Справа № 1-17/2007 p.
ВИРОК

Іменем України

15 січня 2007 року Черкаський
районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Мунько Б.П.

при секретарі Косенко Л.Г.

з участю прокурора Руденко P.O.

адвоката ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого,
-

у вчиненому злочині, передбаченому ст. 124 КК України,-

встановив:

Підсудний ОСОБА_3 16 червня 2006 року близько 21 год, перебуваючи в будинку
АДРЕСА_1, де мешкає ОСОБА_4, розпивав з останнім горілчані вироби, після чого
на грунті особистих неприязних стосунків між ними виникла сварка, яка переросла
в бійку, під час якої ОСОБА_5 намагався ударити рукою ОСОБА_3, але останній, обороняючись, ухилився і наніс удар
лівою рукою в голову потерпілого, не дивлячись на це, ОСОБА_5 знову
поліз у бійку і намагався ударити ОСОБА_3, але той захиіцаючись ударив
останнього лівою рукою в голову, а коли ОСОБА_6 втретє підбіг до нього і став погрожувати вбивством, ОСОБА_7 перевипсуючи межі
необхідної оборони, навмисно, сильніше ніж перші два удари, вдарив
ОСОБА_7 правою рукою в голову, від чого потерпілий впав на ліжко, внаслідок чого спричинив останньому
тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу під м'які мозкові оболонки
обох півкуль головного мозку та мозочка з проривом в шлуночки мозку, які
відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для
життя, які спричинили смерть потерпілого.

Як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3
вину свою визнав повністю та пояснив, що 16.06.2006 року, близько 21 год, він
перебував в будинку АДРЕСА_1 у свого
знайомого ОСОБА_7. Коли він зайшов до нього в кімнату, то ОСОБА_5 лежав
на ліжку навпроти входу в кімнату. Потім він встав та запропонував йому випити
горілки. Він випив близько 50 г горілки, а ОСОБА_5 випив близько 100-150 г.
Потім вони почали розмову про свої справи, під час якої в них виникла сварка. В
ході сварки ОСОБА_5 підвівся і кинувся до нього, намагаючись вдарити його
руками по обличчю. Він закривався руками, а потім вимушений був встати та
відійти на крок назад, ОСОБА_5 підійшов до нього і намагався знову вдарити. В
цей час той кричав, погрожував йому, матюкався. Коли той в котрий раз намагався
його вдарити, то він захищаючись, змушений був вдарити того лівою рукою по
обличчю. ОСОБА_5 не заспокоївся, йшов знову на нього і намагався його вдарити,
тоді він знову вдарив ОСОБА_7 кулаком лівої руки один раз по обличчю. Перший та
другий раз він бив не сильно. А коли ОСОБА_5 третій раз на нього кинувся з
криками: «Я тебе зараз вб'ю», тоді він вимушений був третій раз вдарити того
кулаком правої руки по обличчю, від чого ОСОБА_5 впав на ліжко. Третій раз він
вдарив сильніше, ніж перші два рази. Після цього він пішов з будинку. Чи
вдарився ОСОБА_5 головою об стіну при падінні, він не бачив, можливо і вдарився. Проте, що той втратив
свідомість, він навіть не здогадувався. Наступного дня, близько 6 год 30
хв від жінки на ім'я Зіна, з якою жив ОСОБА_5, він дізнався, що ОСОБА_5 хрипить, весь у крові і його потрібно везти до
лікарні. Потім він на своєму вантажному автомобілі повіз ОСОБА_5 до
лікарні. По дорозі в с. Хутори їх зупинили співробітники міліції, які по рації
викликали швидку допомогу і вони поїхали до ВАТ «Азот», куди повинна була
під'їхати швидка. В лікарні він записав ОСОБА_5 під прізвищем «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
так як вважав на той час, що це його прізвище. Після операції він придбав
ОСОБА_5 ліки і поїхав додому в с. Хацьки. Наміру вбити ОСОБА_7 у нього не було,
він лише захищався від нього.

Вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується:
рапортом помічника оперативного чергового Черкаського УМВС Денисенка О.І. про те, що 17.06.2006 року, близько 17 год 10 хв
надійшло повідомлення від ОСОБА_2, що 16.06.2006 року за місцем свого
проживання були спричинені тілесні ушкодження її батькові ОСОБА_5 (а.с. 2); показаннями потерпілої ОСОБА_2 про
те, що вона проживає разом з своїми двома неповнолітніми дітьми без чоловіка. Будинок, в якому вона проживає, поділений
на дві частини. В одній частині вона проживає з дітьми, а в другій проживав її
батько ОСОБА_5. Крім неї в батька також є двоє синів, а саме: ОСОБА_5 та
ОСОБА_8, які проживають окремо в с. Хацьки. Батько заробляв на життя тим, що
працював з ОСОБА_10 у людей з їхнього села різноробочим. У батька через
надмірне вживання алкоголю часто піднімався тиск, через що носом йшла кров. У
батька конфлікти в основному траплялись з його знайомою ОСОБА_9. 17.06.2006
року близько 8 год, вона вийшла з дому і на велосипеді поїхала на пошту. Коли
повернулась додому то біля двору зустріла сусідку ОСОБА_11, яка їй сказала, що
бачила, як в той час, як її не було дома, її батька ОСОБА_7, грузили до
вантажного автомобіля. Це робили ОСОБА_3 та ОСОБА_10 і кудись повезли. Вона зайшла
до батька в кімнату і побачила, що на стіні були бризки крові. На дивані була
кров та на підлозі біля дивану пляма крові. На столі стояла недопита пляшка з
горілкою і закуска. Вона подумала, що у батька знову проблеми з тиском, в нього
носом йшла кров і через це його повезли до лікарні. Через деякий час від
ОСОБА_3 вона дізналась, що батькові зробили операцію і поклали до реанімації.
Потім від ОСОБА_10 вона дізналась, що її батька побив ОСОБА_3. Наступного дня
вона поїхала до лікарні, поговорила з лікарем, який повідомив, що батькові
зробили операцію, але стан у нього дуже тяжкий і, ймовірно, він не поправиться.
Після цього вона поїхала додому, а ввечері їй зателефонували з лікарні і
повідомили, що батько помер. Вона вважає, що в смерті її батька винен ОСОБА_3.

Даними висновку
судово-медичної експертизи № 72/24 від 22.09.2006 року, згідно якої причиною
смерті ОСОБА_7 є ЧМТ у вигляді крововиливу під м'які мозкові оболонки обох
півкуль головного мозку. При дослідженні трупа виявлені наступні тілесні ушкодження:
крововилив під м'які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку та мозочка з
проривом в шлуночки мозку, крововилив в м'які покрови черепа з внутрішнього
боку, синець в лівій привушній та виличній ділянці, синці на верхніх та нижніх
повіках обох очей, синець на правій вушній раковині. Всі вищевказані ушкодження
виникли внаслідок дії твердих тупих предметів. Крововилив під м'які мозкові
оболонки обох півкуль головного мозку та мозочка з проривом в шлуночки мозку
відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для
життя. Крововилив в м'які покрови черепа з внутрішнього боку, синець в лівій
привушній та виличній ділянці, синці на верхніх та нижніх повіках обох очей,
синець на правій вушній раковині відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.
80, 88); даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю
обвинуваченого ОСОБА_3, де останній розповів та показав, як він 16.06.2006
року, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5
(а.с. 19-20);

Даними протоколу явки з повинною ОСОБА_3, де останній
зізнався в тому, що він 16.06.2006 року, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1,
спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.с. 9); та іншими матеріалами справи.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст. 299 КПК України,
докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
підсудного доведена повністю, а дії його необхідно кваліфікувати

за ст. 124 КК
України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі

перевищення меж необхідної оборони.

При призначенні
покарання підсудному, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який по місцю проживання та по
місцю роботи характеризується позитивно.

Б якості обставин, що пом'якшують покарання підсудному,
суд враховує з'явлення із

зізнанням, щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання підсудному суд
відносить вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

З урахуванням вищенаведеного, обставин по справі, особи винного, суд
вважає, що виправлення і перевиховання
підсудного можливе лише з призначенням йому покарання у вигляді обмеження
волі. Проте, враховуючи, що підсудний вперше притягується до кримінальної
відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому злочині, займається
суспільно-корисною працею, має на утриманні двох дітей, один з яких навчається,
а інший являється неповнолітнім, суд дійшов висновку про можливість виправлення
підсудного без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком.

По справі потерпілою ОСОБА_2 до
підсудного ОСОБА_3 заявлений цивільний позов на суму 10000 грн (моральна
шкода), який знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та виражається в
тому, що загинула близька для потерпілої людина - батько, який був опорою в її
житті, потерпіла зазнала значної моральної шкоди, їй було завдано тяжких
душевних страждань, а також враховуючи характер діяння підсудного та
протиправну поведінку самого потерпілого, думку потерпілої ОСОБА_2 про
зменшення розміру моральної шкоди до 5000 грн та надання посильної допомоги з
боку ОСОБА_3 сім'ї померлого ОСОБА_5, тому суд вважає, що даний позов підлягає
до часткового задоволення. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненому злочині, передбаченого ст. 124 КК
України і призначити за цією статтею покарання у вигляді обмеження волі строком
на два роки.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покласти такі
обов'язки: повідомляти органи Черкаського РП Городищенського МРВ КВІ про зміну
місця проживання, роботи та періодично з'являтись для реєстрації в КВІ.

Міру запобіжного заходу засудженому залишити попередню - підписку про невиїзд
з місця проживання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_2 5000 грн
моральної шкоди, заподіяних злочином збитків.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд на протязі 15-ти
діб через райсуд.

Суддя Черкаського районного суду Б.П. Мунько