Справа № 11-39/11 Головуючий у І інстанції Даньков
Категорія - ст.185 ч.3 КК України Доповідач Григорєва В. Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів - Щербакова О.С., Баглая І.П.

з участю прокурора - Гапеєвої Н.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, не військовозобов'язаний, раніше неодноразово судимого, останній раз: 07.10.2009 року Коропським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2009 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за таких обставин.

В серпні 2009 року, близько 17.00 години, ОСОБА_2, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4, з метою викрадення чужого майна, прибули на огороджену територію ферми ФГ „ОСОБА_5П.", яка розташована в с. Риботин Коропського району Чернігівської області по пров. Коропський, 19, де з транспортера таємно зняли та викрали електродвигун МА-2,2 квт., вартістю 1280 грн., чим заподіяли ФГ „ОСОБА_5П." ОСОБА_6 майнову шкоду.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_2, 10 лютого 2010 року, близько 13 години, з метою викрадення чужого майна, прибув у господарство, яке розташоване в смт. Короп Чернігівської області по вул. Козацькій, 8, де шляхом виривання прибою навісного замка дверей веранди та вибиття вхідних дверей, проник до жилого будинку, звідки, таємно, викрав 10 кг. цукру на суму 90 грн., 12 банок кави „Якобс" на суму 444 грн., 1 банку згущеного молока ціною 12 грн., 18 кг цибулі-сіянки на суму 720 грн., що належить ОСОБА_7, чим заподіяв останній майнову шкоду на суму 1266 грн.

23 травня 2010 року, близько 06 години 30 хвилин, ОСОБА_2, повторно, з метою викрадення чужого майна, прибув до господарства, що належить ОСОБА_8 та розташоване в с. Риботин Коропського району Чернігівської області по вул. Прорізна, 4, де з літньої кухні таємно викрав каструлю алюмінієву 5 л. вартістю 30 грн., казан алюмінієвий 5 л. вартістю 30 грн., казан алюмінієвий 3 л. вартістю 15 грн., дві чавунні сковорідки вартість 40 грн., чавун 2 л. вартістю 15 грн., чавун 4 л вартістю 25 грн., чим заподіяв майнову шкоду ОСОБА_8 на суму 185 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності його вини та кваліфікації його дій, просить помякшити призначене судом покарання. Доводи апеляції зводяться до того, що призначене йому судом покарання не в повній мірі відповідає його особі він сирота, повністю визнав свою вину, щиро кається та те, що крадіжку товару у ОСОБА_7 він скоїв в зв'язку з тим, що остання не платила йому за роботу, а також не хотів бити посуд ОСОБА_8, а бажав повернути його власнику, але не повернув, бо було вже пізно.

Заслухавши доповідача по справі, думку прокурора, яка просила апеляцію засудженого залишити без задоволення, оскільки вважала вирок суду законним та обґрунтованим, а призначене засудженому покарання необхідним і достатнім для його виправлення, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляції засудженого доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, ґрунтується на допустимих і достатніх доказах, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку і ніким не оспорюється.

Як на досудовому слідстві, так і у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 у вчиненні злочинів визнав себе винним у повному обсязі. Його вина також знайшла своє відображення у низці зібраних у справі доказів. Оскільки ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, на підставі ст. 299 ч.3 КПК України судом за згодою засудженого дослідження доказів по справі не проводилось. Наслідки скороченого розгляду справи засудженому ОСОБА_2 були розяснені.

Злочинні дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України.

Суд обрав покарання ОСОБА_2 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи засудженого, який раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, наявності помякшуючих покарання обставин явку з повинною та щире каяття у скоєному, наявності обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції вірно призначив мінімальне покарання засудженому у межах ст. 185 ч.3 КК України, встановленої за цей злочин.

Також суд правильно визначив остаточне покарання ОСОБА_2 за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком та остаточно призначив 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

У той же час, беручи до уваги те, що вчинення ОСОБА_2 злочину повторно, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, є ознаками злочину, що впливають на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати їх при призначенні покарання як такі, що його обтяжують, у звязку з чим у вирок слід внести відповідні зміни, тобто вирок суду в цій частині необхідно змінити, виключити з мотивувальної частини вироку обставини, що обтяжують покарання: вчинення ОСОБА_2 злочину повторно, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Не дивлячись на виключення з вироку обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів не знаходить підстав для помякшення призначеного ОСОБА_2 покарання.

Оскільки, в апеляції засудженого питання щодо зміни вироку з цих підстав не порушувалося, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок у порядку ст. 365 КПК України.

Враховуючі зазначені обставини, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_2 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_3 у апеляції, уже враховані судом при призначенні покарання. З урахуванням кількості вчинених епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжок), колегія суддів вважає, що підстав для помякшення покарання немає.

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2010 року засуджений ОСОБА_9 за ст.ст. 15ч.3,185 ч.3, 185 ч.3 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2010 року щодо ОСОБА_2 змінити.

У порядку ст. 365 КПК України виключити з мотивувальної частини вироку рішення суду про визнання за обставини, що обтяжують покарання: вчинення ОСОБА_2 злочину повторно, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

У решті цей вирок залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_1 ОСОБА_11