справа №1-29/2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 року
Знам”янський міськрайонний суд

Кіровоградської
області у складі :

головуючого
судді
Проценко О.М.

при
секретарі
Тумановій С.В.

з участю
прокурора
Устьянцева С.В.

захисника
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду міста Знам”янка Кіровоградської області кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,народився в селі Нововодяно
Знам»янського району Кіровоградської області,українця,громадянина України,не
одружений, утриманців не має,освіта неповна середня,не працюючий,проживає в
сАДРЕСА_1,раніше не судимий, -

за ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т
А Н О
В И В :

4 жовтня
2007 року,приблизно о 24 годині,ОСОБА_1,маючи намір на таємне викрадення чужого
майна (крадіжка),перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння,вийшов на подвір»я
свого домоволодіння,яке розташоване по АДРЕСА_2Кіровоградської області,маючи
мету таємно заволодіти майном ОСОБА_2,який в той час знаходився у останнього в
гостях,розбив рукою віконне скло,просунув руку і з підвіконня таємно скоїв
крадіжку мобільного телефону «Моторола 360»,вартістю 620 грн.,сім-карти
«Діджус»,вартістю 25 грн. та карти пам»яті на 64 Мб.,вартістю 20 грн.,які
належать ОСОБА_2.,після чого ОСОБА_1 з викраденим зник і розпорядився на свій
розсуд,чим заподіяв ОСОБА_2. матеріальну шкоду на суму 665 грн.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному злочині не визнав і
суду пояснив,що восени 2007 року,день і місяць не пам»ятає,він знаходився у
себе дома,в селі Макариха Знам»янського району Кіровоградської області.
Вийшовши на вулицю він зустрів свого знайомого ОСОБА_4з яким пішли до
нього,підсудного,до дому і по дорозі зустріли ОСОБА_2,ОСОБА_5 та її брата
ОСОБА_4,після чого вже всі разом пішли до нього до дому. По шляху слідування
зайшли в магазин і придбали пляшку горілки,яку, прийшовши до дому, випили.
Потім знову сходили в магазин і придбали ще одну пляшку горілки,яку теж випили
в нього дома, а потім почали переписувати мелодії з мобільних телефонів.

Приблизно
о 21 годині,він,на прохання ОСОБА_5,відвів її брата ОСОБА_4 до дому,в будинку
залишилися ОСОБА_2 і ОСОБА_5. Коли він відвів ОСОБА_5до дому і повертався
назад,біля будинку його зустрів ОСОБА_2 О. і останній заявив йому,щоб він повернув
його мобільний телефон,на що він,підсудний,відповів,що телефон він не брав і
куди він мін дітися - йому не відомо. Після цього,він,разом із ОСОБА_2 і

2

ОСОБА_5повернулися до нього до дому і побачили,що було
розбите скло і з підвіконня пропав мобільний телефон ОСОБА_2,після чого почали
шукати телефон,але не знайшли,хто скоїв крадіжку мобільного телефона
потерпілого - йому не відомо,він телефон не викрадав.

Підсудний
ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину,передбаченого ч.1 ст.185 КК України не
визнає,але його вина в скоєні зазначеного злочину підтверджується поясненнями
потерпілого,свідків.

Потерпілий
ОСОБА_2 суду пояснив,що 4 жовтня 2007 року він,разом із своєю дівчиною
ОСОБА_5та її братом гуляли по селу. Проходячи біля току зустріли ОСОБА_1,який
запропонував піти до нього,щоб переписати з мобільного телефона нові мелодії,на
що він погодився. Купивши в магазині пляшку горілки всі пішли до підсудного,де
вжили горілку,а потім почали переписувати мелодії з мобільних телефонів.
Приблизно о 21 годині ОСОБА_6 зібрався йти до дому і провести останнього до
дому викликався ОСОБА_1 разом із своїм знайомим ОСОБА_4,який теж перебував у
підсудного дома,а він та ОСОБА_5
залишилися в будинку ОСОБА_1. Коли хлопці вийшли із будинку,він поклав
свій мобільний телефон на підвіконня і вимкнув світло у кімнаті і,через 5
хвилин почув,що було розбите скло. В цей час в будинок забіг ОСОБА_6 і крикнув
йому,що ОСОБА_1 запропонував їм розбити скло і викрасти
його,потерпілого,мобільний телефон,але вони не погодилися і тоді підсудний сам
розбив скло і викрав мобільний телефон. Після цього він вибіг на вулицю і хотів
відразу наздогнати ОСОБА_1,але зробити цього не зміг,лише на на вулиці Лінника
він наздогнав підсудного,але той відповів,що скло він не розбивав і телефон не
викрадав, хто це зробив - йому не відомо.

На даний
час він матеріальних претензій доОСОБА_1 не має,оскільки викрадений мобільний
телефон йому повернули працівники міліції.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 дала суду аналогічні пояснення,які
надав потерпілий ОСОБА_2

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6. суду пояснив,що 4 жовтня 2007
року,він,разом із своєю сестрою та її хлопцем ОСОБА_2 пішли гуляти по селу,де
зустрілиОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 і підсудний запропонував піти до нього до дому,щоб
переписати нові мелодії на мобільний телефон,на що всі погодилися.

