Справа № 709/1912/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Чорнобай кримінальне провадження №0000111 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

потерпілий - ОСОБА_8 ,

представник потерпілого - ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що 28.03.2014 р., біля 20 год., ОСОБА_4 , рухаючись на легковому автомобілі, марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 по правій стороні проїжджої частини вулиці Леніна в смт.Чорнобай, Черкаської області, поблизу УКООПСПІЛКА Універмаг, в зоні дії дорожнього знаку 5.35.1 - пішохідний перехід та дорожньої розмітки 1.14.1 - нерегульований пішохідний перехід Правил дорожнього руху України від 10.10.2001 р., здійснив порушення п.18.1 цих правил, де вказано: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; ОСОБА_4 проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості, та не зупинився для того, щоб дати дорогу пішоходу, не впоравшись із керуванням автомобіля здійснив наїзд лівою передньою частиною автомобіля на пішохода - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , завдавши останньому тілесне ушкодження у вигляді відкритого перелому тіла лівої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів, яке відповідно до висновку експерта №93 від 16.05.2014 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, в зв`язку з небезпекою для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро кається у скоєному, не заперечує жодної з обставин викладених в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно він 28 березня 2014 року у вечірній час їхав на автомобілі своєї матері та відволікся від керування на ліву сторону дороги і не побачив пішохода, який ішов по зебрі. Коли він його побачив, то почав гальмувати, але не зумів уникнути наїзду на нього. Після цього він зупинився та викликав швидку. Просив суворо його не карати, зобов`язався відшкодувати потерпілому завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 28 березня 2014 року близько 19 год. 40 хв. він переходив дорогу на пішохідному переході біля універмагу та побачив як по дорозі рухається автомобіль, він пересік смугу по якій рухався даний автомобіль та пішов далі, але потім він відчув різкий удар від якого упав на землю. З автомобіля, який його збив, вибіг чоловік та викликав швидку. Внаслідок даного ДТП він зламав ногу та лікується до цього часу, перелом досить серйозний та йому необхідна реабілітація, даним злочином йому спричинена моральна шкода, він зазнав фізичного болю, змушений був змінити свій звичайний режим життя, позбавлений можливості забезпечувати свою сім`ю. Спочатку обвинувачений давав гроші на лікування, а потім перестав.

Показання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повністю відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю. За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин; обставини вчинення злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, частково відшкодував завдані збитки, його бажання виправитись, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, а тому суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до Страхової компанії Глобус VIG, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з уточненої позовної заяви потерпілий просить стягнути з Страхової компанії Глобус VIG матеріальну шкоду у сумі 20380,71 грн., яка складається з 16005,18 грн. витрат на лікування та 4375,55 грн. витрат на пальне у зв`язку з лікуванням та переїздами, а також моральну шкоду у розмірі 5000 грн. З обвинуваченого потерпілий просить стягнути 67680,02 грн. матеріальної шкоди, яка складається з витрат на утримання дружини та двох синів у вигляді прожиткового мінімуму на кожного члена сім`ї за період непрацездатності з 28.03.2014 р. по даний час та 50000 грн. взятих у борг на потреби сім`ї, моральну шкоду у розмірі 45000 грн., а також втрачений дохід внаслідок втрати працездатності в розмірі мінімальної заробітної плати за період непрацездатності з 28.03.2014 р. по даний час та судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.к.п.53). Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є Страхова компанія Глобус VIG, забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст.3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.23 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Нормами ст.24 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно ст.26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, враховуючи надані потерпілим квитанції та чеки, що підтверджують розмір матеріальних витрат на лікування та пояснення потерпілого ОСОБА_8 щодо спричиненої йому моральної шкоди внаслідок ДТП та, у зв`язку з цим перенесеного фізичного болю та певних змін у його житті, суд вважає, що матеріальна шкода, заподіяна ушкодженням здоров`я, яка лежить у прямому причинному зв`язку із скоєним злочином, складає 16005,18 грн. витрат на лікування та 4375,55 грн. витрат на пальне у зв`язку з лікуванням та переїздами, оскільки такі витрати передбачені ст.24 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а моральна шкода складає 50000 грн.

Враховуючи положення ст.ст. 22, 23, 24, 26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ст.1194 ЦК України, суд вважає, що матеріальна шкода на загальну суму 20380,73 грн., що складається з 16005,18 грн. (витрат на лікування) та 4375,55 грн. (витрат на пальне у зв`язку з лікуванням та переїздами), а також моральна шкода в сумі 1019,05 грн. (в межах 5% ліміту відповідальності) підлягає стягненню на користь ОСОБА_8 з Страхової компанії Глобус VIG.

Моральна шкода в розмірі 42380,95 грн., заподіяна здоров`ю ОСОБА_8 , з відрахуванням 6600 грн. сплачених обвинуваченим потерпілому раніше та 1019,05 грн. з Страхової компанії Глобус VIG (50000 грн. - 6600 грн. - 1019,05 грн. = 42380,95 грн.), враховуючи положення ст.1194 ЦК України, підлягає стягненню на користь ОСОБА_8 з ОСОБА_4 .

Також на користь ОСОБА_8 з ОСОБА_4 необхідно стягнути 923,95 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Щодо вимог про відшкодування 67680,02 грн. матеріальної шкоди від злочину, яка складається з витрат потерпілого на утримання дружини та двох синів у вигляді прожиткового мінімуму на кожного члена сім`ї за період непрацездатності з 28.03.2014 р. по даний час, 50000 грн. взятих потерпілим у борг на потреби сім`ї, втрачений дохід внаслідок втрати працездатності в розмірі мінімальної заробітної плати за весь період непрацездатності з 28.03.2014 р. по даний час, то суд вважає, що дані витрати з обвинуваченого ОСОБА_4 до стягнення не підлягають з тих підстав, що відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована і вимоги про відшкодування шкоди, повинні бути пред`явлені саме до Страхової компанії Глобус VIG, а не до обвинуваченого ОСОБА_4 . А тому, враховуючи те, що позовні вимоги в цій частині пред`явлені до неналежного відповідача, потерпілий та його представник в судовому засіданні 21.01.2015 р. відмовилися пред`являти вимоги до належного відповідача, позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта за висновком №4/221 від 19.06.2014 р. в сумі 491 грн. 92 коп.

Речовий доказ по справі: легковий автомобіль білого кольору, марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається на території господарчого двору Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області необхідно повернути власнику.

Захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого застосований у виді запобіжного заходу - особисте зобов`язання, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - особисте зобов`язання - залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_8 до Страхової компанії Глобус VIG, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з Страхової компанії Глобус VIG на користь ОСОБА_8 20380,73 гривень (двадцять тисяч триста вісімдесят гривень 73 копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з Страхової компанії Глобус VIG на користь ОСОБА_8 1019,05 гривень (одну тисячу дев`ятнадцять гривень 05 копійок) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 42380,95 гривень (сорок дві тисячі триста вісімдесят гривень 95 копійок) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 923,95 гривень (дев`ятсот двадцять три гривень 95 копійок) в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта за висновком №4/221 від 19.06.2014 р. в сумі 491 грн. 92 коп.

Речовий доказ по справі: легковий автомобіль білого кольору, марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається на території господарчого двору Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_1