АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 травня 2015, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Побузьке, Голованівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 345, 257 КК України.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, 257 КК України. Відповідно до ухвали, суд врахувавши докази і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, доводять наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини у справі, встановив, що застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе належним чином забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
На ухвалу слідчого судді захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити прокурору у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу, у разі, якщо суд дійде висновку про неможливість відмовити у застосуванні запобіжного заходу підозрюваному, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам КПК України. Посилаючись на те, що суд не дав оцінку в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 щодо висунутої підозри, вказує, що пред`явлена підозра є необґрунтованою та базується на припущеннях прокурора. Крім того зазначає, що судом не було оцінено в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України. На думку сторони захисту, прокурором належним чином не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, перевіривши матеріали справи за клопотанням слідчого, доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти можливим ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до вимог п.п. 3,4, ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, управлінням з розслідування корупційних злочинів, скоєних службовими особами, які займають особливо важливе становище, Головного управління нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0014193, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 426; ч.1 ст. 146; ч.4 ст. 345; ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 382; ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 345; ст. 257 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 20 березня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 345, ст. 257 КК України, у тому, що ОСОБА_7 брав участь банді з метою вчинення нападів на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб та умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене організованою групою.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться у кримінальному провадженні.
На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність вищезазначених даних дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.
Зокрема, в матеріалах містяться дані, які підтверджують те, що ОСОБА_7 перебував на місці вчинення кожного із злочинів разом з іншими підозрюваними, був обізнаний про обставини вчинення злочинів, вчиняв дії по забезпеченню втечі ОСОБА_10 з лікувального закладу, зокрема виламував двері запасного входу в лікарню, де знаходився ОСОБА_10 , також разом з іншими особами умисно заподіяв побої слідчому та оперуповноваженим відтиснувши їх від входу в палату, в якій перебував ОСОБА_10 , тобто брав участь у нападі на працівників правоохоронного органу, з метою ухилення від кримінальної відповідальності іншої особи ( ОСОБА_10 ), що було пов`язане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, брав активну участь у групових діях, що призвели до грубого порушення громадського порядку та суттєво порушили роботу транспорту, а також у незаконному позбавленні волі людини.
Як правильно зазначено в ухвалі слідчого судді, причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який під час пред`явлення йому відеозапису затримання впізнав осіб, яко можуть бути причетні до вчинення протиправних дій; відеозаписом затримання працівниками міліції автомобіля в якому разом з іншими підозрюваними перебував ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що виконуючи вказівку ОСОБА_13 особисто передав технічний паспорт та ключі від автомобіля, який був задіяний для вчинення злочинів у тому числі і сприяння втечі ОСОБА_10 з лікувального закладу, та в подальшому на зазначеному автомобілі було затримано членів банди; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
Суд встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного, слідчий суддя не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінальної справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Що і було зроблено слідчим суддею.

З урахуванням викладеного є безпідставними посилання захисника ОСОБА_6 на те, що суддя не перевірив наявність доказів вчинення підозрюваним злочину. Що стосується визначення ролі ОСОБА_7 при вчиненні кожного із злочинів та формулювання об`єктивної сторони злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, так як зазначене є прерогативою органу досудового розслідування та суду, на розгляд якого надійде обвинувальний акт, та не є предметом дослідження у даному судовому засіданні і не впливає на висновки суду щодо обґрунтованості підозри.
Зміст ст.ст. 177, 178, 183 КПК України свідчить про те, що у клопотанні слідчого має міститися посилання на один або кілька ризиків та викладено обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність вказаних ризиків, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Таким чином, висновки слідчого щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань, міжнародних контактів підозрюваного, (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, залучення значних сил і засобів для скоєння злочину).

Перевіряючи ухвалу слідчого судді на предмет наявності ризиків, апеляційний суд встановив, що у даному кримінальному провадженні наявні ризики, неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, які є достатньо переконливі. Такими ризиками суд визнав те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що підозрюваний має соціальні зв`язки з особами, які знаходяться у зоні проведення антитерористичної операції, що дає ОСОБА_7 змогу поїхати в зону проведення антитерористичної операції, та в подальшому унеможливить виконання слідчих та процесуальних дій за участі ОСОБА_7 .

Також є ризиком і те, що ОСОБА_7 може незаконними засобами через залякування впливати на свідків, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень групою осіб, тому перебуваючи на волі зможе маніпулювати поясненнями інших підозрюваних, з метою уникнення від відповідальності; також є ризик, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що під час вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 був озброєний; є ризиком, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час інші особи, які підозрюються у вчинення протиправних дій знаходяться на свободі, та мають достатню кількість зброї, яку можуть застосувати для перешкоджання кримінальному провадженню. Крім того, слід врахувати і те, що 03 березня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в межах іншого кримінального провадження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. ст. 407, ч.3 ст. 146 КК України.

При цьому слід взяти до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, вік підозрюваного, ті обставини, що ОСОБА_7 офіційно в Україні не працевлаштований, що свідчить на користь збільшення ризику перешкоджання кримінальному провадженню.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки відносно ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про особу підозрюваного, які переконували суд в тому, що підозрюваний не вчинить дій, передбачених ст. 177 КПК України, захисником при апеляційному розгляді надано не було.

Посилання захисника на те, що підозрюваний проживає в цивільному шлюбі та утримує дітей цивільної дружини є недостатнім доводом, який міг би свідчити про належну процесуальну поведінку підозрюваного під час здійснення кримінального провадження.

Також не заслуговують на увагу доводи захисника, про те що судом не оцінено в сукупності вимог ст. 178 КПК України, оскільки слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи згідно вимог чинного законодавства, врахував наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, дані про особу ОСОБА_7 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо не встановлення судом ризиків, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не врахування даних про особу підозрюваного є необґрунтованими.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстави, з яких суд задовольнив клопотання слідчого є достатньо аргументовані, оскільки вказують на те, що слідчий довів обставини, які виправдовують необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 травня 2015, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/815/2015 Категорія ст. 183 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_17
Доповідач - ОСОБА_1