Справа № 138/3647/14-к
Провадження №:1-кп/138/9/15

19 березня 2015 року Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника кримінальної міліції в справах дітей ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,
неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, учня другого курсу Могилів-Подільської філії ДНЗ Професійного ліцею сфери послуг м. Хмільник , раніше судимого:
- 01.12.2014 Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -
25.11.2014 біля 16.00 год. неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в м.Могилів-Подільському Вінницької області, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , де, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ліктем руки розбив віконне скло та через утворений отвір проник у середину будинку. Там, з серванту, що знаходився у вітальні, ОСОБА_8 вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 250,00 гривень, які привласнив та заховав до кишені. В цей час до будинку повернувся власник ОСОБА_7 та зайшовши у будинок, побачив ОСОБА_8 , який заховався за ліжком. Тоді ОСОБА_8 розуміючи, що його дії перестали носити таємний характер, почав утікати з місця вчинення злочину, незважаючи на законні вимоги власника зупинитися. Таким чином, ОСОБА_8 з викраденими коштами з місця події зник, викрадене присвоїв та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 250,00 гривень.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 винним себе за ч.3 ст.186 КК України визнав повністю, надав суду показання, що 25.11.2014 під час обіду випив приблизно 200 г. горілки. Цього ж дня біля 16 год. він, проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , вирішив проникнути в будинок і викрасти кошти. Підійшов до будинку, ліктем руки розбив віконне скло, заліз в будинок і з серванту забрав гроші в сумі 250 гривень, які поклав до своєї кишені. В цей час до будинку повернувся господар. Обвинувачений заховався, а коли зрозумів, що ОСОБА_7 його помітив, втік з будинку. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, його вина в інкримінованому йому правопорушенні підтверджується також показаннями потерпілого ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 25.11.2014 біля 16.00 год. він повернувся додому, а саме до будинку АДРЕСА_2 . Зайшовши в середину будинку, виявив, що в одній із кімнат все розкидано, побиті меблі, телевізор. Коли уважно придивився, помітив неповнолітнього ОСОБА_8 , який заховався за ліжком, а побачивши його, одразу втік з будинку. Потерпілий виявив, що з серванту зникли 250 грн. Цивільний позов він не заявляв, претензій матеріального та морального характеру до неповнолітнього ОСОБА_8 не має, просить не позбавляти його волі та застосувати до нього умовне покарання.
Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що кваліфікація дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст. 186 КК України знайшла своє об`єктивне підтвердження у ході судового слідства, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, повторно.
При призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_8 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 є неповнолітнім, свою вину визнає, щиро розкаюється у скоєному, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.
По місцю проживання та навчання обвинувачений характеризується позитивно.
Крім того, при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_8 суд відповідно до вимог ст.103 КК України враховує умови його життя, приймає до уваги, що неповнолітній обвинувачений довгий час перебуває на вихованні бабусі, його батьки самоусунулися від його виховання.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги думку потерпілого ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради щодо доцільності умовного покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним призначити йому покарання із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.12.2014, який набрав законної сили 24.02.2015, неповнолітнього ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.
Оскільки неповнолітній ОСОБА_8 вчинив злочин по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку від 01.12.2014, при призначенні покарання за даний злочин підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням роз`яснень, що містяться в п.23 постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання.
Речові докази по справі слід повернути власнику.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винним за ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 п.3, п.4 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за даним вироком та покарання, призначене ОСОБА_8 за попереднім вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.12.2014 за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із звільненням засудженого на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців виконувати самостійно.
Речовий доказ: грошові кошти в сумі 250 грн. повернути потерпілому ОСОБА_7 , в якого вони знаходяться на зберіганні .
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня проголошення вироку.
Суддя