Справа № 11- 604, 2007року Головуючий
в 1-й інстанції Місінкевич О.Л.
Категорія: ст. 194 ч.2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня
2007 року Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

головуючого
судді Кульбаби
В.М. ,

суддів: Бойко
Л.В., Лінника П.О.,

з участю
прокурора Бантюка
І.М. ,

захисника ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_2
та в його інтересах захисника ОСОБА_1
на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 липня
2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с

Масівці
Хмельницького району, мешканця с Лугове
Ярмолинецького району Хмельницької області,
українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою, неодруженого,
який не працює, раніше судимого
Хмельницьким міськрайсудом 19.05.2006 за
ст. 185 ч.3 КК України до 3 років
позбавлення волі, на підставі ст. 75
КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим
строком на 3 роки

засуджено за
ч.2 ст.
194 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

В
силу ст.
71 КК України, за сукупністю
вироків, шляхом часткового приєднання не
відбутого покарання за попереднім вироком ОСОБА_2
остаточно призначено покарання 3 роки 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід
залишено попередній - тримання під вартою.

В строк
відбування покарання зараховано строк перебування ОСОБА_2 під вартою з
8.12.2006 року.

Стягнуто із
засудженого на користь ОСОБА_3 1030 грн. матеріальної шкоди.

Питання про
речові докази вирішено відповідно до
ст. 81 КПК України

За
вироком суду, 16 листопада 2006 року
біля 23 години в с. Лугове
Ярмолинецького району Хмельницької області ОСОБА_2, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись на території господарства ОСОБА_3
вчинив підпал житлового будинку та сараю даного господарства. Внаслідок чого на
горищі сараю та в приміщенні будинку виникла пожежа і вогнем було знищено меблі
та майно ОСОБА_3, які знаходились у
будинку на загальну суму 574 грн. Крім того,
вогнем було знищено дах сараю та сіно,
що там знаходилось, пошкоджено
підлогу, стіни та вікно в приміщенні будинку.
Після вчинення злочину ОСОБА_23 с Лугове утік та з
17 листопада по 6 грудня 2006 року переховувався у с. Масівці Хмельницького
району.

В
поданій апеляції захисник засудженого адвокат ОСОБА_1 просить вирок суду
скасувати, кримінальну справу за недоведеністю
його вини у скоєному провадженням закрити. Посилається на однобічність та
неповноту досудового та судового слідства. Вказує, що органом досудового слідства не перевірені
твердження засудженого, що підпал
будинку ОСОБА_3 міг бути вчинений у зв'язку із її підприємницькою діяльністю.
Судом прийняті

2

до уваги
лише непослідовні показання свідка ОСОБА_4 і не взяті до уваги показання інших
свідків.

У своїй
апеляції засуджений вказує, що даного
злочину він не вчиняв, а свідки, на показання яких зіслався суд у
вироку, давали непослідовні показання і
постійно змінювали їх, Крім того, досудовим слідством не перевірялись усі можливі
причини підпалу будинку ОСОБА_3,
можливо він був пов'язаний із небажанням віддавати борг родичем
потерпілої.

Заслухавши
доповідача, засудженого та
захисника, які підтримали доводи своїх
апеляцій, думку прокурора про
законність та обґрунтованість вироку,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів

Знаходить,

Що апеляції захисника
та засудженого задоволенню не підлягають.

Висновок
суду про винність ОСОБА_2 у
вчиненні злочину, передбаченого ст.
194 ч.2 КК України підтверджується розглянутими у судовому засіданні
доказами і є обґрунтованим.

ОСОБА_2 своєї вини не
визнав і пояснив, що підпал він вчинити
не міг, але в цей день він відлучався
із дому, проте будинок закрив на
навісний замок. Коли в останній раз він прийшов додому, двері в будинок були зачинені, а дах хліва горів. Побачивши пожежу він
побіг до ОСОБА_5 , щоб по телефону
викликати пожежників, але не
додзвонився, злякався і утік. Слідів
проникнення в будинок через вікна та двері не бачив.

Проте, винність ОСОБА_2 у вчиненні даного злочину
підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4,
яка пояснила, що йшовши із
магазину вона помітила у вікні будинку,
де проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_2 полум'я. Зайшовши у будинок вона
побачила, що горіли знизу штори, а коли вона намагалась їх потушити, із кімнати вийшов ОСОБА_2, він був одягнений у светр, натягнутий на голову, з прорізаними отворами для очей, але вона його впізнала. Вона почала на нього
кричати, а він із господарства утік.

Свідок
ОСОБА_4 перебувала у нормальних відносинах із ОСОБА_2, а тому підстав його обмовити у неї не
було, і сам засуджений не
заперечує, що перебував із нею у
нормальних стосунках. Показання ОСОБА_4 як в ході досудового слідства, так і у суді є послідовними, тому суд правильно прийняв їх до уваги і
поклав в основу вироку.

Як
вбачається із даних протоколу огляду місця події від 17.11.2006 року, з місця події вилучено обгорілий сірник та
запальничку чорного кольору.

Із
протоколу огляду місця пожежі видно, що
у будинку було чотири вогнища пожежі (ліжко,
диван, штори та ковдра), та одне вогнище у господарчій будівлі, де вогонь поширювався від дверей.

Свідок
ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_2
часто зловживав спиртними напоями і у цьому стані часто неадекватно себе
вів. П'яним вона його бачила і у той день,
коли була пожежа. За півгодини до того як до неї прийшла ОСОБА_4, вона його вигнала із свого
господарства, через те, що він чіплявся до телевізійної антени.

Про
те, що ОСОБА_2 у той день був в стані алкогольного сп'яніння підтвердили
і свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8

Наведені
докази спростовують доводи в апеляції про непричетність ОСОБА_2 до вчинення
даного злочину.

Діям
засудженого суд дав належну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про
доведеність його вини в умисному знищенні та пошкодженні чужого майна.

Кваліфікація
дій ОСОБА_2 3а ст. 194 ч.2 КК України вірна і призначене
покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Разом із
тим колегія суддів вважає за необхідне виключити із мотивувальної частини
вироку визнання обставиною, що обтяжує
покарання вчинення злочину повторно, оскільки

3

ОСОБА_2 був двічі
судимий але за різними статтями Кримінального кодексу і в даному випадку в діях
засудженого повторності не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію
засудженого та його захисника залишити без задоволення, вирок Ярмолинецького районного суду від 19
липня 2007 року щодо ОСОБА_2 - без
зміни.

Із
мотивувальної частини вироку виключити обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину
повторно.