Справа № 1-121 за 2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2008 року Прилуцький міськрайонний
суд Чернігівської області в складі:

головуючого
- судді Рябота В.І.,

при секретарі - Риндя Л.А.,

з участю прокурора Трохименко
Р.М.,

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Петровське Прилуцького району Чернігівської області, мешканки с.
Заїзд Прилуцького району Чернігівської області, українки, громадянки України,
освіта середня-спеціальна, заміжньої, працюючої головою Заїздської сільської
ради, раніше не судимої,

за ст., ст. 366
ч.1, 368 ч.2 КК України;

В С Т А Н О В И В :

На початку 2008 року до ОСОБА_1, як
до голови Заїздської сільської ради, звернувся ОСОБА_3 з питанням виділення
йому земельної ділянки під будівництво з земель сільської ради, але йому було
відмовлено через відсутність вільних ділянок. Не полишаючи свого наміру
отримати ділянку ОСОБА_3 продовжував звертатися до ОСОБА_1 з прохання сприяти в
виділенні ділянки. Згодом ОСОБА_1 повідомила йому, що є можливість виділити
йому ділянку, яку згодом вони разом оглядали, при цьому ОСОБА_1 сказала
ОСОБА_3, що за виділення ділянки потрібно буде сплатити 1000 грн. на потреби
сільської ради, на що він погодився. Згодом він дізнався, що в інших сільських
радах грошей за виділення земельних ділянок не беруть, а тому звернувся до
правоохоронних органів з заявою, що ОСОБА_1 вимагає у нього хабара в сумі 1000
грн. за виділення земельної ділянки. Йому видали 1000 грн., помічених
спеціальними красками, і 18 лютого 2008 року він передав дану суму ОСОБА_1 у її
власному кабінеті. На передані гроші він одержав квитанцію до приходного
касового ордеру з печаткою сільради і за підписом ОСОБА_1. Також ОСОБА_1
передала йому рішення сесії Заїздської сільської ради від 1 лютого 2008 року
«Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»,
не повідомивши йому, що фактично засідання сесії не було, що дане питання не
розглядалося і рішення сесією не приймалося, після чого ОСОБА_3 залишив
кабінет, а через кілька хвилин в кабінет зайшли працівники міліції і в
присутності понятих з кармана курточки ОСОБА_1 вилучили 1000 грн., помічених
спеціальною краскою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною
себе визнала частково та пояснила суду, що винною себе визнає частково, а саме
в тому, що видала ОСОБА_3 завідомо неправдиві документи на забудову, оскільки 1
лютого 2008 року сесія, на якій повинно було затвердитися дане рішення не
відбулася через неявку депутатів, але вона сподівалася, що згодом сесія
відбудеться і рішення буде затверджено, і вона щіро розкаюється у вчиненому. У
вимаганні і одержанні хабара вона себе винною не визнає, оскільки дані гроші
вона не вимагала, а лише запропонувала ОСОБА_3, якщо він може, виділити на
потреби сільради 1000 грн., на що останній погодився. Ці гроші вона вважала як
спонсорську допомогу, оскільки і раніше були випадки, коли їх раді надавали
спонсорська допомогу. Оскільки в той час в сільраді не було секретаря і міліція
появилася одразу після того, як ОСОБА_3 залишив її кабінет, то гроші вона не
встигла передати секретарю для їх подальшого належного оформлення.

Свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що
він кілька разів звертався до голови Заїздської сільради ОСОБА_1 з питання
виділення йому земельної ділянки під забудову, але вона йому відмовляла. Коли
він в черговий раз приїхав до неї з цього питання, то вона повідомила, що може
виділити ділянку. Вони поїхали її подивитися, він сказав, що його влаштовує
дана ділянка, і запитав, які документи потрібно надати. ОСОБА_1 сказала які
потрібні документи, а також сказала, що якщо він зможе, то щоб виділив 1000
грн. на потреби сільської ради, на що він погодився. Пізніше від знайомих він
дізнався, що за виділення землі нічого не потрібно платити, в зв'язку з чим він
написав заяву в міліцію про вимагання з нього 1000 грн. головою сільради. Перед
тим, як їхати забирати документи у відділі міліції гроші в сумі 1000 грн., 5-ть
купюр по 200 грн., чимось обробили і передали йому. З цими грошима він зайшов в
кабінет до ОСОБА_1 і передав їх їй, а
вона видала йому квитанцію з печаткою і своїм підписом та рішення сесії, з
якими він залишив кабінет. Працівники міліції чекали його неподалік і він їм
все розповів та показав їм квитанцію, нащо вони сказали, що на ній не має
номеру. Після цього він поїхав додому, а працівники міліції до сільради.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, які є депутатами Заїздської сільської ради,
в судовому засіданні підтвердили, що 1 лютого 2008 року чергова сесія сільради
не відбулася і ніяких рішень в той день не приймалося. Крім того свідки ОСОБА_4
та ОСОБА_6 повідомили суду, що раніше також були випадки надання сільраді
спонсорської допомоги окремими громадянами як грошима, так і матеріалами.

Органами попереднього слідства дії
підсудної ОСОБА_1 по факту одержання 1000 грн. кваліфіковані за ст. 368 ч. 2 КК
України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, в
будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара
будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням
хабара, проте суд не може погодитися з даною кваліфікацією дій підсудної з
таких підстав:

Відповідно до п. 4 примітки до ст.
368 КК України вимаганням хабара визнається вимагання службовою особою хабара з
погрозою вчинення або не вчинення з використанням влади чи службового становища
дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає
хабара. Проте в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив суду, що фактично гроші
Свистун у нього не вимагала, а сказала лише, що якщо він зможе, то потрібно
виділити на потреби сільради 1000грн., на що він погодився. Таким чином
ніякого вимагання грошей з боку ОСОБА_1 не було. Відповідно до п. 14 коментарю
ст. 368 КК України суб'єктивна сторона одержання хабара характеризується тільки
прямим умислом та наявністю корисливого мотиву. В даному випадку ОСОБА_1
просила надати спонсорську допомогу на потреби сільради і ОСОБА_3, як він
пояснив в суді, усвідомлював, що дає гроші саме на потреби сільради, а тому,
якщо особа, яка передає службовій особі незаконну винагороду, з тих чи інших
причин не усвідомлює, що вона дає хабара, то вона не може нести
відповідальність за давання хабара, а службова особа - за його одержання. За
таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутня подія злочину, передбаченого ст. 368 КК
України, а тому вона має бути виправдана за даним обвинуваченням.

В даному
випадку в діях ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.
364 КК України, тобто зловживання владою або службовим становищем, чи ст. 365
КК України, тобто перевищення влади або службових повноважень. Але формально
вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки зазначених злочинів суд вважає, що її неможливо
притягнути до відповідальності за зазначеними статтями КК України, оскільки
дані статті передбачають відповідальність лише при умові, що діями службової
особи заподіяно істотну шкоду, а відповідно до п.3 примітки до ст. 364
КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка в сто і більше разів
перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто 1700 грн., а в
даному випадку ОСОБА_1 було передано лише 1000 грн..

Органами попереднього слідства ОСОБА_1 також
пред'явлено обвинувачення за ст. 366 ч.1 КК України, як службове підроблення,
тобто складання і видача завідомо неправдивого документу, і в даному випадку
суд приходить до висновку, що дії підсудної кваліфіковані правильно, а її вина
у вчиненому - доведена, як зізнанням підсудної, так і матеріалами справи,
зокрема рішенням п'ятнадцятої сесії сільської ради п'ятого скликання від 1
лютого 2008 року «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки» ( а.с. 36 ).

Вирішуючи питання про призначення
покарання підсудній ОСОБА_1 за ст. 366 ч. 1 КК України суд враховує, що
підсудна вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила злочин
невеликого ступеню тяжкості, щіро розкаялася у вчиненому, сприяла розкриттю
злочину, ніяких наслідків від вчиненого не настало, позитивно характеризується,
має на утриманні мати - інваліда першої групи з дитинства, що вона та її
захисник заявили в суді клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності
у зв'язку з дійовим каяттям, то суд вважає можливим задовольнити клопотання і
звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

На підставі
наведеного, ст. 45 КК України, керуючись ст., ст. 6 п. 1, 7-1, 7-2, 323,
324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст. 368 ч. 2 КК України -
В И П Р А В Д А Т И.

Кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 366 ч.1 КК
України провадженням в суді - З А К Р И Т И.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави 324 грн. 54 коп. витрат на проведення хімічної
експертизи.

Запобіжний захід у відношенні
ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, залишити попереднім - підписку про
невиїзд.

Речові докази по справі, диктофон та
гроші в сумі 1000 грн. ( а.с. 130, 131 ), після вступу вироку в законну силу, -
повернути за належністю ОСОБА_3.

На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів через Прилуцький
міськрайонний суд.

Суддя: