ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2012 р.
Личаківський районний суд м. Львова в
складі:

головуючого-судді Нора Н.В.

при секретарі Женчук
О.Б.

з участю прокурора Леонтьєвої
Н.Т.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на
бездіяльність та протиправні дії
прокурора м. Львова,

ВСТАНОВИВ: .

Гр. ОСОБА_2 звернулася до суду зі
скаргою на дії (бездіяльність)
прокурора м. Львова під час перевірки
її заяви про злочин від 14.09.2010р. в
порядку ст. 97 КПК України.

Оглянувши матеріали скарги, матеріали
наглядових проваджень № 500с-05, №91-04 за
заявою про злочин, заслухавши думку
учасників процесу, зокрема прокурора,
яка вказала, що відсутні підстави для
задоволення скарги, оскільки підстав
для порушення кримінальної справи за
зверненням скаржника не було, думку
скаржника ОСОБА_2 та її представника
ОСОБА_1, які наполягли на задоволенні
скарги, оскільки, на їх думку,
передбаченого ст. 97 КПК України рішення
прокурором м. Львова у встановленому
порядку не було прийнято, суд вважає, що
скаргу ОСОБА_2 на дії (бездіяльність)
прокурора м. Львова під час перевірки
її заяви про злочин від 14.09.2010р. слід
задовольнити, виходячи з наступних
підстав.

Згідно ст. 236 КПК України дії прокурора
можуть бути оскаржені до суду. Скарги
на дії прокурора розглядаються судом
першої інстанції при попередньому
розгляді кримінальної справи або при
розгляді справи по суті.

Відповідно до ст. 97 КПК України по заяві
або повідомленню про злочин прокурор
повинен прийняти одне з рішень:
порушити кримінальну справу; відмовити
в порушенні кримінальної справи;
направити заяву або повідомлення за
належністю.

Як вбачається із супровідного листа №
91-04 від 01.10.2010р. прокурора Галицького
району м. Львова заява ОСОБА_2 про
злочин від 14.09.2010р. була направлена за
належністю прокурору м. Львова. Листом
від 10.11.2010р. № 500-05 за підписом
заступника прокурора м. Львова
скаржнику ОСОБА_2 була дана відповідь,
що відповідно до ст. 19 Закону України
«Про прокуратуру»перевірка виконання
законів проводиться за заявами та
іншими повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування. Оскільки
заявником не зазначено суть порушеного
питання, то підстав для втручання
органів прокуратури на даний час не
вбачається.

Проте, як вбачається із заяви про
злочин від 14.09.2010р., така була подана
ОСОБА_2 із посиланням на ст. 97 КПК
України у формі заяви про злочин з
проханням порушити кримінальну справу
відносно конкретних службових осіб
Львівської міської ради, в діяннях
яких, на її думку, містяться ознаки
злочину, які проявилися у зловживанні
ними своїм службовим становищем в
інтересах третіх осіб з корисливих
мотивів, у зв'язку з чим перевірка
такої повинна була бути здійснена в
порядку ст. 97 КПК України.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 14.12.2011 року у справі №
1-29/2011 за конституційним зверненням
ОСОБА_3 (справа про оскарження
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо заяв про злочин)
положення ст. 97 КПК України необхідно
розуміти так, що скарги осіб стосовно
прийняття рішення, вчинення дій або
допущення бездіяльності суб'єктом
владних повноважень щодо заяв і
повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини суди повинні
розглядати і вирішувати у
кримінальному судочинстві аналогічно
порядку оскарження до суду рішень і дій
прокурора, слідчого, органу дізнання,
встановленого КПК України.

Крім того, як було встановлено судом,
після направлення даної заяви в
прокуратуру м. Львова. гр. ОСОБА_2 не
викликалася для з»ясування обставин,
які містилися у даній
заяві(повідомленні) про злочин, жодних
розписок про її попередження про
кримінальну відповідальність,
відповідно до вимог ст. 95 КПК України за
неправдивий донос не відбиралося.
Також не містяться відомості про
відмову гр. ОСОБА_2 у написанні
відповідної розписки.

Також відсутні в матеріалах скарги та
наглядових провадженнях достатні
відомості з яких підстав дана
заява(повідомлення) було зареєстровано
в прокуратурі як звернення громадянки,
згідно Закону України «Про звернення
громадян», а не як заява (повідомлення)
про злочин.

На підставі вищенаведеного, оскільки
органом (службовою особою), якому
вирішення за належністю була скерована
заява ОСОБА_2 про злочин від 14.09.2010
(прокурором м. Львова), не було прийнято
в порядку ст. 97 КПК України рішення по
суті заяви про злочин: про порушення
або відмову в порушенні кримінальної
справи, заява була долучена до
матеріалів наглядового провадження №
500с-05 за 2005 рік, й не були заведені
матеріали перевірки за заявою про
злочин, суд вважає, що скаргу ОСОБА_2 на
(бездіяльність) прокурора м. Львова під
час перевірки її заяви про злочин слід
задовольнити.

Підстав для додаткового реагування
суду в порядку ст. 23 КПК України суд не
вбачає, оскільки скарга ОСОБА_2 щодо
бездіяльності прокурора м. Львова
вирішена по суті.

Керуючись ст.ст. 97, 234, 236 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність
прокурора м. Львова щодо неприйняття
процесуального рішення в порядку ст. 97
КПК України за заявою ОСОБА_2 про злочин
від 14.09.2010 р.

Зобов'язати прокурора м. Львова
прийняти процесуальне рішення в
порядку ст. 97 КПК України за заявою
ОСОБА_2 про злочин від 14.09.2010р.

На постанову суду прокурором, особою,
яка подала скаргу, протягом семи діб з
дня винесення може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Львівської області.

Суддя
Нор Н. В.