2007 року.

Вирок
може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 15 діб з моменту
проголошення.

Суддя
Дідик М.В.