В
будинку у ОСОБА_1,всі,крім нього та ОСОБА_4 вживали спиртні напої,а через
деякий час він вирішив йти до себе до дому. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вирішили його
провести і,коли вони вийшли із будинку,підсудний запропонував подивитися,що
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 будуть робити у кімнаті,вони погодилися і побачили,як
ОСОБА_2 поклав на підвіконня свій
мобільний телефон,тоді ОСОБА_1запропонував їм розбити скло і викрасти телефон
потерпілого,але він та ОСОБА_4 сказали,що робити цього не будуть,після чого
підсудний сказав їм,щоб вони йшли вперед,а він їх наздожене,так як йому раптово
стало зле. Відійшовши від будинку ОСОБА_1 приблизно 20 метрів вони почули дзвін
розбитого скла і зрозуміли,що ОСОБА_1розбив скло і вирішив самостійно викрасти
мобільний телефон ОСОБА_2 Після цього він забіг у будинок і крикнув ОСОБА_2,що
це ОСОБА_1викрав його мобільний телефон,після чого потерпілий побіг наздоганяти
ОСОБА_1,а він,разом із своєю сестрою вийшли із будинку і пішли по вулиці і
зустріли ОСОБА_1 на вулиці Лінника. До них підбіг ОСОБА_2 і почав проситиОСОБА_1,щоб той повернув
мобільний телефон,але підсудний відповів,що він телефон не викрадав,але може
показати,де він знаходиться і показав на опору поблизу свого будинку,але
телефон вони там не виявили.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4. надав суду аналогічні
пояснення,які дав в судовому засіданні ОСОБА_6. і доповнив,що після того,як він
та ОСОБА_6 відійшли від будинку метрів на 20 і почули дзвін розбитого скла,він
заховався у кущах і побачив,як ОСОБА_1вибіг із свого двору,тримаючи в руці
мобільний телефон ОСОБА_2, екран телефону світився. Злякавшись,що підсудний
його побачить,він заховався за опору і коли ОСОБА_1пробігав коло нього,то
помітив,як ОСОБА_1загубив

3

мобільний телефон. Потім,знайшовши телефон,він нікому не
сказав про знахідку,так як злякав,а згодом
віддав мобільний телефон
працівнику міліції.

ВинаОСОБА_1
у скоєнні вищезазначеного злочину підтверджується також матеріалами кримінальної
справи,дослідженими в судовому засіданні,а саме:заявою ОСОБА_2
(а.с.3),протоколом добровільної видачі (а.с.14),довідкою судово- товарознавчої
експертизи щодо вартості мобільного телефона (а.с.18),протоколом огляду
предмета (а.с.20).

Таким
чином,аналізуючи та оцінюючи всі докази по даній кримінальній справі,суд
приходить до висновку,що ОСОБА_1 винен в
скоєнні злочину,передбаченого ч.1 ст.185 КК України за ознаками:таємне
викрадення чужого майна (крадіжка) і органом досудового слідства діїОСОБА_1 за
ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані вірно.

Суд не
приймає до уваги пояснення підсудногоОСОБА_1 в тій частині,що він не розбивав
скло в себе в будинку і не викрадав мобільний телефон ОСОБА_2,оскільки заява
підсудного спростовуються написаним власноруч поясненням останнього(а.с.5),а
також поясненнями свідків,допитаних в судовому засіданні,які як на досудовому
слідстві,так і при проведенні судового слідства надали суду аналогічні і
правдиві пояснення,а тому суд розцінює вищевказану заяву підсудного як намагання
уникнути кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного підсудним корисного,закінченого злочину,який
закон класифікує як злочин середньої тяжкості,особуОСОБА_1,що він раніше не
притягувався до кримінальної відповідальності,за місцем проживання
характеризується позитивно.

Обставин,які
пом»якшують покарання підсудногоОСОБА_1 судом не встановлено.

До
обставин,які обтяжують покарання підсудногоОСОБА_1 суд відносить скоєння
злочину в стані алкогольного сп»яніння.

Враховуючи
тяжкість скоєного ОСОБА_1,особу підсудного,відсутність обставин,які пом»якшують
покарання і наявність обставин,які обтяжують його покарання,суд вважає,що
виправленняОСОБА_1 можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши
підсудному покарання не пов»язане з позбавленням волі.

Керуючись
ст.ст.323-324 КПК України,суд, -

З
А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
злочину,передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 2
років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК
України,ОСОБА_1 звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим
строком на 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК
України,покласти на ОСОБА_1 обов»язок повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання,роботи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Знам»янського МРВ УМВС України в Кіровоградській області 10 грн. за проведення
судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі:мобільний
телефон «Моторола 360»,серійний номер 52171 і гарантійний талон,які
передані на зберігання ОСОБА_2- залишити у власність останньому.

На вирок може бути подано апеляція
протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області.

Суддя Знам»янського міськрайонного суду
Проценко О.М.