Справа № 462/8423/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львові кримінальне провадження, зареєстроване у єдиному реєстрі досудових розслідувань за 0003785 від 13.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Береза, Брестської області, республіки Білорусь, росіянина, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.10.2013 року Франківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 13.11.2014 року о 18.00 год., знаходячись неподалік будинку №100 по вул.Любінській у м.Львові, був зупинений працівниками УБНОН ГУ МВС України у Львівській області для перевірки документів, на запитання чи є у нього заборонені речі, ОСОБА_5 повідомив, що має при собі наркотичний засіб «кокаїн». В подальшому у нього з правої передньої кишені куртки було вилучено полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Згідно висновку НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області №3/1360 від 14.11.2014 року в порошкоподібній речовині білого кольору, яка міститься в полімерному пакеті, виявлено кокаїн, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса кокаїну становить 28,1243 грам, що відповідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року становить особливо великий розмір наркотичного засобу, що перебуває у незаконному обігу.

Таким чином, ОСОБА_5 , зберігав наркотичні засоби в особливо великих розмірах без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 309 КК України.

17 липня 2015 року між прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 309 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 29.10.2013 року та призначення остаточного покарання у вигляді п`яти років і одного місяця позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості, при цьому, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, і пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угод, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення останнього, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області, що становлять 1475,76 грн., оскільки проведення вказаної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 липня 2015 року між прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003785 від 13.11.2014 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 липня 2015 року покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком приєднати невідбуте покарання за вироком Франківського районного м.Львова від 29.10.2013 року та остаточне покарання ОСОБА_5 призначити 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня його затримання - з 14.11.2014 року.

Речові докази по справі, а саме:

Наркотичний засіб «кокаїн», масою 28,1243 грам (а.с.46) - знищити.

Два мобільні телефони (а.с.58) - повернути законному володільцю.

Ватні тампони зі змивами з рук ОСОБА_5 (а.с.58) - знищити.

Фрагмент тканини (вирізки з кишень) ОСОБА_5 (а.с.68) знищити.

Ручну електронну вагу (а.с.139) - повернути законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1475,76 грн. (а.с.41, 53, 64, 135 ).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1