Дата документу Справа № 233/746/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/612/15 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія ст.187 ч.3 КК України ОСОБА_1 Єдиний унікальний №233/746/13-к Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2014 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Горлівка Донецької області, громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1) 22.11.2000р. Бориспільським міським судом Київської області за ст.ст.229-6 ч.1, 140 ч.3, 42 КК України (в ред. 1960р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнена 30.01.2003р. за постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 10 днів;

2) 15.07.2003р. Богуславським районним судом Київської області за ст.ст.186 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнена 20.09.2007р. по відбуттю покарання,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Горлівка Донецької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 27.12.2005р. Солом`янським районним судом м.Києва за ст.ст.185 ч.5, 69 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за постановою Апеляційного суду м.Києва від 28.02.2006р. міра покарання знижена до 3 років позбавлення волі; звільнений 04.09.2007р. за постановою Кіровського районного суду м.Макіївки Донецької області від 27.08.2007р. умовно-достроково на 8 місяців 10 днів;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Нова Романівка Тарумовського району республіки Дагестан, громадянина Російської Федерації, освіта середня спеціальна, не працюючого, холостого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 23.09.1996р. Богунським районним судом м.Житомира за ст.229-6 ч.2 КК України (в ред. 1960р.) до 4 років позбавлення волі; звільнений 18.08.1999р. по відбуттю покарання;

2) 12.03.2003р. Смілянським міським судом Черкаської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

3) 15.07.2003р. Богуславським районним судом Київської області за ст.ст.186 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 10.07.2007р. умовно-достроково на 5 місяців 18 днів за постановою Харківського районного суду Харківської області від 02.07.2007р.,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта 5 класів, не працюючого, холостого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить вирок змінити, пом`якшити призначене покарання і призначити їй покарання у виді 7 років позбавлення волі та врахувати, що вона визнала свою вину, страждає рядом захворювань та стан її здоровя погіршився.

Крім того, від обвинуваченого ОСОБА_10 надійшло клопотання про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році, оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину інваліда 2 групи та батьків пенсійного віку.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2014 року:

ОСОБА_9 визнано винною та засуджено:
- за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ст.187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві приватної власності.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить їй на праві приватної власності.

Строк відбування покарання обчислюється з 27.02.2009р.;

ОСОБА_10 визнано винним та засуджено:
- за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ст.187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання обчислюється з 27.02.2009р.;

ОСОБА_11 визнано винним та засуджено:
- за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ст.187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання обчислюється з 27.02.2009р.;

ОСОБА_12 визнано винним та засуджено:
- за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ст.187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання обчислюється з 27.02.2009р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишений без змін.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 на користь держави витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_13 в сумі 2783 грн. 89 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 780 грн. та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 2412 грн. та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Провадження в частині розгляду цивільного позову ОСОБА_13 закрито.

Майно, описане та вилучене 27.02.2009р. у ОСОБА_11 , конфісковано в дохід держави.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

Вирок відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 не оскаржується.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 та просили її задовольнити, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 не підтримали; прокурор заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 та проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році та просила відмовити в їх задоволенні, мотивуючи тим, що вони є необґрунтованими.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 і клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_9 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про застосування амністії не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 визнано винними у злочинах, вчинених за наступних обставин.

На початку лютого 2009р. ОСОБА_11 , який не мав легального джерела доходів і намірів до працевлаштування, з метою протиправного збагачення запланував здійснити розбійні напади з метою відкритого заволодіння майном громадян, розробив план злочинної діяльності, згідно якого визначив для себе, що об`єктами для скоєння майбутніх злочинів слід обирати осіб похилого віку, які, на його думку, мали в розпорядженні певні грошові заощадження і через свій вік не зможуть учинити опір нападникам. Місцями скоєння злочинів ним були визначені райони приватного сектора, віддалені від центру м.Горлівка Донецької області, а так само житлові будинки, розташовані на околицях сіл Костянтинівського району Донецької області, про розташування яких він знав, оскільки незадовго до цього спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відвідував ці населені пункти під виглядом збору металобрухту. Після цього ОСОБА_11 довів свій злочинний план до раніше знайомих громадян, а саме: своїй співмешканці ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ще одній особі, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, яких він упродовж тривалого періоду часу знав, у зв`язку з чим, між ними склалися тісні, довірчі відносини і серед яких він мав авторитет. Ознайомившись із злочинними намірами ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, схвалили їх і добровільно погодилися на спільне здійснення тяжких і особливо тяжких злочинів.

Згідно плану, усі учасники повинні були брати активну участь в нападах, в ході якого робити психологічне насильство, а при необхідності, у разі вчинення опору особи, на яку здійснений напад, і фізичного насильства, з метою нейтралізації опору потерпілих і досягнення злочинного результату, спрямованого на заволодіння чужим майном.

