Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа №1007/2919/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» квітня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

за участю прокурора Кравчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, який народився 11 жовтня 1981 року в м. Києві, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, офіційно не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2єднання, 9, кв. 103, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_1 вчинив викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, при наступних обставинах.

Так, 24 січня 2012 року, близько 16 год., ОСОБА_1 прибув до своєї знайомої ОСОБА_2, яка мешкає в м. Бровари, по вул.. М.Лагунової, 4-а, і перебуваючи у лівому крилі на третьому поверсі І-го під»їзду побачив незачинені двері, що відділяли квартири за №№ 26, 27, 28 та 29 від інших квартир та утворювали окреме приміщення. Проникнувши до останнього, виявив у такому сумку та розкладну драбину, які таємно викрав. Серед викрадених речей та драбини, вартістю 176 грн., а також сумки спортивної, вартістю 60 грн., знаходилися: машинка шліфувальна кутова «Black and Decker cd 115», вартістю 209 грн., пачка електродів, діаметром 3 мм, вартістю 34 грн., пів пачки електродів, діаметром 3 мм, вартістю 16 грн., що належали ОСОБА_3, а всього на загальну суму в 495 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив, у скоєному щиро розкаявся.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин викрадення ОСОБА_1 чужого майна з проникненням у приміщення. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_1 суду показав, що 24 січня 2012 року, близько 16 год. при йшов до своєї знайомої ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки остання була відсутня у вказаній квартирі, вирішив вчинити крадіжку речей, що знаходилися у тамбурі (приміщенні), що відділяє частину квартир від приміщення загального користування, а саме, драбини розкладної, сумки, в якій знаходилися: машинка шліфувальна, кабель зварювальний, подовжувач, рулетка, круги по металу, будівельний рівень, дві упаковки електродів та рукавички зварювальні. Впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно викрав вищевказані речі, які, в подальшому, реалізував на ринку, що по вул.. Короленка, м. Бровари, невідомому йому раніше чоловіку.

В скоєному щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєння ним цього злочину він послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дав покази, які узгоджуються між собою і сумнівів, у своїй достовірності, не викликають.

Суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення.

При призначенні покарання підсудному за вчинений ним злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у розкритті такого, а також часткове відшкодування заподіяних матеріальних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується посередньо ( а. с. 128), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває (а. с. 129), в силу ст. 89 КК України, раніше не засуджений (а.с. 127), а також думку потерпілого, викладену таким у своїй заяві, який просить суд обрати підсудному покарання на свій розсуд.

За наведених вище обставин суд вважає призначити ОСОБА_1 покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання та встановленням іспитового строку, оскільки на даний час підсудний не є особою, небезпечною для суспільства, і саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд покладає на засудженого обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з»являтися у таку на реєстрацію.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 1/1007/194/2012 ком пакт диск залишити при такій.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного йому покарання, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки, якщо протягом встановленого строку він не вчинить нового злочину та виконає обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, які суд покладає на засудженого, після набрання вироком законної сили, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередньою у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 1/1007/194/2012 ком пакт диск залишити при такій.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат