Справа
№ 1-449/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 25
квітня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді Клока
О.М.

за
участю секретаря Мартинюк О.Г.,

прокурора
Синюка О.В.

адвокатів
ОСОБА_1., ОСОБА_2.

потерпілого
ОСОБА_3. розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився і проживає в АДРЕСА_1,
громадянин України, з середньою освітою, працює, неодружений, не судимий,

у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч.2,263 ч. 1 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився і проживає в АДРЕСА_2,
громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працює, неодружений,
судимий вироком Луцького міськрайонного суд від 14 червня 2006 року за ст. 190
ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., та

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився в с. Красноволя Маневицького
району, проживає в АДРЕСА_3, громадянин України, з середньою спеціальною
освітою, не працює, неодружений, не судимий

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_4. 17 грудня 2006 року незаконно придбав,
шляхом привласнення знайденого, магазин до автомата «АК-47» , в якому містились
29 патронів, які є бойовими припасами, переніс у квартиру по АДРЕСА_4 де і зберігав до 25.01.2007 року, коли
вказані боєприпаси були за повідомленням ОСОБА_4. виявлені та вилучені
працівниками міліції.

Він же, діючи в групі з підсудними ОСОБА_6. та ОСОБА_5.
18.01.2007 року близько 22-00 год.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поблизу кафе «Меркурій», що по
проспекту Соборності в м. Луцьку, грубо порушили громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка
полягала в нанесенні ударів по обличчю та тулубу ОСОБА_3., чим спричинили
фізичний біль потерпілому.

Окрім того, відразу після вчинення хуліганських дій за
тих же обставин місця і часу, підсудний ОСОБА_4, керуючись корисливими мотивом
та метою, застосовуючи насильство, що не було небезпечним для життя та здоро'я
особи, відкрито викрав у ОСОБА_3. мобільний телефон «Нокіа-6270» з сім карткою,
спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1600 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4. вину у
вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю, що стосується
незаконного поводження із бойовими припасами не визнав та показав, що дійсно
знайшов магазин до автомата Калашнікова, і вирішив його зберігати за місцем
проживанням своєї знайомої. Даний

2

магазин він заховав в квартирі знайомої, про що ту не
повідомляв. Коли його затримали за підозрою у вчиненні хуліганства і грабежу,
він добровільно повідомив про те, що зберігає бойові припаси за міцем
проживання своєї знайомої, з приводу цього написав явку з повинною, в якій
вказав адресу, детально розповів про місце знаходження магазину з патронами в
квартирі. Окрім того повідомив, що дійсно з хуліганський спонукань біля бару
«Меркурій» в м. Луцьку наносив удари потерпілому. Після чого, застосовуючи силу
відібрав у ОСОБА_3. мобільний телефон. Суму завданих збитків і факт перебування
в стані алкогольного сп'яніння не заперечує, у вчиненому щиро розкаюється.

Підсудний ОСОБА_6. вину свою визнав повністю, та показав,
що поблизу бару «Меркурій», після того, як в самому барі знайомий потерпілого
розбив у нього на голові бокал, безпричинно наніс ОСОБА_3. кілька ударів, в
груди та обличчя, у вчиненому щиро розкаюється.

Підсудний ОСОБА_5. вину також визнав повністю та
повідомив, що в барі «Меркурій» особа, яка сиділа за столиком разом з
потерпілим розбила бокал на голові ОСОБА_6.. Після цього він, вже поблизу бару
«Меркурій» наносив удари ОСОБА_3. У вчиненому щиро розкаюється.

Зважаючи на повне визнання своєї вини підсудними, їх
винуватість у вчиненні інкримінованих діянь доводиться і іншими доказами по
справі.

Так, потерпілий ОСОБА_3. повідомив, що дійсно в барі
«Меркурій» між ним, його знайомим з однієї сторони та ОСОБА_6. з іншої виникла
суперечка, в ході якої його знайомий кинув бокал у ОСОБА_6. Після цього,
підсудні на вулиці поблизу бару почали його бити, вимагаючи при цьому, щоб він
повідомив про свого знайомого. Підсудний ОСОБА_4, застосовуючи силу, витягнув з
його кишені мобільний телефон, який забрав собі.

Згідно явки з повинною (а.с.134) ОСОБА_4. добровільно
розповів про знайдені ним бойові припаси, і вказав на міце їх знаходження.

Згідно висновку балістичної експертизи (а.с. 159-161)
вилучені під час огляду місця події (а.с. 137-139) 29 патронів є боєприпасами
калібру 5,45 мм., для стрільби придатні.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6.
міг і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто є осудним
(а.с. 127).

Суд у відповідності до ст.299 КПК України, з'ясувавши
правильність розуміння підсудними та іншими учасниками судового розгляду
фактичних обставин справи, не маючи сумніву у істинності їх позицій,
роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини, визнав недоцільним досліджувати інші докази щодо обставин
справи, які ніким не оспорюються.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, про
те, що ОСОБА_4. незаконно придбав та зберігав бойові припаси, однак добровільно
повідомив про місце їх знаходження, маючи можливість і надалі їх зберігати. Суд
розцінює такі дії як добровільну здачу бойових припасів і звільняє ОСОБА_4. від
кримінальної відповідальності, перебаченої ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі
ч. З ст. 263 КК України.

Суд також приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4,
ОСОБА_6. та ОСОБА_5. у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку
з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, вчиненому групою осіб, і
кваліфікує дії підсудних за ст. 296 ч. 2 КК України.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення підсудних таку
ознаку як винятковий цинізм, оскільки, як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 5 постанови № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у
справах про хуліганство», хуліганством, яке супроводжувалось винятковим
цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до
загальноприйнятих норм моралі, наприклад проявом безсоромності, чого у даному
випадку не було.

Знаходить суд доведеною і винуватість ОСОБА_4. у
відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із застосуванням насильства, яке
не було небезпечним для життя та

3

здоров'я потерпілого ОСОБА_3., тому кваліфікує дії
підсудного за ст. 186 ч. 2 КК України.

Призначаючи підсудним покарання суд враховує тяжкість
вчинених злочинів, особу винних та конретні обставини справи.

Обстаивною, що обтяжує покарання усіх підсудних суд
визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Суд виключає обтяжуючу покарання підсудних обставину -
вчинення злочину групою осіб, оскільки вона є кваліфікуючою.

Підсудний ОСОБА_4. вперше притягується до кримінальної
відповідальності за вчинення тяжкого і злочину середньої тяжкості, позитивно
характеризується (а.с.205), з'явився із зінанням, щиро розкаявся, активно
сприяв розкриттю злочину, оскільки повідомив органам досудового слідства
невідомі їм обставини, є особою молодого віку, працевлаштувався.

Підсудний ОСОБА_6. вперше притягується до кримінальної
відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, позитивно
характеризується (а.с. 233), щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину,
є особою молодого віку.

ОСОБА_5. вперше вчинив злочин середньої тяжкості,
позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв
розкриттю злочину, є особою молодого віку.

За таких обставин, враховуючи також міркування
потерпілого, який просив не позбавляти волі підсудних ОСОБА_6. та ОСОБА_5., суд
приходить до висновку про можливість виправлення усіх підсудних без відбування
покарання, тому звільняє ОСОБА_4. ОСОБА_6. та ОСОБА_5. від відбування
призначеного покарання з випробуванням.

Разом з тим, підсудний ОСОБА_5., раніше судимий за
вчинення злочину невеликої тяжкості, покарання повністю відбув (а.с.221-223),
однак знову вчинив злочин середньої тяжкості, а підсудний ОСОБА_4. вчинив
тяжкий злочин, тому суд приходить до висновку про необхідність встановлення їм
максимального іспитового строку, передбаченого ч.З ст. 75 КК України.

У відповідності до ст. 81 КПК України речові докази:
магазин, патрони, гільзи та шматок тканини (а.с. 171-172) підлягають знищенню,
спортивні штани (а.с. 196) слід повернути ОСОБА_4, а квитанцію (а.с. 188) слід
залишити в матеріалах кримінальної справи.

Судові витрати у відповідності до ст. 93 КПК України за
проведення балістичної та криміналістичної експертиз в загальній сумі 294 грн.
21 коп. слід стягнути з ОСОБА_4.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст.296 ч.2,186 ч. 2 КК України, і призначити покарання

за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на
строк 4(чотири) роки б(шість) місяців;

за ст. 296 ч. 2 КК України у виді обмеження волі на строк
1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити
ОСОБА_4до відбуття 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

В строк відбування покарання ОСОБА_4. зарахувати термін
його перебування під вартою з 22 по 25 січня 2007 року.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності,
перебаченої ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. З ст. 263 КК України,
справу провадженням в цій частині закрити.

4

Визнати винними
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні
злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді
обмеження волі на строк І(один) рік 6 (шість) місяців кожному.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.І п.п.2,3,4 КК України
звільнити ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6. від призначеного покарання з
випробуванням, якщо ОСОБА_6. протягом іспитового строку тривалістю 1 (один)
рік, а ОСОБА_5. та ОСОБА_4. пртягом іспитового строку 3 (три) роки кожен, не
вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов'язки, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця свого проживання, навчання, роботи;

періодично
з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази: магазин, патрони, гільзи та шматок
тканини, які передані на зберігання в Луцький MB УМВС
України у Волинській області згідно квитанції № 000116 знищити, спортивні
штани, які знаходяться в камері схову Луцького MB УМВС
України у Волинській області згідно квитанції* 04470 повернути ОСОБА_4, а
квитанцію (а.с.188) залишити в матеріалах кримінальної справи.

Стянути з ОСОБА_4. в доход держави судові витрати по
справі в сумі 294(двісті девяносто
чотири) грн. 21 (двадцять один) коп.

Запобіжний захід ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6. до вступу
вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду
Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через
Луцький міськрайонний суд.