УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області

від 10 грудня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хлистунівки Городищенського району Черкаської області, проживаючого по

вул. Миру, 27 у тому ж селищі, такого, що не має судимостей,

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді обмеження волі на строк

1 рік 6 місяців 8 днів.

У строк відбування покарання ОСОБА_1 зараховано час його тримання під вартою з 06 березня по 10 грудня 2014 року та відповідно

ст. 72 КК постановлено вважати, що ОСОБА_1 відбув призначене покарання.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винними і засуджено за те, що він

06 березня 2014 року приблизно о 01.00 год. у стані алкогольного сп'яніння в приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_1, під час раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті, ударив ножем ОСОБА_2 в область грудей, спричинивши тим самим останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого, просить постановлені щодо ОСОБА_1 судові рішення в частині призначення покарання змінити, призначивши засудженому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік

6 місяців. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме те, що суд першої інстанції всупереч положенням ст. 73 КК призначив

ОСОБА_1 покарання у днях.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Доведеність винуватості засудженого ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, кримінально-правової оцінки його дій за

ч. 2 ст. 125 КК відповідно до вимог ст. 433 КПК колегія суддів не перевіряє, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувалися.

Відповідно до ст. 73 КК строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув'язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 72 КК при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, одному дню позбавлення волі відповідають, два дні обмеження волі.

Як вбачається з долучених до касаційної скарги судових рішень, місцевий суд призначаючи ОСОБА_1 покарання, зарахував його попереднє ув'язнення, яке на день постановлення вироку складало 9 місяців 4 дні, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК становить 1 рік 6 місяців 8 днів обмеження волі.

На підставі, викладеного колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора про те, що місцевий суд при призначенні ОСОБА_1 покарання порушив положення ст. 73 КК,.

Як видно зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії ухвали апеляційного суду, такі твердження про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність висловлював, прокурор у своїй апеляційній скарзі. Апеляційний суд перевіривши матеріали кримінального провадження, обґрунтовано залишив її без задоволення, вмотивувавши свої висновки належним чином, з якими погоджується й колегія суддів касаційного суду.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

ухвалила:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Городищенського районного суду Черкаської області

від 10 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області

від 25 лютого 2015 року щодо ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5