Справа № 727/8548/13-к
Провадження № 1-кп/727/249/13
В и р о к

І м е н е м У к
р а ї н и

07 жовтня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді
- Яреми Л.В.

при секретарі -
Гуцул Т.В.

з участю прокурора - Чорнея В.С.

з участю захисника - ОСОБА_1

з участю
обвинуваченого - ОСОБА_2

з участю потерпілого
- ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому
судовому засіданні в м.Чернівці угоду
про примирення по кримінальному
провадженню по обвинуваченню ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернівці,
українця, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою,
працюючого не офіційно, проживаючого
АДРЕСА_1, раніше не судимого,-

у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1
КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 23 серпня 2013 року, в
період часу з 15 години 30 хвилин по 18
годину 30 хвилин, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в
квартирі АДРЕСА_2, переслідуючи мотив
особистого збагачення, направлений на
викрадення чужого майна, скориставшись
тим, що потерпілого ОСОБА_3 немає
вдома, шляхом вільного доступу з
серванту умисно, таємно, протиправно,
з корисливих спонукань, викрав грошові
кошти в сумі 150 грн., які належали ОСОБА_3
Після чого, ОСОБА_2 з викраденими
грошима з місця вчинення злочину втік,
викраденим розпорядився на свій
власний розсуд, чим своїми умисними
діями спричинив потерпілому ОСОБА_3
матеріальної шкоди на суму 150 грн.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив
кримінальне правопорушення,
передбачене ст. 185 ч.1 КК України, таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
його дії за цією статтею кваліфіковано
вірно.

ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні
даного кримінального правопорушення
визнав повністю. Крім повного визнання
своєї вини ОСОБА_2, його вина у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1
КК України, підтверджується доказами,
зазначеними в обвинувальному акті, з
яким він погодився в судовому
засіданні.

В ході підготовчого судового
засідання захисних обвинуваченого
ОСОБА_1 надала суду угоду про
примирення, яку просила затвердити. В
угоді про примирення підозрюваний
ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_3 на
підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 10
вересня 2013 року уклали угоду про
примирення на тих умовах, що
підозрюваний ОСОБА_2 повністю визнає
свою винуватість у таємному
викраденні 23 серпня 2013 року в період
часу з 15 години 30 хвилин по 18 годину 30
хвилин, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в
квартирі АДРЕСА_2, переслідуючи мотив
особистого збагачення, направлений на
викрадення чужого майна, скориставшись
тим, що потерпілого не має вдома,
умисно, таємно, протиправно, з
корисливих спонукань викрав із
серванту гроші в сумі 150 грн. та в
повному обсязі відшкодував спричинену
його діями матеріальну шкоду в цій
сумі.

Сторони погодились на призначення
покарання ОСОБА_2 за ст.185 ч.1 КК
України у виді 100 годин громадських
робіт.

На момент підписання угоди про
примирення потерпілий ОСОБА_3 та
підозрюваний ОСОБА_2 розуміли
наслідки укладення такої угоди,
викладені в ст.473 КПК України, і
підстави оскарження обвинувального
вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3
п.2) КПК України) та касаційному порядку
(ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було
роз'яснено.

Підозрюваний ОСОБА_2 відмовився від
здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5
п.1) КПК України, а потерпілий ОСОБА_3
погодився з тим, що буде позбавлена
права вимагати в подальшому
притягнення ОСОБА_2 до кримінальної
відповідальності за дане кримінальне
правопорушення (окрім випадку
невиконання ним у подальшому умов
угоди) і змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди.

Підозрюваний ОСОБА_2 розуміє, що в
разі невиконання ним угоди про
примирення (ст.476 КПК України)
потерпілий ОСОБА_3 має право упродовж
строків давності притягнення до
кримінальної відповідальності
звернутися до суду з клопотанням про
скасування вироку та вимагати судового
розгляду кримінального провадження в
загальному порядку. Також ОСОБА_2
розуміє, що умисне невиконання цієї
угоди є підставою для притягнення його
до кримінальної відповідальності за
ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2, потерпілий
ОСОБА_3 підтвердили факт примирення,
просять затвердити укладену між ними
угоду про примирення і призначити
ОСОБА_2 покарання у вигляді 100 годин
громадських робіт.

Прокурор Чорней В.С. не
заперечував проти затвердження даної
угоди.

Судом з'ясовано, що обвинувачений
ОСОБА_2 цілком розуміє своє право на
судовий розгляд, під час якого прокурор
зобов'язаний довести кожну обставину
щодо кримінального правопорушення, у
вчиненні якого його обвинувачують, та
роз'яснено його права, наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені ст. 473 КПК України. Також
з'ясовано у потерпілого ОСОБА_3, що він
розуміє наслідки затвердження угоди
про примирення, передбачені ст.473 КПК
України.

Судом встановлено, що укладення
угоди про примирення сторонами є
добровільним і не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді, а сама угода
відповідає вимогам закону та нормам
КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_2
кримінального правопорушення за ст.185
ч.1 КК України є вірною і не підлягає
іншій кваліфікації, в тому числі за
більш тяжке правопорушення, ніж те,
щодо якого передбачена можливість
укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення
відповідають інтересам суспільства і
не порушують права, свободи чи інтереси
сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним
і обвинувачений має можливість
виконати взяті на себе за цією угодою
зобов'язання.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує
умови угоди про примирення, укладеної 10
вересня 2013 року між підозрюваним
ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_3, і
узгоджену сторонами міру покарання у
вигляді 100 годин громадських робіт,
вважає, що таке покарання належить йому
призначити з урахуванням тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення та особи
обвинуваченого, який раніше не скоював
ніяких правопорушень, до кримінальної
відповідальності притягається вперше,
позитивно характеризується за місцем
проживання.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК
України, суд,-

З а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення,
укладену 10 вересня 2013 року між
підозрюваним ОСОБА_2 та потерпілим
ОСОБА_3.

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 185 ч.1
КК України та призначити йому за цією
статтею узгоджену сторонами міру
покарання у вигляді 100 годин
громадських робіт.

На вирок може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м. Чернівців протягом тридцяти днів
з дня його проголошення з підстав,
передбачених ч.3 ст.394 КПК України,
зокрема: обвинуваченим з підстав:
призначення судом покарання,
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання; невиконання
судом вимог, встановлених частинами
п'ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу,
в тому числі не роз'яснення йому
наслідків укладення угоди; потерпілим
та його законним представником з
підстав: призначення судом покарання,
менш суворого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання; не
роз'яснення йому наслідків укладення
угоди; невиконання судом вимог,
встановлених частинами шостою та
сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав
затвердження судом угоди у
кримінальному провадженні, в якому
згідно з частиною третьою статті 469
цього Кодексу угода не може бути
укладена.

СУДДЯ:
Л.В.ЯРЕМА