інстанції:Олещенко Л.Б.
Категорія ст.ст.15 ч.3, 115 ч.2 п.1 КК України
Доповідач: Ржемовський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

12 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Донецької області
в складі:

головуючого
Ржемовського Л.П.

членів суду
Савкової С.В., Рассуждай В.Я.

за участю прокурора
Андреєвої Ж.М.

засудженого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку кримінальну
справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_6 на вирок
Ленінського районного суду м. Донецька
від 10 червня 2013 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Старий Оскол Білгородської області,
росіянин, громадянин України, з
середньо – спеціальною освітою,
одружений, має двох неповнолітніх
дітей, не працює, в силу ст. 89 КК України
не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

засуджений за ст.ст.15 ч.3, 115 ч.2 п.1 КК
України до 10 років позбавлення волі.

Згідно з вироком, 29.10.2011 року приблизно
о 16.00 годин, ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, прибув за
адресою: АДРЕСА_2, у якому спільно зі
своїми літніми батьками ОСОБА_7 і
ОСОБА_8, а також неповнолітніми дітьми
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживала ОСОБА_11, з
якою він тривалий час підтримував
близькі відносини та був батьком цих
дітей.

Зайшовши у вищевказаний будинок,
ОСОБА_3 побачив там ОСОБА_11, її мати
ОСОБА_8 і раніше незнайомого ОСОБА_12, з
яким ОСОБА_11 останнім часом
підтримувала близькі відносини, у
зв'язку із чим, розірвала відносини з
ОСОБА_3 На ґрунті раптово виниклих
неприязних відносин, через виникле
почуття ревнощів до ОСОБА_11 і ОСОБА_12, а
також ОСОБА_8, яка підтримувала
відносини дочки із ОСОБА_12, у ОСОБА_3
виник намір на навмисне вбивство
ОСОБА_12, ОСОБА_11 і ОСОБА_8

Реалізуючи свій злочинний намір,
спрямований на навмисне протиправне
заподіяння смерті потерпілим ОСОБА_12,
ОСОБА_11 і ОСОБА_8 ОСОБА_3 дістав наявний
у нього при собі, розкладний ніж, яким
наніс один удар в область розташування
життєво важливих органів - в область
живота ОСОБА_12, заподіявши останньому
проникаюче ножове поранення черевної
порожнини з ушкодженням лівої частки
печінки, малого сальника з розвитком
внутрішньочеревної кровотечі, які
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень як небезпечні для життя в
момент заподіяння.

Після чого, ОСОБА_3 цим же ножем. наніс
один удар в область розташування
життєво важливих органів - в область
грудної клітки ліворуч потерпілої
ОСОБА_11, заподіявши їй проникаюче
ножове поранення грудної клітки
ліворуч із ушкодженням перикарда, що
відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень як небезпечні для життя в
момент заподіяння.

Потім ОСОБА_3 даним ножем наніс один
удар в область розташування життєво
важливих органів - в область грудної
клітки ліворуч ОСОБА_8, заподіявши їй
колото-різану рану лівої молочної
залози, що ставиться до легких тілесних
ушкоджень, які потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я. При
цьому потерпілий ОСОБА_12, після
нанесення йому ножового удару, без
взуття вибіг з будинку і став тікати
від засудженого, що став його
переслідувати по вулиці, висловлюючи
погрози вбивством, однак не наздогнав
потерпілого.

Після чого ОСОБА_3, бажаючи довести свій
злочинний намір до кінця, повернувся до
будинку потерпілих ОСОБА_8, однак
виявив, що вхідні двері в будинок
замкнені зсередини. Однак він розбив
шибку і проникнув у будинок, але в
кімнатах нікого не виявив, тому що
потерпілі ОСОБА_11, ОСОБА_8 і
неповнолітні діти ОСОБА_9, ОСОБА_10,
сховавшись від засудженого, перебували
в тамбурі, двері, з якого в будинок,
також замкнули.

Таким чином, ОСОБА_3, бажав настання
смерті потерпілих, діяв з наміром
безпосередньо спрямованим на
позбавлення їхнього життя, однак не
зміг реалізувати свій намір із причин,
що не залежать від його волі, оскільки
не зміг зробити всіх дій, які вважав
необхідними для доведення злочину до
кінця, у виді того, що ОСОБА_12, ОСОБА_11,
ОСОБА_8 зникли від нього, позбавивши
його можливості зробити вбивство, і їм
вчасно була надана медична допомога.

Засуджений ОСОБА_3 в апеляції просить
вирок суду скасувати, з направленням
справи на новий судовий розгляд у
зв'язку з однобічністю судового
розгляду, невідповідністю висновків
суду фактичним обставинам справи,
обвинувальним ухилом та з грубим
порушенням норм кримінально
процесуального закону.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого
ОСОБА_3 в апеляції просить вирок суду
скасувати, як незаконний та
необґрунтований, у зв'язку з невірним
застосуванням кримінального закону.

Апеляція прокурора, який приймав
участь при розгляді справи у суді
першої інстанції відкликана.

Заслухавши доповідача, засудженого
ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_5, які
підтримали доводи апеляції
засудженого, прокурора, який вважав
вирок суду законним та обґрунтованим,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляції засудженого ОСОБА_3 та
адвоката ОСОБА_6 не підлягають
задоволенню за такими підставами.

Суд всебічно, повно і об'єктивно
дослідив зібрані докази, які наведені у
вироку, правильно встановив фактичні
обставини справи, дав діям засудженого
правильну юридичну оцінку та прийшов
до обґрунтованого висновку про
винуватість засудженого ОСОБА_3 у
вчиненні інкримінованого злочину.

Висновки суду про винність ОСОБА_3
засновані на показаннях потерпілих
ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, свідків,
матеріалах справи.

З матеріалів кримінальної справи
вбачається, що в судовому засіданні
ОСОБА_3 вину не визнав, та зазначив, що
29.10.2013р. приблизно о 16-00 год. він приїхав
з м.Донецька в с. Кумачево побачити
своїх дітей. Коли підійшов до двору
будинку ОСОБА_8,побачив припаркований
автомобіль «Жигулі» і зрозумів, що
ОСОБА_12 перебуває в будинку. Він достав
розкладний ніж і проткнув всі чотири
скати на зазначеному автомобілі, а
також сфотографував номер автомобіля.
Потім зайшов у будинок, а саме у кухню,
де перебувала баба ОСОБА_8 і різала
продукти, напроти нього, метрах у трьох,
у двірному прорізі стояв ОСОБА_12, а в
нього за спиною була ОСОБА_11. Він з
усіма привітався і став чекати, щоб
йому вивели дітей. Однак ОСОБА_11 щось
шепнула на вухо ОСОБА_12 і пішла вглиб
кімнати. ОСОБА_12 підійшов до стола, і
він подумав, що той може схопитися за
ніж. Тоді він дістав з кишені ніж з
відкидним лезом, нажав на кнопку, і
виставив лезо ножа перед собою.
Оскільки він лівша, то ніж тримав у
витягнутій вперед перед собою лівій
руці. Тоді ОСОБА_12 кинувся на нього з
кулаками битися, хоча він ніяких
випадів і кроків назустріч до нього не
робив. ОСОБА_12 кинувся вперед на нього і
відразу ж відскочив, мабуть в цей
момент наткнувся на ніж. Другий раз
ОСОБА_12 кинувся на нього і вибив у нього
з руки ніж, який впав на підлогу. Вони
обоє кинулися його піднімати, але він
схопив ніж першим і вони із ОСОБА_12
відскочили один від одного. ОСОБА_8 все
це бачила, оскільки стояла біля нього
ліворуч, ОСОБА_11 в цей час була в іншій
кімнаті. Потім ОСОБА_8 схопила його за
куртку і стала бити кулаками по тулубу,
а коли стала бити його по обличчю, то
він рукою, у якій був ніж, відсторонив
її від себе поштовхом в область грудей.
ОСОБА_12 стояв біля стола. На крик матері
з іншої кімнати вибігла ОСОБА_11 і
зупинилася в кухні поруч із ОСОБА_12. Він
при цьому ніж тримав у піднятій нагору
лівій руці, щоб вона не наткнулася на
нього. Але ОСОБА_11 підбігла до нього з
криком, була без окулярів, як вона могла
наткнутися на ніж, якщо він підняв руку
з ножем наверх, пояснити не може. Потім,
він побачив, що ОСОБА_12 йде до виходу з
будинку, і тоді лівою рукою відіпхнув
ОСОБА_8, а правою ОСОБА_11, яка тріпала
його за куртку. У цей момент він міг
нанести ножове поранення ОСОБА_8. При
всіх цих обставинах, його неповнолітня
дочка ОСОБА_9 не була присутня, він її не
бачив. Він пішов за ОСОБА_12 і наздогнав
його в коридорі, який став від нього
тікати. Він став бігти за ОСОБА_12, тому
що хотів з ним поговорити, але не
наздогнав його. Потім вирішив
повернутися в будинок ОСОБА_8,
довідатися, що там з ними. Підходячи до
будинку, на порозі він побачив батька
ОСОБА_11, коли зайшов у двір, того вже не
було, і двері в будинок були закрита
зсередини. Він хотів поговорити із
ОСОБА_11. Розбив шибку на кухні і вліз у
будинок. Став ходити по будинку, але
нікого не найшов. Потім побачив, що
двері в тамбур для виходу з будинку
закрита й товкнув її рукою, почув
якийсь дзенькіт підставлених каструль,
потім ударив по дверям ногою і двері
ледве відкрились. Він з тамбура почув
крик ОСОБА_8 і дітей, які кричали «тато,
не вбивай нас!». Він у такий же спосіб
виліз із будинку через вікно. У нього
був порізаний палець, але при яких
обставинах він його отримав, не знає.
Пояснював, що потерпілими йому
тілесних пошкоджень заподіяно не було,
і в них під час конфлікту в руках ніяких
предметів не було.

Між тим пояснював, що на досудовому
слідстві він свої показання давав
добровільно, також його допитували і
проводили відтворення за його участю
із застосуванням відеозапису.
Зазначені показання, які він давав
на досудовому слідстві, він
підтверджував, вважав, що вони
ідентичні тим показанням, які він дав в
судовому засіданні.

З показань потерпілої ОСОБА_11 даних в
судовому засіданні вбачається, що вона
познайомилась із засудженим ОСОБА_3 у
2000 році і до серпня 2011 року
підтримували близькі стосунки. За цей
період у них народилося двоє дітей,
донька ОСОБА_9 2001 року та син ОСОБА_10 2005
року. ОСОБА_3 був одружений і проживав у
м. Донецьку, а до них періодично
приїжджав у с.Кумачево, де вона
проживає в будинку зі своїми батьками.
Згодом у них стали погіршуватися
відносини, вони стали свариться, тому
що він практично не допомагав
матеріально та у вихованні дітей. 26
жовтня 2011 року ОСОБА_3 подзвонив їй і
повідомив, що хоче бачити дітей, на що
вона пообіцяла привести дітей у свою
квартиру, тому що її батьки були проти
спілкування з ОСОБА_3 Крім того, вона
попросила ОСОБА_3 не дзвонити їй два
дні, тому що їде відзначати день
народження ОСОБА_12 29 жовтня 2011 року
вона повернулася додому близько о 14-00
год. разом із ОСОБА_12 на його автомобілі
«Жигулі». Приблизно о 16 - 00 год. ОСОБА_12
став збиратися додому, вона, ОСОБА_9 і її
мати знаходилися на кухні. ОСОБА_12 вже
пішов до дверей, щоб взутися і вийти на
вулицю. У цей час її мати вийшла в
кімнату до батька, де той дивився
телевізор, а вона зайшла глянути на
сплячого сина в сусідню кімнату, і
відразу ж почула крик дочки з кухні,
якийсь шум. Вона забігла в кухню і
побачила, як навпроти ОСОБА_12 стоїть
ОСОБА_3 і тримає у лівій руці ніж, яким
замахнувся на ОСОБА_12 щоб ударити.
ОСОБА_12 відскочив назад, а вона
підбігла до ОСОБА_3 і стала відтягати зі
спини за куртку. ОСОБА_9 була в істериці,
кричала «папочка, не вбивай його».
ОСОБА_12 при цьому схопився за живіт і
вибіг з будинку, а вона залишилася
стояти навпроти ОСОБА_3, у якого в руках
був ніж. Вона зрозуміла, що він ударив
ножем ОСОБА_12, а тепер і її вб'є. ОСОБА_3
схопив її однією рукою за сорочку, а
іншою рукою, у якій був ніж, став мітити
їй у серце, а саме тримаючи ніж у лівій
руці водив їм біля лівої сторони
грудей, як би прицілюючись, шукав місце,
куди треба вдарити, щоб потрапити прямо
в серце. Дочка стояла поруч плакала і
кричала: «Папочка, якщо ти мене любиш,
не вбивай маму!» Але, незважаючи на це
ОСОБА_3 наніс їй удар лезом ножа в груди
в область серця. Їй стало погано. Потім
з кімнати вибігла її мати та стала
кричати на ОСОБА_3, у відповідь на що,
він спочатку вдарив матір кулаком у
груди, а потім ударив цим же ножем у
груди, також у ліву частину.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засідання
пояснювала, що вона проживає в с.
Кумачево разом із чоловіком ОСОБА_7,
дочкою ОСОБА_11 і двома малолітніми
онуками ОСОБА_9 і ОСОБА_10 28.10.2011р. дочка
поїхала разом із ОСОБА_12 відзначати
його день народження у ресторан.
Повернулася додому дочка разом із
ОСОБА_12 29.10.2011р. в обід, приблизно о 16.00
год. він зібрався їхати. У цей час він
знаходився на кухні будинку, взувався.
Поруч із ним була ОСОБА_9. Вона пішла в
кімнату до чоловіка, онук спав у
сусідній кімнаті. Буквально відразу ж
вона почула крик дочки і внучки. Вона
вийшла на крик і побачила, що ОСОБА_12 на
кухні вже немає. Там перебувала внучка
ОСОБА_9 і дочка ОСОБА_11. Дочка була в
крові, трималася за ліву грудь рукою, а
поруч стояв ОСОБА_3 У лівій руці в нього
був ніж, яким він замахувався на
ОСОБА_11, щоб завдати удару. Вона
підбігла до ОСОБА_3, щоб не допустити
цього, стала кричати на нього, але той,
відразу ж, схопив її за одяг, притяг до
себе і правою рукою наніс їй удар в
груди, а лівою, у якій тримав ніж, завдав
удар ножем зверху вниз у грудь ліворуч.
Вона побачила, як ОСОБА_3 витяг у неї із
рани ніж і швидко вибіг з будинку. Вона
в гарячці вибігла на вулицю до сусідів,
щоб покликати на допомогу. При цьому
вона здалеку побачила ОСОБА_3, який
повертався до їхнього будинку. Вона
забігла до себе в будинок, зайшла до
чоловіка в кімнату, сказавши йому, що
ОСОБА_3 їх убиває. Чоловік вибіг з
будинку за допомогою, а вона стала
закривати вхідні двері в будинок на
замок. Після чого перетягнула на
веранду (тамбур) за ноги із вітальні
закривавлену дочку ОСОБА_11, яка була
без свідомості, куди також забрала
внучку і онука. Вона закрила двері
веранди (тамбура), що веде також у
будинок, зсередини, стала підпирати
двері тим, що було в тамбурі, тому що
боялася, що ОСОБА_3 знайде їх і доб'є. У
цей момент, вона почула дзенькіт
биткого скла і зрозуміла, що ОСОБА_3
заліз до них у будинок через вікно, тому
що не зміг відкрити вхідні двері. Потім
ОСОБА_3 знову через вікно виліз назовні
і став вибивати вхідні двері. ОСОБА_9
злякалась та стала кричати «тато, не
вбивай нас, дідусь побіг викликати
міліцію».

Судом досліджені пояснення
потерпілого ОСОБА_12, надані в ході
досудового слідства, з яких видно, що
28.10.2011р. він разом з ОСОБА_11 святкував
своє 55-річчя у ресторані в
с.Комсомольське. Наступного дня він
разом зі ОСОБА_11 в обід приїхали до неї
додому в с.Кумачево. Приблизно о 16-00 год.
він став збиратися додому, одягався в
кухні будинку, поруч із ним була ОСОБА_9.
Батько ОСОБА_11 був у сусідній кімнаті,
де голосно дивився телевізор, син
ОСОБА_11 спав. Коли він почав взуватися,
то побачив, що в кухню будинку зайшов
чоловік, він зрозумів, що це і є ОСОБА_3
Він йому нічого не встиг сказати,
оскільки ОСОБА_3 моментально наніс йому
удар лівою рукою в живіт. Він відчув
біль і відскочив убік, побачивши, що у
ОСОБА_3 в лівій руці ніж, яким він
замахнувся на нього, щоб нанести другий
удар. Тоді він відіпхнув ОСОБА_3 двома
руками, тому що зрозумів, що той хоче
його вбити. Він вискочив без взуття на
вулицю, і став тікати, побачив, що в
нього з рани на животі йде кров, а
ОСОБА_3 за ним гониться. (а.с.49-51).

Як вбачається з показань
неповнолітнього свідка ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_4, 28.10.2011р. її мама ОСОБА_11
поїхала до свого знайомого ОСОБА_12,
святкувати день народження останнього.
Додому повернулася в обід 29.10.2011р. разом
із ОСОБА_12. Вони пообідали, і приблизно
о 16-00 год. ОСОБА_12 зібрався їхати додому.
Він одягся і стояв на вході в кухню. Її
дідусь ОСОБА_11 у сусідній кімнаті
голосно дивився телевізор, а молодший
брат ОСОБА_10 спав в іншій кімнаті, мама
вийшла в кімнату до брата. У цей час
вона побачила, як з коридору в кухню
забіг її батько, і відразу ж образив
ОСОБА_12 і ударив рукою так, що останній
відлетів назад. Вона побачила, що
ОСОБА_12 тримається за живіт, і в нього
йде кров. На її крик прибігла мама і
схопила батька за куртку, щоб
відтягнути від ОСОБА_12. Тоді ОСОБА_12 без
взуття вибіг з будинку, а вона була
сильно налякана і побігла до себе в
спальню одягнутись, коли повернулася в
кухню, то побачила, що стояли навпроти
один одного, батька і матір. Батько
схопив матір правою рукою за одяг, а в
лівій руці в нього був ніж, який він уже
витягав у матері з рани. Вона стала
кричати, і на крик прибігла бабуся.
Батько також порізав цим ножем бабусю,
але як вона не зрозуміла, була сильно
налякана. Мама намагалася тримати
батька за куртку, коли він напав на
бабусю, але той розгорнувся і побіг з
будинку за ОСОБА_12. У мами йшла кров,
вона впала на підлогу і була без
свідомості. Бабуся побігла кликати на
допомогу дідуся, і той городами побіг
за міліцією. А вона з бабусею, братиком
і мамою, перетягнули маму з коридору, і
усі сховалися на веранді. Бабуся
закрила вхідні двері в будинок і двері
з веранди в будинок, які вони також
зсередини підперли каструлею з
борошном. Через кілька хвилин до них у
будинок став ломитися її батько,
намагався вибити вхідні двері. Потім
він чимсь розбив скло в кухні і став
бігати по будинку, шукати їх, але в
кімнатах нікого не було, також
намагався вибити вхідні двері.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснював, що 29.10.2011р його дочка ОСОБА_11
разом зі своїм знайомим ОСОБА_12
знаходилися вдома. Приблизно о 16-00 год.
ОСОБА_12 став збиратися до себе додому, а
він пішов до себе в кімнату, де дивився
телевізор. Через деякий час до нього в
кімнату заскочила дружина вся в крові в
області грудей, і кричала: «ОСОБА_3 нас
вбиває!». Він вибіг у коридор, ОСОБА_3 і
ОСОБА_12 в будинку не було, але він
побачив дочку ОСОБА_11, яка тримала
долоню в області серця, з рани текла
кров, дочка говорила, що вмирає. Він
побіг за будинок і схопив для
самооборони сокиру і городами побіг за
допомогою. У провулку він побачив на
іншій стороні вулиці розлютованого
ОСОБА_3, який біг у напрямку до їхнього
будинку. Потім він почув дзенькіт
биткого скла і вирішив, що ОСОБА_3 б'є
скла в автомобілі ОСОБА_12, який був
припаркований біля їхнього будинку,
але згодом довідався, що ОСОБА_3 бив
скла у вікні їхнього будинку.