З метою мобільності групи, при скоєнні злочинів, мав бути використаний автомобіль ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 , на якому на момент скоєння запланованих злочинів, працював без офіційного оформлення трудових відносин водієм в одній із приватних фірм таксі м.Горлівки ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, змовились на спільне скоєння умисних тяжких і особливо тяжких злочинів.

Так, 09.02.2009р., приблизно, о 23 годині, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 і ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, за попередньою змовою, на легковому автомобілі ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 , що знаходився в користуванні останнього, прибули до місця проживання престарілої ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_5 , де діючи згідно досягнутої між собою домовленості, розподіливши ролі, згідно яких ОСОБА_10 повинен був знаходитися біля входу в будинок і забезпечувати безпеку злочинних дій своїх спільників, а ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 повинні були, зламавши замки на вхідних дверях, проникнути усередину дому, де застосовуючи психічне і фізичне насильство, заволодіти майном престарілої ОСОБА_13 .

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_16 шляхом вільного доступу, проникли у двір будинку ОСОБА_13 , розташований за адресою: АДРЕСА_5 . Після чого, використовуючи принесену з собою фомку, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_12 зламали замковий пристрій на вхідних дверях вищезгаданого житлового будинку, після чого ОСОБА_10 залишався біля входу в будинок, з метою забезпечення безпеки злочинних дій своїх спільників, а ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 проникли в житло, де в одній із кімнат спала престаріла ОСОБА_13 .

Знаходячись в будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , діючи погоджено між собою, щоб не бути впізнаними і попередити спроби потерпілої ОСОБА_13 вчинити опір, яка при цьому знаходилася в ліжку, поклали їй на обличчя постільну білизну, а ноги зв`язали побутовою хусткою, після чого, ОСОБА_16 і ОСОБА_11 , застосувавши до неї фізичне насильство, небезпечне для життя і здоров`я, яке виразилося в здушені шиї і завданні множинних ударів в різні частини тіла, стали вимагати негайної передачі грошових коштів та інших матеріальних цінностей, супроводжуючи свої дії психічним насильством у вигляді погроз застосування фізичного насильства, небезпечного для її життя.

ОСОБА_13 , сприймаючи дії з боку нападаючих як реально здійсненні, побоюючись виконання погроз, вказала нападникам місцезнаходження грошових коштів, але ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , не зупиняючись на досягнутому, продовжили застосовувати до престарілої ОСОБА_13 фізичне насильство, небезпечне для життя у вигляді здавлювання шиї, одночасно вимагаючи передачі грошових коштів, схованих нею на поховання і інших матеріальних цінностей, внаслідок чого потерпіла знепритомніла.

Обшукавши приміщення будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 заволоділи грошовими коштами в сумі 600 грн., а також побутовими речами, що не представляють цінності, в результаті чого спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 600 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли на автомобілі ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті спільних протиправних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; множинних синців і забоїв лиця; забитої скальпованої рани лівої гомілки, забитої рани правої гомілки, які утворилися від дії тупого предмета і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, як такі що потребують для свого лікування термін понад 6, але не більше 21 дня, а так само закритого вивиху основної фаланги 1-го пальця лівої кисті, що утворився від удару тупим предметом, та відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке, що потребує для свого лікування термін понад 21 день.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 13 лютого 2009р., приблизно, о 03 годині, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, будучи особами, що раніше вчинили розбій, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом відкритого викрадення чужого майна, на легковому автомобілі ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 , що знаходився в користуванні ОСОБА_10 , прибули до місця проживання престарілої ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , де ОСОБА_11 постукав в двері, які привідкрила ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, різко штовхнувши двері, увірвались в будинок, а ОСОБА_12 залишився біля входу в будинок слідкувати за обстановкою з метою забезпечення безпеки спільників і їх попередження про виникнення небезпеки. Проникнувши в приміщення житлового будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, застосовуючи відносно ОСОБА_17 насильство, яке не було небезпечним для її життя та здоров`я, зваливши її на підлогу лицем до низу, і подавивши таким чином волю до опору, вимагали передачі їм грошових коштів, після чого відкрито заволоділи її майном, заподіявши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 780 грн., після чого зникли на автомобілі ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.02.2009р. приблизно, о 22 годині, діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, за попередньою змовою, будучи особами, що раніше вчинили розбій, на легковому автомобілі ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 , що знаходився в користуванні ОСОБА_10 , прибули до місця проживання престарілих ОСОБА_18 і ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_7 , де діючи згідно досягнутої між собою домовленістю, розподіливши злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_12 повинен був, знаходячись на вході до будинку, де забезпечувати безпеку злочинних дій своїх спільників, а ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, повинні були, зламавши замки на вхідних дверях, проникнути усередину буднику, де застосовуючи фізичне насильство, заволодіти майном подружжя ОСОБА_20 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, шляхом вільного доступу, через незачинені двері в огорожі, з тильного боку домоволодіння, проникли в двір будинку престарілого подружжя ОСОБА_20 , який розташований за вищевказаною адресою. Після цього, реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи принесену з собою фомку, зламали замковий пристрій на вхідних дверях вищезгаданого домоволодіння, після чого ОСОБА_12 залишався біля входу в будинок, з метою забезпечення безпеки злочинних дій своїх спільників, а ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, проникли в житло, де в різних кімнатах спали престарілі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які на момент скоєння злочину за станом здоров`я знаходились в безпорадному стані.

Знаходячись в будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, діючи погоджено, розійшлися по кімнатах, де з метою унеможливлення їх впізнання і запобігання можливих спроб до опору, підійшли до ліжка, де знаходився ОСОБА_19 , та накинули йому на обличчя постільну білизну, після чого, застосувавши до нього фізичне насильство, небезпечне для життя і здоров`я, яке виразилося в завданні множинних ударів палицею в голову потерпілого, стали вимагати негайної передачі грошових коштів і інших матеріальних цінностей, супроводжуючи свої дії психічним насильством у вигляді погроз застосування фізичного насильства, небезпечного для його життя. ОСОБА_19 , сприймаючи дії з боку нападаючих як реально здійсненні, побоюючись виконання погроз, вказав нападникам місцезнаходження грошових коштів.

Застосовуючи аналогічне фізичне і психічне насильство, до потерпілої ОСОБА_18 , що знаходилася в іншій кімнаті будинку, яке виразилося в завданні ударів палицею по голові та висловлюванні вимог негайної передачі грошових коштів і інших матеріальних цінностей, супроводжуючи свої дії психічним насильством у вигляді погроз застосування фізичного насильства, небезпечного для життя, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, змусили потерпілу ОСОБА_18 , яка реально побоювалася виконання погроз, вказати місце зберігання в будинку грошових коштів.

Обшукавши приміщення будинку, учасники групи заволоділи майном престарілих ОСОБА_20 , спричинивши потерпілим ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 грн., після чого на автомобілі ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч з 20 на 21 лютого 2009р., приблизно, о 00 годин, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, за попередньою змовою діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, будучи особами, що раніше вчинили розбій, на легковому автомобілі ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 , що знаходився в користуванні ОСОБА_10 , прибули до місця проживання престарілих ОСОБА_15 та ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_8 , де реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, металевим прутом, який він знайшов у дворі вищевказаного будинку, зламав замковий пристрій на вхідних дверях, вищезгаданого житлового будинку, і залишився біля входу в будинок з метою забезпечення безпеки спільників, їх попередження про виникнення небезпеки, яка могла перешкодити нападу, а ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 проникли в будинок і, зваливши ОСОБА_15 на ліжко, накрили їй обличчя покривалом і, наносячи удари металевим прутом в область ліктя лівої руки, а ОСОБА_22 звалили на ліжко, накрили постільною білизною і, вдаривши декілька раз по хворій нозі, вимагали передачі грошових коштів, супроводжуючи свої дії психічним насильством у вигляді погроз застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої і фізичною розправою - погрожували відрізати голову ОСОБА_15 , здолавши таким чином волю потерпілих до опору, які сприймали висловлювані в їх адрес погрози як реально здійсненні, при цьому ОСОБА_15 вказала місце знаходження грошових коштів, після чого учасники злочинної групи заволоділи майном ОСОБА_15 та ОСОБА_22 , спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 2812 грн., після чого на автомобілі ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ст.ст.186 ч.3, 187 ч.3 КК України, що також не оскаржується в апеляційній скарзі.

Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України не підлягають перегляду.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_9 про суворість покарання і зміну у зв`язку з цим вироку є необґрунтованими.

При призначенні покарання у відповідності зі ст.ст.65-67 КК України суд в достатній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до положень ст.12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, наслідки злочинів; дані про особу обвинуваченої, яка не працює, характеризується задовільно, раніше неодноразово судима; а також обставини, що впливають на покарання, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачена ОСОБА_9 в апеляційній скарзі.

Призначене обвинуваченій ОСОБА_9 покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі винної, є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Інших підстав для пом`якшення покарання не вбачається.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_9 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Також є необґрунтованим й клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році.

Згідно вироку обвинуваченого ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.3, 187 ч.3 КК України, а відповідно до ст.8 Закону України Про амністію у 2014 році амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за злочини, передбачені ч.3 ст.186 та ст.187 КК України 2001р.

Враховуючи положення ст.8 Закону України Про амністію у 2014 році клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014р. залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4