Справа № 209/1026/13-к
Провадження № 1-кп/209/43/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року
м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.

при секретарі Драгунцевій С.М.

за участю прокурора Бразалука С.О.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
відносно обвинуваченого:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпродзержинська, росіянина,
громадянина України, одруженого,
маючого на утриманні двох малолітніх
дітей ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, освіта
середня спеціальна, працюючого
столяром в ліцеї НПТ № 2, проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в|біля|встановив:

Обвинувачений ОСОБА_1, 24.11.2012 року в
вечірній час, знаходився біля будівлі
майстерні ліцею НПТ № 2 за адресою: м.
Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 11, де до
нього підійшов раніше незнайомий
ОСОБА_3, і між ним і ОСОБА_3 виникла
словесна сварка, в ході якої ОСОБА_1
дістав з кишені розкладний ніж у
розкритому положенні. Далі, потерпілий
ОСОБА_3 намагався вибити ніж із рук
ОСОБА_1, і словесна сварка переросла у
бійку, в ході якої у ОСОБА_1 виник намір
на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3
Далі, реалізуючі свої злочинні наміри,
ОСОБА_1 умисно наніс ОСОБА_3 один удар
ножем по тулубу, завдавши тим самим
ОСОБА_3, згідно висновку
судово-медичної експертизи № 1220-Е від
14.12.2012 року, пошкодження у вигляді
проникаючого поранення черевної
порожнини з пошкодженням тонкої кишки
та великого сальника, яке ускладнилось
внутрішньочеревною кровотечею, які
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень за ознакою небезпечності для
життя у момент заподіяння. Злочинні дії
ОСОБА_1 продовжувались менше 1 хвилини і
були припинені потерпілим, який
залишив місце події.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1
свою вину|вину| в скоєнні злочину при
вищезазначених обставинах визнав
частково|цілком|, і суду пояснив, що
24.11.2012 року близько 17 годин 30 хвилин він
повертався з роботи до дому. До нього
підійшли двоє хлопців, які були в стані
алкогольного сп'яніння, і почали
висловлюватися на його адресу
нецензурною лайкою. Між ними виникла
словесна сварка, яка далі переросла у
бійку. В цей час він сказав хлопцям що у
нього є ніж, з метою припинити напад на
нього. Але це їх не зупинило, і вони
продовжували нападати на нього. Він
дістав з кишені ніж і продемонстрував
його потерпілому ОСОБА_3 Далі, під час
бійки він вдарив ножем потерпілого.
Після цього його збили з ніг. Рядом з
ним знаходився його знайомий ОСОБА_5
Ніж він продемонстрував для
запобігання нападу на нього, та не
бажав настання таких наслідків.
Завдані потерпілому збитки він
відшкодував.

Не зважаючи на часткове визнання
ОСОБА_1 своєї вини, його вина|вина| в
інкримінованому| йому злочині
повністю|цілком| підтверджується
наступними|слідуючими|
зібраними|повизбирувати| у справі
доказа ми|:

- Свідченнями|показниками| потерпілого
ОСОБА_3, який суду пояс нив|, що з
підсудним раніше не був знайом,
неприязних стосунків між ними не має.
24.11.2012 року він був в стані алкогольного
сп'яніння, події, що відбувалися в той
день, він пам'ятає погано. Пам'ятає, він
перший почав словесний конфлікт.
ОСОБА_1 це не сподобалось, і він сказав,
щоб вони йшли далі. Але він розпочав
бійку, а далі підключився його брат. Він
з братом і ОСОБА_1 почали боротися,
потім він відчув різкий біль, побачив
на собі кров, забрав брата і вони пішли
додому. Після цього він перебував на
лікуванні 10 днів. Матеріальна шкода
ОСОБА_1 йому відшкодована повністю, від
цивільного позову відмовляється.;

- Свідченнями свідка ОСОБА_5, який суду
пояснив, що підсудний ОСОБА_1 є його
колегою, з яким він працює в ліцеї НПТ №
2. 24.11.2012 року вони вийшли з роботи. Коло
них проходили двоє хлопців, які були в
стані алкогольного сп'яніння та стали
чіплятися до них. ОСОБА_1 сказав їм, щоб
вони йшли далі, але це їх це не зупинило.
Потерпілий ОСОБА_3 перший вдарив ОСОБА_1
ногою в пах, вони впали на землю і
продовжували боротися. Другий хлопець,
який був з ОСОБА_3, став відтягувати
потерпілого від ОСОБА_1, після чого вони
втекли. Під час бійки він стояв біля
будинку і не бачив, як ОСОБА_1 наносив
удар ножем.;

- Протоколом огляду від 25.11.2012 року,
згідно якого, був оглянутий одяг, що
належить ОСОБА_3, яким підтверджуються
обставини вчинення ОСОБА_1 злочину.;

- Протоколом огляду від 26.11.2012 року,
згідно якого був оглянутий одяг, що
належить ОСОБА_1, яким підтверджуються
обставини вчинення ОСОБА_1 злочину.;

- Висновком експерта № 440/02-251 від 25.12.2012
року, згідно якого на светрі та
футболці потерпілого ОСОБА_3 є по
одному наскрізному пошкодженню
тканини, які утворено в результаті
нанесення колючо-ріжучого удару і
могло бути заподіяно гострим ріжучим
предметом, що має плоский клинок, з
шириною клинка близько 12 мм.;

- Висновком експерта № 1220-Е від 14.12.2012
року, згідно якого виявлені у
потерпілого ОСОБА_3 пошкодження у
вигляді проникаючого поранення
черевної порожнини з пошкодження
тонкої кишки та великого сальника, яке
ускладнилось внутрішньочеревною
кровотечею - відносяться до тяжких
тілесних пошкоджень, по ознаці
небезпеки для життя.;

- Протоколом одночасного допиту
осіб від 24.12.2012 року, проведеним між
потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в ході
якого останні підтвердили дані ними
раніше пояснення.;

- Протоколом проведення слідчого
експерименту від 27.12.2012 року за участю
потерпілого ОСОБА_3, згідно якого
останній пояснив обставини та механізм
спричинення йому тілесних ушкоджень;

- Протоколом проведення слідчого
експерименту від 27.12.2012 року за участю
підозрюваного ОСОБА_1, згідно якого
останній пояснив обставини та механізм
спричинення ним 24.11.2012 року тілесних
ушкоджень ОСОБА_3;

- Висновком експерту № 175-Е від 19.02.2013
року, згідно якого отримані тілесні
ушкодження ОСОБА_3 утворились
внаслідок дії колюче-ріжучого
предмета, можливо при взаємно
розташуванні потерпілого та нападника,
як вказують ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в
протоколах слідчого експерименту.;

- Речовими доказами по справі: куртка та
брюки, що належать ОСОБА_1

Аналізуючи зібрані у справі докази суд
вважає|лічить|, що вина|вина|
обвинуваченого ОСОБА_1 в судовому
засіданні встановлена|установлена| і
доведена, а його умисні|навмисні| дії
органами досудового слідства|наслідку|
правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 УК
України як умисне тяжке тілесне
ушкодження, небезпечне для життя та
здоров'я в момент заподіяння.

Обставинами, що пом'якшують
покарання|наказання| обвинуваченого,
суд вважає часткове визнання
обвинуваченим своєї вини, повне
відшкодування потерпілому
матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують
покарання|наказання| обвинуваченого,
судом не виявлено.

Вирішуючи питання про призначення
обвинуваченому ОСОБА_1 міри
покарання|наказання|, суд, враховуючи
характер|вдачу| вчиненого|довершеного|
ним злочину, особу|особистість|
обвинуваченого раніше несудимого,
позитивно характеризується за місцем
роботи та проживання, який вину|вину|
визнав частково, матеріальні збитки
потерпілому відшкодував в повному
обсязі, має на утриманні двох
малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_7 та
ІНФОРМАЦІЯ_3, враховуючи
|наказання|обставини, що пом'якшують
покарання, а також протиправну
поведінку потерпілого з урахуванням|з
врахуванням| принципу
індивідуалізації покарання|наказання|,
вважає|лічить|, що подальше|дальше|
виправлення і перевиховання
обвинуваченого можливо без ізоляції
його від суспільства|товариства|, з|із|
призначенням йому покарання|наказання|
з випробуванням.

Вирішуючи питання про задоволення
цивільного позову, заявленого Міською
лікарнею швидкої медичної допомоги,
суд, з урахуванням того, що представник
цивільного позивача не з'явився в
судове засідання, враховуючи позицію
обвинуваченого, вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в|примовляв|:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним в
скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України і, призначити йому
покарання у вигляді п'яти років
позбавлення волі

У відповідності до ст. 75 КК
України звільнити|визволяти| ОСОБА_1
від відбування покарання|наказання|
з|із| випробуванням, встановивши
іспитовий строк один рік шість місяців,
поклавши на засудженого|осудженого|
обов'язки, передбачені ст. 76 КК України:

- п. 2 - не виїжджати|виїздити| за межі
України на постійне мешкання без
дозволу органу кримінально-виконавчій
інспекції;

- п. 3 - повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця|місце-милі| проживання,
роботи або навчання.

- п. 4 - періодично з'являтися|з'являтися|
для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу,
застосовану до ОСОБА_1 у вигляді
особистого зобов'язання залишити без
змін до набрання вироком чинності.

Речові докази по справі - куртка
та брюки, які знаходяться на
відповідальному зберіганні у
засудженого, залишити у останнього.

Цивільний позов, заявлений Міською
лікарнею швидкої медичної допомоги
залишити без розгляду.

Вирок суду може бути оскаржений
учасниками процесу до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська протягом 30 днів з
моменту|із моменту| його оголошення.

Суддя
К.Л. Шендрик