У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Кармазіна Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 3 червня 2008 року матеріали
справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.
Луганська від 30 січня 2007 року і ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Луганської області від 22 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

постановою старшого прокурора відділу прокуратури
Луганської області від 17 лютого 2006 року відмовлено в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складів злочинів,
передбачених ст. ст. 364, 365, 366, 371, 372 КК України.

На постанову прокурора Осичнюк Є.В. подав до суду скаргу в порядку ст.
236-1 КПК України, за результатами розгляду якої постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 30 січня 2007
року її залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Луганської
області від 22 лютого 2007 року постанову місцевого суду залишено без зміни, а апеляцію скаржника
- без задоволення.

У касаційній скарзі Осичнюк Є. просить судові рішення
скасувати. Вважає, що судами першої і апеляційної інстанцій не дано належної
оцінки даним, які, на його думку, свідчать про наявність у діях ОСОБА_2 складу
злочину і є підставою для порушення щодо нього кримінальної справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її
задоволенні необхідно відмовити.

Суд, розглянувши скаргу ОСОБА_1і перевіривши матеріали справи про відмову в порушенні кримінальної
справи, дійшов правильного
висновку про відсутність приводів і підстав для порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 366, 371, 372 КК України.

З таким висновком погодився також суд апеляційної
інстанції при перевірці матеріалів за скаргою ОСОБА_1в апеляційному порядку і
навів докладні мотиви прийнятого рішення про визнання доводів його апеляції
безпідставними.

Мотивуючи зазначене рішення, суд обґрунтовано послався на те, що розслідування кримінальної справи по факту умисного
ухилення від сплати податків слідчим податкової міліції ОСОБА_2 проводилось
відповідно до діючих кримінального і кримінально-процесуального законів і
умислу, корисного мотиву або особистої зацікавленості в незаконному притягненні
ОСОБА_1до кримінальної відповідальності в його діях не вбачалось.

Отже, при відсутності підстав для
порушення щодо ОСОБА_2 кримінальної справи постанову від 17 лютого 2006 року про відмову в порушені кримінальної
справи винесено прокурором з дотриманням вимог ст.
ст. 97, 99 КПК України.

Враховуючи викладене, постанова місцевого
суду про залишення без задоволення скарги
ОСОБА_1на постанову прокурора
про відмову в порушенні кримінальної справи та ухвала апеляційного суду є законними
і обгрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, у справі
не встановлено.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду з
обов'язковим повідомленням учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1відмовити.

С у д д і:

С.М. Міщенко Л.Ф. Глос Ю.М. Кармазін