Судом досліджені показання свідка
ОСОБА_25, яка в ході досудового слідства
пояснювала, що 29.10.2011р. після обіду,
ближче до вечора їй на мобільний
телефон подзвонила хрещениця ОСОБА_9,
яка була дуже налякана і кричала в
телефон, що тато вбив маму і дядька
ОСОБА_12, хотів убити бабусю, допоможіть.
Після цього вона подзвонила у швидку
допомогу, але там сказали, що такий
виклик уже прийнятий. У цей час у двері
постукали, і вона побачила ОСОБА_12, який
тримався рукою за праву частину живота
і сказав, що коли був вдома у ОСОБА_11, то
туди приїхав ОСОБА_3 і ножем ударив
його в живіт. Після чого ОСОБА_3 гнався
за ним по селу. ОСОБА_12 попросив
викликати йому швидку допомогу (т.1
а.с.83).

Судом досліджені показання свідка
ОСОБА_26, який в ході досудового
слідства дав показання аналогічні
показанням свідка ОСОБА_25 (т.1 а.с.84).

Судом досліджені показання свідка
ОСОБА_27, яка в ході досудового слідства
пояснювала, що вона працює листоношею в
с.Кумачево. 29.10.2011р. небагато пізніше 16.00
год. вона розносила пошту по своїй
ділянці і йшла по вул. Леніна
с.Кумачево. У районі будинків №№ 52, 54
побачила, як з боку вул. Радянської
біжить чоловік. Він зупинився біля неї,
сказав, що його звуть ОСОБА_12 і попросив
викликати швидку допомогу, оскільки
був у гостях і там інший чоловік
підрізав його ножем. ОСОБА_12 розстебнув
пальто і показав рану праворуч на
животі, сорочка його була вся в крові.
Вона викликала йому швидку допомогу.
(т.1 а.с. 81-82).

Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується
іншими доказами у справі:

- протоколом огляду місця події -
домоволодіння АДРЕСА_2, у ході якого
вилучені змиви: з підвіконня вікна, із
зовнішньої рами вікна, речовини бурого
кольору з поверхні дверей у коридор № 2.
косинка білого кольору із плямами і
помарками речовини бурого кольору,
речовини бурого кольору з поверхні
дверей у кухню будинку, речовини бурого
кольору з поверхні шафи № 1, речовини
бурого кольору з ручки вікна з боку
кухні, із дверцята шафи № 2 у кухні,
чоловічі туфлі (т.1 а.с. 14-27);

- протоколом огляду місця події -
ділянки місцевості, розташованого на
краю автодороги, на відстані 43м від
знака 1.1. ПДД «небезпечний поворот» при
в'їзді в с.Кумачево Старобешівського
району Донецької області, у ході якого
у ОСОБА_3 вилучені металевий ніж,
поліетиленовий пакет, ключі в
кількості 4 штук, пластикова пляшка,
гроші в сумі 138 грн., рушник, мобільний
телефон «Соні Еріксон 8 500 і» (т.1 а.с. 9-13);

- протоколом виїмки у ОСОБА_8
приналежної їй нічної сорочки (т.1 а.с.
168-169); - протоколом виїмки у ОСОБА_12
приналежного йому одягу - пальто (плащ)
(т.1 а.с. 170-173);

- протоколом виїмки у ОСОБА_3
приналежного йому одягу - пари
кросівок, джинсових штанів, пайти,
футболки, куртки (т.1 а.с.166-167);

- копіями карт виїзду швидкої
медичної допомоги (т.1 а.с.86-91);

- висновком судово-імунологічної і
молекулярно-генетичної експертизи, з
якої вбачається, що на змивах,
вилучених з лівої і правої руки ОСОБА_3,
виявлена кров людини, походження якої
можливо від ОСОБА_3 і ОСОБА_11, у випадку
змішання слідів крові від декількох
осіб її походження можливо, у тому
числі від ОСОБА_8 і ОСОБА_12 у якості
домішки (т.1 а.с.232-238);

- висновком комплексної
судово-імунологічної і
молекулярно-генетичної експертизи з
якого видно, що на клинку ножа,
вилученого у засудженого, виявлена
кров людини, змішана з потім,
походження якої можливо від особи
(осіб) організму якого (яким) властиві
виявлені антигени; у випадку змішання
слідів крові й поту декількох осіб її
походження можливо, у тому числі від
ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12 у якості
домішки (т.1 а.с.288-293);

- протоколами відтворення
обстановки і обставин події за участю
потерпілих ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, з
яких вбачаються обставини здійснення у
відношенні їх злочину засудженим
ОСОБА_3 і вказаний механізм заподіяння
їм у (т.1 а.с. 45-47; 53-55; 62-67);

- висновком комплексної
судово-імунологічної і
молекулярно-генетичної експертизи №
286/294 від 22.12.2011р. з яких видно, що кров
ОСОБА_3 відноситься до групи А(11) анти (В)
із супутнім антигеном Н,
ізосерологичеської системи АВО; кров
ОСОБА_11 відноситься до групи А(11) із
супутнім антигеном Н
ізосерологичеської системи АВО; кров
ОСОБА_8 відноситься до групи 0(1) анти-а
анти В ізосерологічеської системи АВО;
кров ОСОБА_12 відноситься до групи 0(1)
анти-а анти В ізосерологичеської
системи АВО; у результаті проведеного
молекулярно-генетичного дослідження
встановлені генетичні ознаки зразка
крові ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12 На
змивах, вилучених 29.10.2011 року в ході
огляду місця події з поверхні шафи № 1,
поверхні ручки вікна в кухні і з
поверхні шафи № 2 виявлена кров людини
і антигени А та Н, ізосерологичеської
системи АВО, походження якої можливо
від імені (осіб), організму якого (яким)
властиві дані антигени, у тому числі
від ОСОБА_3 і від ОСОБА_11; у випадку
змішання слідів крові від декількох
осіб, її походження можливо від осіб із
групами крові А (II) анти В, як із
супутнім антигеном Н, так і без нього, і
0(I) анти-А,анти-В, у тому числі від
ОСОБА_8 і ОСОБА_12, у якості домішки. У
результаті проведеного
молекулярно-генетичного дослідження
встановлені генетичні ознаки слідів
крові в змивах з поверхні вхідних
дверей у кухню, поверхні шафи №1,
поверхні ручки вікна в кухні і з
поверхні шафи №2; генетичні ознаки
слідів крові в змиві з поверхні вхідних
дверей у кухню, вилученому 29.10.2011 році, в
ході огляду місця події належить особі
жіночої генетичної статі і збігаються
з генетичними ознаками зразка крові
ОСОБА_8 Генетичні ознаки слідів крові в
змивах з поверхні шафи №1, поверхні
ручки вікна в кухні і з поверхні шафи №
2, вилучених 29.10.2011 року в ході огляду
місця події належать особі чоловічої
генетичної статі, збігаються між собою
і з генетичними ознаками зразка крові
ОСОБА_3 і не збігаються з генетичними
ознаками зразків крові ОСОБА_11, ОСОБА_8,
ОСОБА_12 (т.1 а.с.242-260);

- висновком комплексної
судово-імунологічної і
молекулярно-генетичної експертизи №
287/295 від 16.01.2011р. з якого видно, що на
змивах, вилучених 29.10.2011 року в ході
огляду місця події з поверхні
підвіконня вікна, з поверхні рами вікна
і з поверхні дверей у коридор №2
виявлена кров людини і антигени А, і Н,
ізосерологичеської системи АВО,
походження якої можливо від особи
(осіб), організму якого (яким) властиві
дані антигени, у тому числі від ОСОБА_3 і
від ОСОБА_11; у випадку змішання слідів
крові від декількох осіб її походження
можливо від осіб із групами крові А(П) з,
як із супутнім антигеном Н, так і без
нього, і 0(I) анти-А, анти-В, у тому числі
від ОСОБА_8 і ОСОБА_12, але тільки в
якості домішки; генетичні ознаки
слідів крові в змиві з поверхні
підвіконня вікна в кухню і поверхні
підвіконня віконної лутки зовні в
кухню, належать особі чоловічої
генетичної статі і збігаються з
генетичними ознаками зразка крові
ОСОБА_3 і не збігаються з генетичними
ознаками зразків крові ОСОБА_12;
походження слідів крові в змиві з
поверхні підвіконня вікна в кухню і з
поверхні підвіконня віконної лутки
зовні в кухню від ОСОБА_11, ОСОБА_8 і
ОСОБА_12 виключається; генетичні ознаки
слідів крові в змиві з поверхні дверей
у тамбур належать особі жіночої
генетичної статі, збігаються між собою
і з генетичними ознаками зразка крові
ОСОБА_11 (т.1 а.с. 261-278);

- висновком комплексної
судово-імунологічної і молекулярно -
генетичної експертизи №285/293 від
19.01.2012р. з якого вбачається, що на
куртці, вилученої у ОСОБА_3 виявлена
кров людини, походження якої можливо
від ОСОБА_3 і ОСОБА_11, походження від
ОСОБА_8 і ОСОБА_12 не виключається, у
випадку змішання крові від декількох
осіб і в якості домішки (т.1 а.с.305-312);

- висновком медико -
криміналістичної експертизи № МК-743
від 16.12.2011 року, згідно якого, на
передній поверхні пальто і сорочки
приналежному потерпілому ОСОБА_12 є
колото-різані ушкодження, які за своїм
характером і локалізацією збігаються
між собою і відповідають проникаючій
колото-різаній рані передньої черевної
стінки на тілі потерпілого;
колото-різані ушкодження на одязі, а
відповідно рана в тілі потерпілого
ОСОБА_12 могли утворитися від дії клинка
складного ножа, вилученого у
засудженого ОСОБА_3 і наданого на
експертизу (т.1 а.с.340-343);

- висновком медико -
криміналістичної експертизи № МК-738
від 15.12.2011р. з якого видно, що на
передній поверхні нічної сорочки, яка
належить потерпілої ОСОБА_8 ліворуч є
одне колото-різане ушкодження, що за
своїм характером і локалізацією
відповідає колото-різаній рані лівої
молочної залози, що була на тілі
потерпілої; колото-різане ушкодження
на нічній сорочці, а отже, і рана в тілі,
могли утворитися від дії клинка
складного ножа, вилученого у
засудженого ОСОБА_3 і наданого на
експертизу (т.1 а.с.349-351);

- висновками
судово-спектрографічних експертиз №
422, №423 від 28.12.2011року з яких вбачається,
що по краю пошкоджень на одязі (пальто і
сорочка) ОСОБА_12, а також по краю
пошкоджень на нічній сорочці ОСОБА_8
встановлена наявність привнесених
сторонніх накладень «металізація» -
слідів контакту із предметом, що
травмує, виготовленим на основі
легованого сплаву заліза; якісний
склад «металізації» ушкоджень на одязі
і мінеральний слідообразующий склад
контакту метала клинка ножа, наданого
на дослідження - подібні між собою (т.1
а.с. 357-358, 364-365);

- висновком судово-медичної
експертизи № 179/Д від 09.12.2011р. з якого
вбачається, що виявлене при зверненні
за медичною допомогою у ОСОБА_11
проникаюча колото-різана рана лівої
молочної залози утворилася від дії зі
значною силою колючо-ріжучого
предмета, яким міг бути розкладний
ніж, можливо, в зазначений строк і
відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечних для життя в
момент заподіяння, після заподіяння
тілесного ушкодження ОСОБА_11 могла
робити самостійні дії, у тому числі
пересуватися; - предмет, який наніс
ушкодження, діяв стосовно тіла ОСОБА_11
у напрямку попереду назад; у момент
заподіяння тілесного ушкодження
ОСОБА_11 знаходилася передньою
поверхнею тіла стосовно предмету, який
наносив ушкодження (т.1 а.с. 177-178);

- висновком судово-медичної
експертизи № 178/Д від 09.12.2011р.
відповідно до якого, виявлене при
зверненні за медичною допомогою у
ОСОБА_12 проникаюче ножове поранення
черевної порожнини з ушкодженням лівої
частки печінки, малого сальника з
розвитком внутрішньочеревної
кровотечі утворилися від дії із
значною силою колючо-ріжучого
предмета, яким міг бути розкладний ніж,
можливо в зазначений строк і
відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень як небезпечних для життя в
момент заподіяння; після заподіяння
тілесного ушкодження ОСОБА_12 міг
робити самостійні дії, у тому числі
пересуватися; предмет, який наніс
ушкодження діяв стосовно тіла ОСОБА_12
у напрямку попереду назад; у момент
заподіяння тілесного ушкодження
ОСОБА_12 знаходився передньою поверхнею
тіла по відношенню до предмета, який
ушкоджує (т.1 а.с. 191-192);

- висновком судово-медичної
експертизи № 177/Д від 09.12.2011р. з якого
вбачається, що виявлена при зверненні
за медичною допомогою у ОСОБА_8
колото-різана рана лівої молочної
залози утворилося від дії зі значною
силою колючо-ріжучого предмета, яким
міг бути розкладний ніж, можливо, в
зазначений строк і відноситься до
легких тілесних ушкоджень, які потягли
за собою короткочасний розлад здоров'я,
який потребує для свого лікування
строк понад 6 - ть, але не більше 21-го дня;
предмет, який наносив ушкодження діяв
відносно до тіла ОСОБА_8 у напрямку
попереду назад; у момент заподіяння
тілесного ушкодження ОСОБА_8
знаходилася передньою поверхнею тіла
стосовно предмету, що ушкоджує
(а.с.204-205).

В апеляційних скаргах засуджений
ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6
посилаються на те, що у ОСОБА_3 наміру на
вбивства потерпілих не було, навпаки
він захищався від фізичного нападу з
боку останніх, а отже не скоював
кримінального злочину, передбаченого
ст.ст.15 ч.3, 115 ч.2 п.1 КК України.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що
вина ОСОБА_3 у вчиненні даного
кримінального злочину доведена
сукупністю доказів, які були
досліджені судом першої інстанції в
судовому засіданні.

Враховуючи вказані вище висновки
судово-медичних експертиз, показання
потерпілих ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_8,
свідка ОСОБА_9, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції обґрунтовано
не прийняв до уваги і дав критичну
оцінку доводам засудженого ОСОБА_3 з
приводу того, що засуджений був
змушений достати з кишені ніж для
оборони, оскільки ОСОБА_12 кинувся на
нього з кулаками, у результаті чого
останній сам наткнувся на ніж, який
ОСОБА_3 тримав у витягнутій руці.
Потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_8 захищаючи
ОСОБА_12 кидалися на засудженого, у
результаті чого, наткнулися на ніж у
його руці.

Як видно з висновків судово-медичних
експертиз, тілесне ушкодження у ОСОБА_11
утворилося від дії колючо-ріжучого
предмета із значною силою, що виключає
його виникнення при механізмі, коли
ОСОБА_11 «наткнулася» на розкладний ніж,
лезом спрямованим у її сторону (т.1 а.с.
177-178, 184-186); тілесне ушкодження у ОСОБА_12
утворилося від дії колючо-ріжучого
предмета зі значною силою, що виключає
його виникнення при механізмі, коли
ОСОБА_12 «наткнувся» на розкладний ніж,
лезом, спрямованим у його сторону (т.1
а.с. 191-192, 197-199); тілесне ушкодження у
ОСОБА_8 утворилося від дії колючо -
ріжучого предмета зі значною силою, що
виключає його виникнення при
механізмі, коли ОСОБА_8 «наткнулася»
на розкладний ніж, лезом, спрямованим у
її сторону (т.1 а.с. 204-205, 210-211).

Колегія суддів, погоджується з
висновками суду першої інстанції, щодо
критичного ставлення до показань
засудженого ОСОБА_3 з приводу того, що
потерпілими йому були заподіяні
тілесні ушкодження.

З висновку судово-медичної експертизи
№ 728 від 2011р вбачається, що виявлені
при огляді у ОСОБА_3 множинні подряпини
лівої кисті, різана рана четвертого
пальця лівої кисті утворилися від
колючо-ріжучого предмета, можливо, у
зазначений строк і відносяться до
тілесних ушкоджень, які потягли за
собою короткочасний розлад здоров'я,
що вимагає для свого лікування строк
понад 6-ти, але не більше 21-го дня.
Враховуючи характер і локалізацію
ушкоджень у ОСОБА_3 їхнє утворення
можливо від дії леза розкладного ножа і
осколків скла. Тілесних ушкоджень, які
могли утворитися від дії тупих
предметів (у тому числі і при ударах
кулаками і долонями рук людини), у
ОСОБА_3 не виявлено (а.с.213-217). При цьому,
ушкодження у ОСОБА_3 не могли
утворитися при зазначених ним при
відтворенні обставин і обстановки
події, оскільки він не показував якого -
небудь травматичного впливу в область
тілесних ушкоджень, які були у нього (т.1
а.с. 215-216, 220-221).

Колегія суддів підтримує висновки суду
першої інстанції, що своїми навмисними
діями, спрямованими на вбивство
потерпілих, ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_12
проникаюче ножове поранення черевної
порожнини з ушкодженням лівої частки
печінки, малого сальника з розвитком
черевної кровотечі, потерпілої ОСОБА_11
заподіяв проникаюче поранення грудної
клітки ліворуч із ушкодженням
перикарда, що потерпілої ОСОБА_8,
заподіяв колото-різану рану лівої
молочної залози. Засуджений бажав
настання смерті потерпілих, діяв з
наміром безпосередньо направленим на
позбавлення їх життя, наносячи ножові
удари в місця розташування життєво
важливих органів, але не зміг
реалізувати свій намір із причин, що не
залежать від його волі.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що засуджений ОСОБА_3,
гнався за потерпілим ОСОБА_12, бажаючи
довести свій злочинний намір до кінця,
однак через те, що потерпілому вдалося
зникнути, засуджений не зміг
реалізувати свій намір на протиправне
заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_12.

Крім того, засуджений ОСОБА_3, не зміг
довести свій злочинний намір до кінця,
із причин, що не залежать від його волі
і відносно потерпілих ОСОБА_11, ОСОБА_8,
оскільки не наздогнавши потерпілого
ОСОБА_12, засуджений ОСОБА_3 повернувся
до будинку потерпілих з метою
доведення свого злочинного наміру до
кінця. Повернувшись до їх будинку і
виявивши замкнутими вхідні двері, він
розбив шибку і проникнув у будинок, де
став шукати потерпілих, які сховалися
на веранді (тамбурі), підперши
додатково ці двері, тим що було в
тамбурі, через що засуджений не зміг
проникнути до них у приміщення, і
реалізувати свій злочинний намір, а
згодом дало можливість надати їм
своєчасну медичну допомогу по
заподіяним їм ОСОБА_3 ножовим
пораненням.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції, розглядаючи справу в межах
висунутого обвинувачення, прийшов до
обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 115 ч.2
п.1 КК України, оскільки він скоїв
незакінчений замах на вбивство, тобто
на умисне протиправне заподіяння
смерті двох і більше осіб.

Характер тілесних ушкоджень, їх
кількість, локалізація те, що вони
нанесені у життєво важливі органи
свідчить о направленості наміру ОСОБА_3
на позбавлення волі потерпілих, які він
не зміг довести до кінця за підстав які
не залежали від його волі.

Апеляційний суд вважає, що відповідно
до вимог ст. 65 КК України, суд першої
інстанції, за своїм внутрішнім
переконанням, призначив
обвинуваченому ОСОБА_3 справедливе
покарання, з урахуванням тяжкості
вчиненого злочину, особи
обвинуваченого та обставин, що
обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд
першої інстанції обґрунтовано прийняв
до уваги тяжкість вчиненого злочину, а
саме, що злочин, вчинений обвинуваченим
за своєю класифікацією відносяться до
категорії особливо тяжкого злочину,
поєднаного із замахом на позбавлення
життя людей, конкретні обставини
вчиненого ним злочину - у присутності
малолітньої дитини - ОСОБА_9 і наслідки,
що наступили, особу засудженого, який в
силу ст.89 КК України не судимий, не
працюючий, за місцем проживання
характеризуються задовільно. Крім
того, судом першої інстанції взяті до
уваги як обставини, що пом'якшують
покарання - скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння, а також
відносно особи похилого віку -
потерпілої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційним судом не встановлено у
справі істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які
можуть бути підставою для скасування
вироку суду та направлення справи на
новий судовий розгляд в суд першої
інстанції.

Враховуючи наведене, розглянувши
справу в межах апеляційних вимог та
обвинувачення, що було висунуте ОСОБА_3
в суді першої інстанції, апеляційний
суд вважає, що апеляції засудженого
ОСОБА_3 та захисника засудженого ОСОБА_6
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 377 КПК України 1960
року, п.п. 11, 15 Перехідних положень КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та
захисника засудженого ОСОБА_6 -
залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м.
Донецька від 10 червня 2013 року відносно
ОСОБА_3 - залишити без змін.

СУДДІ: