В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2012 Справа №1915/278/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базана Л.Т.

при секретарі Сеник В.Г.

з участю прокурора Кузика ?

потерпілого ???

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Іване-Пусте Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, раніше несудимого,

- за ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, перебуваючи 24 жовтня 2011 року близько 02 год. 05 хв. у громадському місці - поблизу магазину "Продукти" по вул. Злуки, 45 у м.Тернополі та реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_2, завдавши йому фізичного болю.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_1 підбіг до автомобіля марки "Мерседес", номерний знак "НОМЕР_1", що належить ОСОБА_2, та розпилив вміст газового балончика із сльозогінним газом у салон даного автомобіля, після чого грубо порушуючи громадський порядок наніс один удар тупим предметом у вікно водійських дверцят, ти самим розбивши його, внаслідок чого заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 3000 грн. ? 700 грн.

Допитаний як підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що 24 жовтня 2011 року близько 02 год. він на автомобілі таксі приїхав до магазину "Продукти" по вул. Злуки, 45 у м.Тернополі з метою покупки продуктів харчування та побачив, що поблизу цього магазину відбувається конфлікт між двома невідомими йому особами. Пройшовши біля даних осіб, він почув від одного з них висловлювання нецензурною лайкою та зрозумівши, що дані слова сказані в його адресу, наніс один удар в обличчя невідомому чоловікові, а саме ОСОБА_2 В подальшому інший учасник конфлікту наніс йому два удари палицею, від чого тілесних ушкоджень він не отримав. Після цього дані особи сіли в автомобіль марки "Мерседес" білого кольору з номерним знаком "НОМЕР_1", а він, витягнувши із кишені балончик із сльозогінним газом, підбіг до автомобіля та розпилив зміст балончика в салон через відкрите вікно з сторони водія, а також наніс удар рукою по склу вікна водійських дверцят, внаслідок чого воно розбилось.

Підсудний ОСОБА_1, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з'ясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши при цьому, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, що він по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, думку потерпілого, який жодних претензій до підсудного не має та просив його суворо не карати, оскільки він добровільно відшкодував завдану шкоду, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить повне визнання підсудним вини та щире каяття.

Враховуючи сукупність пом'якшуючих обставин, особу підсудного, суд приходить до висновку, що вони є винятковими та такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають підстави застосувати відносно ОСОБА_1 положення ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.296 КК України, у виді штрафу зі стягненням в дохід держави, яке буде достатнє для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

Заявлений потерпілим ОСОБА_2 цивільний позов на суму 700 грн. слід провадженням закрити у зв'язку з відмовою потерпілим його підтримувати в судовому засіданні внаслідок відшкодування йому завданої шкоди.

При цьому, раніше обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1000 (одна тисяча) грн. штрафу в доход держави.

Провадження з розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_2 закрити за відмовою потерпілих від нього.

Раніше обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд -залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан