УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
березня 29 дня
колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого -
Лугового М.Г. суддів -
Демченка М.О. Крамаренка В.І. з участю прокурора - Мусієнко О.В.
засудженого - ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області
від 26 січня 2007 року яким:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше судимий

19 січня 2006 року за ч.2 ст. 185 КК України на
два роки

обмеження
волі з застосуванням ст.75
КК України

звільнений від відбуття покарання з випробуванням на один

рік.

Засуджений за ч.2 ст.
186 КК
України з застосуванням ст. 69
на три роки позбавлення волі.

У відповідності
до ст. 71 КК
України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини
покарання, остаточно призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно
ст.89 КК України

раніше не судимий,

засуджений за
ч.2 ст. 186 КК
України з застосуванням ст. 69
КК України на три роки позбавлення волі.

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше, не судимий,

засуджений за
ч.2 ст. 186 КК
України з застосуванням ст.69 КК України на два роки позбавлення волі.

У відповідності
до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на
два роки.

Справа № 11 -269 / 2007 року Головуючий
у першій інстанції - Громова Л .В.

Категорія ч.2
ст. 186 КК
України Доповідач
- Демченко М.О.

2

Відповідно до ст. 76 КК України на
ОСОБА_3 покладені обов'язки:

Повідомляти
органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання.

Періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Доля речових доказів вирішена в порядку вимог ст. 81 КПК України.

За вироком суду
ОСОБА_2., ОСОБА_1. і ОСОБА_3. визнані винними і засуджені за те, що вони 8.10.2006 року близько 14 години вчинили
відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_2. і
ОСОБА_1. - повторно.

Так вони
перебуваючи в районі залізничного мосту на вул. Задесенко в м. Конотоп з
застосуванням насильства до ОСОБА_4. відкрито заволоділи його майном загальною
вартістю 88 грн. і
спричинили останньому легкі тілесні ушкодження, що є небезпечні для життя і
здоров'я потерпілого.

Вони ж,
продовжуючи свої злочинні дії, 11
листопада 2006 року
близько 1 години
на АДРЕСА_1 вчинили напад на ОСОБА_5. і ОСОБА_6. спричинивши їм легкі тілесні
ушкодження, що є небезпечні для життя та здоров'я потерпілих і заволоділи їх
майном: потерпілого ОСОБА_5. вартістю 100
грн. 10 коп., і
потерпілого ОСОБА_6., вартістю 250
грн.

На вирок суду
засуджений ОСОБА_1. подав апеляцію, в якій він не оскаржуючи фактичних обставин
справи і юридичної кваліфікації його дій вважає, що суд призначив йому занадто
суворе покарання. На його погляд, суд не врахував як пом'якшуючі його вину
обставини сімейний стан, а саме те, що на його утримання перебуває сестра, а
батько затриманий органами досудового слідства, щире каяття, відшкодування
завданої шкоди, а тому просить вирок суду змінити і призначити покарання не
пов'язане з позбавленням волі.

Заслухавши
доповідь судді, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, міркування
прокурора Мусієнко О.В., про залишення вироку суду без зміни, перевіривши
матеріали справи, і обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів не
знаходить законних підстав до задоволення апеляції.

Висновок суду
про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин
зазначених у вироку і юридична кваліфікація його дій за ч. 2. ст. 186 КК України є
обґрунтованим і законним, і під сумнів в апеляції не ставиться.

Що стосується
посилання засудженого ОСОБА_1 в апеляції на суворість призначеного йому
покарання то воно, на думку колегії суддів є безпідставним. При призначенні
покарання судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, його
наслідки і характер, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та
пом'якшують його покарання в тому числі і ті, на які посилається засуджений в
апеляції а саме: його сімейний стан, допомога органам досудового слідства у
встановленню істини по справі, щире каяття, виходячи з цього суд призначив
строк покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 69 КК України нижче
від найнижчої межі ніж передбачений санкцією
КК України, за якою він визнаний

3

винним. Таке покарання, на думку колегії суддів, є
необхідне і достатнє для виправлення особи, яка вчинила злочин, а тому воно
повністю відповідає вимогам ст. 65
КК України, і колегія суддів не знаходить законних підстав до його
пом'якшення, і до задоволення апеляції.

На основі викладеного і керуючись
ст. ст. 362, 366, 377 КПК
України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2007 року стосовно
ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.

Головуючий: