АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/99/15 Справа № 691/224/15-к Категорія: ст.ст. 183, 184, 193, 194 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
підозрюваногоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Начальник СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Городищенського району Черкаської області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами клопотання ОСОБА_7 , 13.01.2012 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем HUNDAI H1 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , рухаючись в с. Орловець Городищенського району Черкаської області в напрямку м. Кіровоград, на 180 км + 750 м автодороги Київ - Знам`янка, будучи не уважним під час керування транспортним засобом, не належним чином стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагувавши на її зміну у вигляді ожеледиці, чим легковажно розраховував на відвернення суспільно небезпечних наслідків, порушив пункт 2.3.6 ПДР України. В результаті даного порушення виник занос керованого ним автомобіля та ОСОБА_7 , не справився з керуванням і перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної розмітки проїжджої частини автодороги, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху, тим самим допустив порушення розділу 34 п. 1.1. ПДР України та не переконавшись у створенні небезпеки іншим учасникам руху, змінивши напрямок руху керованого ним автомобіля, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим порушив п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення із зустрічним транспортним засобом ІVЕКО ТURВО DАІLY д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди та самовпевненості дій ОСОБА_7 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у виді закритої травми живота, розриву селезінки, що супроводжувались внутрішньочеревною кровотечею, які згідно висновку судово-медичного експерта Корсунь-Шевченківського міжрайонного відділення Черкаського обласного бюро СМЕ за №44 від 13.03.2012 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та тілесні ушкодження у виді закритого перелому обох кісток верхньої третини лівої гомілки, які згідно зазначеного висновку судово-медичного експерта, не є небезпечними для життя, як правило спричиняють тривалий розлад здоров`я і по цих ознаках відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження.

На підставі зібраних доказів 18.12.2014 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

На телефонні дзвінки за номером НОМЕР_3 , який був вказаний ОСОБА_7 в поясненні, для виклику на вручення повідомлення про підозру та допиту в як підозрюваного, ОСОБА_7 не відповідає, тому для виконання вказаних процесуальних дій 15.11.2014 року було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , яка була вказана ним як адреса проживання, при цьому встановлено, що за вказаною адресою проживають батьки колишньої дружини ОСОБА_7 - родина ОСОБА_13 , при цьому в розмові з ними встановлено, що ОСОБА_7 з їх донькою розлучився, за даною адресою не проживає та не з`являється і його місце знаходження їм не відоме. Повідомлення про підозру вручено власникам квартири для передачі підозрюваному ОСОБА_7 , при цьому засвідчити факт отримання повідомлення про підозру для передачі ОСОБА_7 , своїми підписами відмовилися.

25.11.2014 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено його захиснику ОСОБА_8 , який засвідчити факт отримання повідомлення про підозру для передачі ОСОБА_7 своїм підписом також відмовився, але здійснив дзвінок до свого підзахисного та по телефону повідомив про факт вручення повідомлення про підозру. При цьому, адвокат ОСОБА_8 повідомив слідству, що впливу на свого підзахисного не має та забезпечити його явку до Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області для проведення з його участю слідчих дій не взмозі.

Відправлене поштою повідомлення про підозру ОСОБА_7 за адресою його реєстрації: АДРЕСА_3 , будь-ким із родичів чи близьких не отримане та повернулося до Городищенського РВ УМВС у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно з рапортом оперуповноваженого СКР Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_14 встановлено, що під час виконання доручення по встановленню місця проживання чи знаходження ОСОБА_7 , ним було здійснено телефонний дзвінок за номером НОМЕР_3 та відбулася розмова із абонентом вказаного номеру, який своїх даних не назвав, належність ОСОБА_7 даного номеру підтвердив, свого місця знаходження не назвав та запевнив, що про необхідність встановити зв`язок із органами досудового розслідування передасть ОСОБА_7 , що вказує на активні дії з боку ОСОБА_7 щодо ухилення від органів досудового розслідування.

Постановою від 14.01.15 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Таким чином на думку слідчого є підстава зробити висновок, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою затягування досудового розслідування в кримінальному провадженні та уникнення від покарання переховується від органів досудового розслідування, умисно ухиляється від проведення з його участю процесуальних та слідчих дій.

Таким чином, в кримінальному провадженні є ряд вищевказаних обставин, які підтверджують наявність ризиків, вказаних в ст.177 КПК України, для запобігання яким необхідно обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання наявним ризикам.

· При обранні запобіжною заходу необхідно також врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено та відносно останнього застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 року, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи останнього, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Слідчим не обґрунтовано неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів передбачених ст.176 КПК України.

Також колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення, а у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив що від органів досудового розслідування він не переховується, протягом тривалого часу він проживає разом з дружиною та дитиною в АДРЕСА_1 , має сталі соціальні зв`язки, працює будівельником хоча і без офіційного працевлаштування. Наміру виїжджати за кордон не має, а прізвище було змінено ще у 1993 році. До слідчого не з`являвся, оскільки не отримував повісток, адже вони направлялися не за його місцем проживання. В судові засідання апеляційного суду не міг з`явитись, оскільки проходив курс лікування.

Враховуючи зміст пред`явленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, вагомість доказів, особу підозрюваного, який є людиною середнього віку, має задовільний стан здоров`я, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, міцність його соціальних зв`язків, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює будівельником, без офіційного оформлення, проживає на квартирі, з урахуванням обставин кримінального провадження та ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також обіцянки ОСОБА_7 не переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не перешкоджати кримінальному провадженню, не впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, колегія суддів вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, що на думку колегії суддів буде необхідним і достатнім для запобігання ризикам, зазначених у ст.177 КПК України.

Таким чином, на думку колегії суддів ухвалу слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 року необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, обравши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 року скасувати та постановити нову.

Клопотання першого заступника начальника відділу, начальника СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби.

Строк домашнього арешту встановити 60 діб та рахувати з 20.03.2015 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 20.00. години до 06.00. години.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді