Номер провадження: 11-кп/785/901/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 та її представника, - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 27.04.2015 року, яким

ОСОБА_10 , яка: народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Богданівна Чимишлійського району Республіки Молдова, є громадянкою України, зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судима,

засуджена: за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами; на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки; на підставі ст. 76 КК України зобов`язана не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,

встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнана винною та засуджена за те, що 29.05.2014 року, близько 15 год. вона, керуючи трамваєм Т-3, бортовий номер « НОМЕР_1 » по маршруту №31, рухалась по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі.

Порушивши вимоги п. 1.7, 2.3б, 12.3 Правил дорожнього руху України, а також п. 3.3.6.2.1 Правил технічної експлуатації трамваїв, ОСОБА_10 допустила злочинну недбалість та неуважність і на прямій ділянці дороги, в умовах необмеженої видимості здійснила наїзд на пішохода похилого віку - ОСОБА_11 , яка знаходилась праворуч від трамваю по напрямку його руху.

Внаслідок цього, потерпілій були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Міській клінічній лікарні №11.

За вироком суду, з КП «Одесміськелектротранс» на користь потерпілої ОСОБА_8 стягнуто 52080 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі, представник цивільного відповідача, не заперечуючи встановлені судом фактичні обставини справи, зазначив, що КП «Одесміськелектротранс» не погоджується зі стягненням з підприємства матеріальної шкоди та частково не погоджується з розміром стягнутої суми на відшкодування моральної шкоди.

Він вважає, що суд першої інстанції не врахував наявність у матеріалах справи Договору про закупівлю послуг зі страхування №01 від 14.02.2014 року, укладений між КП «Одесміськелектротранс» та ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та Договір №98-1505-14-00001 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого (п. 2.5.2), передбачено відшкодування по кожному страховому випадку «збиток життю і здоров`ю» 100000 грн., за шкоду майну 50000 грн.

Відповідно до умов Договору, КП «Одесміськелектротранс» 30.05.2014 року повідомило страхову компанію про настання страхового випадку.

За таких обставин представник цивільного відповідача вважає, що матеріальну шкоду має відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Щодо стягнення моральної шкоди, представник цивільного відповідача зазначив, що, на його думку, сума у розмірі 100000 грн. є занадто великою, оскільки суд першої інстанції не врахував, що КП «Одесміськелектротранс» є збитковим комунальним підприємством, яке не в повному обсязі фінансується з бюджетів всіх рівнів. Стягнення такої великої суми ще більше погіршить фінансовий стан підприємства.

У зв`язку з цим, представник КП «Одесміськелектротранс» просить змінити вирок суду першої інстанції, задовольнивши цивільний позов ОСОБА_12 частково, а саме: відмовити у стягненні на її користь з КП «Одесміськелектротранс» 52080 грн.; зменшити розмір моральної шкоди до 50000 грн.

Заслухавши доповідача, представника КП «Одесміськелектротранс», який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, потерпілу та її представника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю і ніким не заперечується, тому колегія суддів вважає, що її дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як видно з матеріалів справи, потерпілою ОСОБА_8 було пред`явлено цивільний позов про стягнення з КП «Одесміськелектротранс» 52080 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.

Повністю задовольнивши позовні вимоги потерпілої, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив у вироку, що факт отримання травм внаслідок ДТП, лікування в МКЛ №11 протягом більше ніж місяця і настання смерті ОСОБА_11 доведений документально. На лікування ОСОБА_11 , ОСОБА_8 витратила 30550 грн., а на ритуальні послуги 21530 грн., що також підтверджується відповідними документами.

Мотивуючи стягнення спричиненої шкоди з КП «Одесміськелектротранс», а не з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», суд виходив з того, що позов до страхової компанії не заявлено, а, окрім того, представником КП «Одесміськелектротранс» не доведений факт звернення потерпілої чи застрахованої особи до страхової компанії.

Відповідно до приписів ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З матеріалів справи видно, що потерпіла звернулась до суду з позовною заявою у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_11 , внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (КП «Одесміськелектротранс»), завдані тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, тому наявність правових підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 є безперечною і суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення у вироку.

Доводи представника цивільного відповідача щодо необґрунтованості судового рішення у частині задоволення цивільного позову потерпілої, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки КП «Одесміськелектротранс» не прийняло жодних дієвих заходів для того, щоб ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відшкодувала потерпілій завдані збитки у порядку, передбаченому Договором про закупівлю послуг зі страхування №01 від 14.02.2014 року та Договором №98-1505-14-00001 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .

До того ж, КП «Одесміськелектротранс» має право, у порядку регресу, стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» грошові кошти, витрачені на відшкодування шкоди потерпілій.

Окрім того, відповідно до приписів ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

У даному випадку, позивач не звертався до суду з клопотанням про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача, а в судовому засіданні встановлено, що КП «Одесміськелектротранс», як власник джерела підвищеної небезпеки, є належним відповідачем у справі.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції є законним і справедливим, а підстави для задоволення апеляційної скарги представника КП «Одесміськелектротранс», - відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу представника КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 27.04.2015 року стосовно ОСОБА_10 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4