Справа № 447/2222/14-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2015 року місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0000508 від 07.05.2014 року, №0000577 від 22.05.2014 року, №0001082 від 16.09.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Колодруби, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме: 22.01.1985 Миколаївським районним судом Львівської області за ст.ст. 206 ч.2, 117 ч.3, 81 ч.3, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, 10.04.1992 року Миколаївським районним судом Львівської області за ст. 140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 23.10.1995 року Миколаївським районним судом Львівської області за ст. ст.117 ч.3, 118 ч.2, 208, 196-1 ч.2, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 9 років 6 місяців позбавлення волі, 03.05.2006 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 185, ст. 263 ч.І, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 20.05.2010 року Жидачівським районним судом Львівської області за ст.ст.128, 185 ч.2, 395, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 19.05.2014 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передчачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.369, ч.2 ст.186, ч.2 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 03.05.2014 року о 01:00 годині перебуваючи в центральній частині парку міста Миколаєва Львівської області на площі Ринок, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Flу» моделі ТS91 ІМЕІ № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору вартістю 300 гривень, який останній добровільно передав в руки ОСОБА_4 . У подальшому, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою власного збагачення обернув мобільний телефон марки «Flу» моделі ТS91 ІМЕІ № НОМЕР_3 , чорного кольору у свою власність та не повернувши власнику, заволодів даним майном, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 300 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними та протиправними діями, вчинив шахрайство, тобто заволодів чужим майном шляхом обману, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Крім цього, 12.06.2014 року близько 10:00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області, куди був запрошений для проведення слідчих дій по кримінальному провадженні №0000508 від 07.05.2014, пропонував старшому оперуповноваженому СКР Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області капітану міліції ОСОБА_7 , який є службовою особою, неправомірну вигоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень за те, щоб останній з використанням свого службового становища в інтересах підозрюваного, посприяв у вирішенні питання щодо подальшого закриття кримінального провадження з приводу того, що 03.05.2014 року о 01:00 годині перебуваючи в центральній частині парку міста Миколаєва Львівської області на площі Ринок, з корисливих мотивів шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Flу» моделі ТS91 ІМЕІ № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, який останній добровільно передав в руки ОСОБА_4 . У подальшому, ОСОБА_4 з метою власного збагачення обернув мобільний телефон марки «Flу» моделі ТS91 ІМЕІ № НОМЕР_3 , чорного кольору у свою власність та не повернувши власнику, заволодів даним майном, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними та протиправними діями, вчинив пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 17.05.2014 року, приблизно о 23:00 год. знаходячись у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , в якому постійно проживає ОСОБА_6 , у її присутності , маючи умисел на викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, пригрозивши ОСОБА_6 розправою, взяв зі столу бувший у користуванні мобільний телефон "Самсунг", чорного кольору, вартістю 200, 00 гривень, в якому була вставлена сім-карта з номером абонента НОМЕР_4 , вартістю 15,00 гривень, з тумбочки відкрито викрав телевізор марки "Кендо", сірого кольору, серійний номер якого НОМЕР_5 , вартістю 1000, 00 гривень, який виніс на вулицю та поставив біля будинку. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , повернувся в будинок ОСОБА_6 звідки відкрито викрав ще дві банки маринованих огірків ємкістю 0,5 л. кожна, вартістю 30,00 гривень за одну банку, та одну банку маринованих огірнків ємкістю 1 л. та вартістю 60,00 гривень. Після чого викрадене майно, відніс до дому свого знайомого ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_4 . Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 1335,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив грабіж, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , згідно вироку Миколаївського районного суду від 19.05.2014 року засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт, однак засуджений ОСОБА_4 ухилився від відбування даного покарання.

Так, згідно подання старшого інспектора Миколаївського РП Пустомитівського МРВ КВІ УДПтСУ у Львівській області, ОСОБА_4 , який перебуває на обліку в КВІ з 01.08.2014, було роз`яснено умови та порядок відбування покарання у виді громадських робіт, про що відібрано підписку, встановлені дні явки на реєстрацію та надано направлення для відбування громадських робіт до сільської ради с. Дроговиж, Миколаївського району Львівської області. Проте, згідно повідомлення з Дроговизької сільської ради від 20.08.2014, ОСОБА_4 до відбування громадських робіт не приступив.

26.08.2014 ОСОБА_4 надіслано виклик до КВІ Миколаївського підрозділу, після чого 01.09.2014 року йому було винесено письмове попередження та видано на руки друге направлення до Дроговизької сільської ради для відбування 200 (двохсот) годин громадських робіт, однак до відбування покарання ОСОБА_4 не приступив, що підтверджується повідомленням з Дроговизької сільської ради від 11.09.2014 року, чим свідомо ухилився від відбування громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями ухилився від відбування громадських робіт будучи засудженим до цього покарання, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.1 ст.369 та ч.2 ст.389 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Вину у вчиненні злочину передбачнених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.186 КК України не визнав, та пояснив, що телефону у потерпілого ОСОБА_5 не брав; телевізор та телефон потерпілої ОСОБА_6 він взяв, оскільки вона дозволила йому це зробити.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що до неї 17.05.2014 року у будинок зайшли двоє невідомих їй осіб, одним з якиз виявився ОСОБА_4 , сказав що йому подобається телевізор, взяв його і поніс на вулицю, вона хотіла зателефонувати у міліцію, проте ОСОБА_4 вирвав у неї з рук телефон, забрав телевізор та пішов.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 03.05.2014 року йшов від дівчини через центральну частину парку міста Миколаєва, Львівської області, на площі Ринок зустрів двох незнайомих йому чоловіків та жінку, одним з чоловіків виявився ОСОБА_4 який попросив у нього телефон, щоб передзвонити, він йому телефон дав, згодом він просив віддати, однак ОСОБА_4 йому його не повернув і пішов зі своїми друзями у невідомому йому напрямку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що 03.05.2014 року перебувала в парку міста Миколаєва зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , до них підійшов ОСОБА_5 , ОСОБА_4 попросив у нього телефон, щоб передзвонити, він йому його дав, куди в подальшому зник телефон їй невідомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що 03.05.2014 року перебували в парку міста Миколаєва разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до них підійшов незнайомий мужчина, який в подальшому виявився потерпілим ОСОБА_5 , який дав ОСОБА_4 телефон, той його взяв і не повернув. На наступний день, даний телефон ОСОБА_4 продав, та купив горілку. А також пояснив, що 17.05.2014 року разом з ОСОБА_4 прийшли до ОСОБА_6 де випивали горілку, потім він вийшов на вулицю, за деякий час, повернувшись, буля будинку ОСОБА_6 він побачив, що ОСОБА_4 стоїть на вулиці біля телевізора, та банок з закрутками, котрі він виніс з дому потерпілої ОСОБА_6 . Він просив ОСОБА_4 повернути забрані речі, проте той відмовився.

Крім цього в судовому засіданні були досліджені письмові документи, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: по інкримінованому йому діянні згідно ч.1 ст.190 КК України: довідка від 30.05.2014 року, розписка, постанова від 31.05.2014 року, протокол огляду предмету, протокол від 30.05.2014 року, довідка від 17.06.2014 року, по інкримінованому йому діянні згідно ч.1 ст.369 КК України: протокол слідчого експерименту від 16.06.2014 року, по інкримінованому йому діянні згідно ч.2 ст.186 КК України: постанова від 19.06.2014 року, акт №497 від 20.06.2014 року, протокол від 11.05.2014 року, довідка від 19.06.2014 року, протокол від 19.06.2014 року, довідка від 17.06.2014 року, довідка від 19.06.2014 року, відносно інкримінованої йому ч.2 ст.389 КК України крім визнання вини, його вина також стверджується матеріалами справи за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме поданням про притягнення до кримінальної відповідальності, підпискою про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, повідомленням Дроговизької сільської ради, про те, що ОСОБА_4 до відбування покарання у виді громадських робіт не приступив, поясненнями ОСОБА_4 , попередженням від 01.09.2014 року, поясненням від 15.09.2014 року.

Докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів є належними, допустимими, достатніми і достовірними.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, а саме вимогу від 13.05.2014 року, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 26.05.2014 року, 15.05.2014 року, 06.05.2014 року, ухвалу суду про встановлення щодо Дубницького адміністративного нагляду від 27.11.2013 року, довідку видану Дроговизькою сільською радою 18.06.2014 року №142/02-12/318, довідку від нарколога, довідку від лікаря психіатра, довідку з міграційної служби, а також повно і всебічно дослідив зібрані у справі докази, давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.369, ч.2 ст.389 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, обставини вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується з негативної сторони, його вік, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, передбачених ч.1 ст.369 та ч.2 ст.389 КК України, та наявність обставин, які обтяжують покарання, а саме рецедив злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України приєднати невідбуте покарання згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 19.05.2014 року у виді 25 днів позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі.

Речові докази, а саме телефон марки "Fly", моделі ТS91 ІМЕІ 1 - № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - № НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання власнику остаточно повернути законному володільцю ОСОБА_5 ; телевізор марки " Kendo" серійний номер 418, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Початок строку відбування покарання рахувати з 09.12.2014 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 (дтримання під вартою) залишити незмінною до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1