АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7 ,

заявників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників заявників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області та накладено арешт шляхом заборони відчуження на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,9 кв.м.; земельну ділянку площею 0,0781 га, кадастровий номер:03:184:0113, яке належить на праві власності ОСОБА_8 відповідно до договору купівлі-продажу від 21 серпня 2014 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення накладення арешту на зазначене майно є необхідним, тому задовольнив клопотання слідчого.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та накладений арешт на майно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявники зазначили, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, постановленою з порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства та підлягає скасуванню, оскільки порушує їх законні права та інтереси як власника та іпотеко держателя. Крім того, звертають увагу суду апеляційної інстанції на те, що вони не мають жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи представників заявників, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги заявників щодо порушення слідчим суддею норм кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08.08.2014 року близько 13 години 00 хвилин, невстановлена особа, самовільно, всупереч законним порядкам зайняла земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та розпочала зведення будівельного об`єкту без відповідного дозволу.

За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002919 від 15 серпня 2014 року було внесено відомості за ч. 1 ст. 197-1 КК України у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.

09 вересня 2014 року слідчий СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на майно.

Ухвалою суду першої інстанції було задоволено клопотання та накладено арешт шляхом заборони відчуження на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,9 кв.м.; земельну ділянку площею 0,0781 га, кадастровий номер:03:184:0113, яке належить на праві власності ОСОБА_8 відповідно до договору купівлі-продажу від 21 серпня 2014 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що при розгляді клопотання слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 173 КПК України вислухав думку учасників процесу, дослідив матеріали клопотання і кримінального провадження та дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність його задоволення.

Посилання заявників на те, що в клопотанні слідчого не зазначені та належним чином необґрунтовані правові підстави для накладення арешту на майно, є безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, що вказують на його відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, в частині визнання предметом вчинення кримінального правопорушення, а також доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно, оскільки його незастосування може перешкоджати встановленню відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги заявників в частині того, що вони не мають жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, а накладеним арештом незаконно обмежено їх прав як власника та іпотекодержателя є безпідставними, оскільки ч.1 ст.170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно із забороною для особи, на майно якої накладено арешт, та іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Крім цього, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,9 кв.м.; земельну ділянку площею 0,0781 га, кадастровий номер:03:184:0113, належить на праві власності ОСОБА_8 відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21 серпня 2014 року, тоді як договір іпотеки предметом, якого є вказане нерухоме майно, укладено та нотаріально посвідчено між іпотекодержателем ОСОБА_9 та іпотекодавцем ОСОБА_8 02 жовтня 2014 року.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді в ході апеляційного перегляду не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області про арешт майна залишити без змін.
Судді: