Справа
№ 1-11/08
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

25
лютого 2008 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої-судді: Мазай Н.В.

при
секретарі: Возній В.В.

з участю
прокурора:
Бебешка М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Алма - Ата Республіки
Казахстан, українця, громадянина
України, з вищою освітою, не одруженого,
працюючого ПП “Етал Мебель” м. Київ, менеджером, проживаючого по АДРЕСА_1,
прописаного по АДРЕСА_2 раніше не
судимого

у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1протягом часу з початку січня по початок березня 2006 року, перебуваючи в м. Монастирище Черкаської області,
умисно з корисливою метою заволодіння чужим
майном та використання його в особистих цілях, під приводом надання юридичних послуг громадянці ОСОБА_2з приводу подачі заяви до Монастирищенського районного суду Черкаської
області та захисту її інтересів під час

слухання
справи про поновлення її на роботі в Територіальному центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян управління
соціального захисту населення
Монастирищенської районної державної адміністрації та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не
маючи права здійснювати діяльність такого
виду, шляхом обману, який виразився у наданні неправдивих відомостей стосовно своєї
особи, повідомивши, що він є професійним адвокатом, та зловживаючи її довірою,
що виразилось у недобросовісному використанні
особливих довірчих стосунків, в декілька прийомів, незаконно заволодів її грошима в загальній сумі 1035 гривень,
які обернув на свою користь, і
наданих обіцянок не виконав, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_2 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Він
же, повторно протягом часу з 27 квітня по кінець травня 2006 року, перебуваючи в м. Монастирище Черкаської області, умисно, з
корисливою метою заволодіння чужим майном
та використання його в особистих цілях, під приводом надання юридичних послуг громадянці ОСОБА_3з приводу переведення її
племінників ОСОБА_4та ОСОБА_5з установи виконання покарання до
лікувального закладу, не маючи права здійснювати діяльність такого виду, шляхом
обману, який виразився у наданні неправдивих
відомостей стосовно своєї особи, повідомлення, що він є професійним адвокатом, та зловживанням її
довірою, що виразилося у недобросовісному використанні особливих довірчих стосунків, в декілька прийомів,
незаконно заволодів її грошима в загальній сумі 1025 гривень, які обернув на
свою користь, і наданих обіцянок не виконав,
спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_3 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Підсудний
ОСОБА_1на стадії досудового та судового слідства свою вину у
вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що приблизно в грудні
місяці 2005 року до нього
звернулась громадянка ОСОБА_2, яка попросила допомогти їй у поновленні на роботі, оскільки її
було звільнено з роботи незаконно. Він погодився підготувати позовну заяву,
яку подати до суду та відстоювати її права в суді. На початку 2006 року, в січні місяці, він сказав ОСОБА_2, щоб вона
оформила доручення на його
ім'я, на представництво її інтересів в різних організаціях, після чого зустрівся з нею в її квартирі і там
отримав від неї передоплату за свої послуги в сумі 505 гривень. Повна вартість його послуг
становила 200 доларів США. Керівник ОСОБА_2 під час розмови погрожувала йому, що в тому випадку якщо він буде
займатись даною справою, він не
вживеться в районі і якщо він подасть позовну заяву до
суду, то обов'язково програє справу.
Після цієї розмови він зрозумів, що подавати заяву до суду немає ніякого сенсу,
але продовжував робити
вигляд, що займається справою ОСОБА_2 Зустрівшись з нею, він порадив їй, щоб вона звернулась
до лікаря невропатолога, в якого взяла
довідку, що її психічний стан погіршився
в зв'язку з втратою роботи. Через деякий час він знов зустрівся з
ОСОБА_2 і пояснив їй, що
йому необхідно оплатити державне мито для подачі позовної заяви, хоча в той час вже розумів, що ніякої заяви
він подавати не буде. Також ОСОБА_2 він пояснив, що йому необхідно ще купити пачку цукерок, і
сказав щоб вона йому дала гроші
в сумі 100 гривень. В цей же день ОСОБА_2 дала йому гроші в сумі 100 гривень, які він в подальшому
використав для власних потреб. Приблизно в кінці лютого чи на початку березня місяця 2006 року він
вирішив взяти у ОСОБА_2 ще грошей, і
зустрівшись з нею біля її домоволодінні
пояснив, що їй необхідно заплатити всю суму,
тому, що її позовна заява вже підготовлена. ОСОБА_2 заплатила йому гроші
в сумі 430 гривень. Отримавши гроші, він використав їх для власних потреб, і ніякої заяви до суду не подав і
більше справою ОСОБА_2 не займався.
Приблизно на початку квітня місяця 2006 року йому необхідно було заплатити
гроші за навчання в академії, тому він вирішив взяти гроші в борг. Зустрівшись з ОСОБА_2 біля її
будинку, він сказав, що в нього померла бабка, і йому терміново потрібні
були гроші, і попросив її дати йому в борг
1000 гривень. Цього ж дня ОСОБА_2 зателефонувала до нього і повідомила, що
знайшла для нього гроші. ОСОБА_2 в під'їзді будинку передала йому гроші в сумі 1000
гривень і він пообіцяв, що на протязі тижня кошти поверне, розписки при
цьому не писав. Приблизно в кінці травня
2006 року йому терміново необхідно було поїхати в смт. Цибулів, а грошей не було, тому він вирішив звернутись до ОСОБА_2 і
взяти у неї кошти в борг. Прийшовши до неї
додому він пояснив їй, що йому на дорогу необхідні гроші і попросив в борг 20 гривень. ОСОБА_2 дала йому 20 гривень, які він
також використав на власні потреби.
Він справою ОСОБА_2 не займався, і тому через деякий час вона знайшла його і стала вимагати повернути їй гроші. Він
був вимушений пояснити їй, що не
займається її справою, і для гарантії написав їй розписку на всю суму коштів,
які в неї брав. Гроші у визначений
термін він не віддав, так як у нього не
було такої можливості. Кошти в сумі 1020 гривень отримані від ОСОБА_2 не
пов'язані з обіцянкою допомогти в поновленні на роботі, а просто були взяті в
борг. В квітні місяці 2006 року до
нього на мобільний телефон зателефонувала громадянка ОСОБА_3, яка
попросила його надати їй юридичну консультацію.
Права займатись юридичної діяльністю він не мав, оскільки ліцензії на надання
юридичних послуг не мав, але він вирішив зустрітись з нею, і надавши свої
юридичні послуги заробити трохи грошей. Цього ж вечора вони з нею зустрілись в магазині, який розташований по
вул. Суворова м. Монастирище. Під час
зустрічі ОСОБА_3 розповіла йому, що
двох її племінників на прізвище Стадники було незаконно засуджено, і вони
відбувають покарання у виправній колонії м. Черкас. На момент відбування
покарання вони захворіли, і тому їх необхідно перевести в спеціалізовану
установу, для лікування. За консультацію
він отримав від ОСОБА_3 кошти в сумі 30 гривень. Згодом він повідомив ОСОБА_3, що для вирішення її питання
необхідні кошти в сумі 1000 гривень. Вона сказала, що 500 гривень
заплатить вона, а ще 500 гривень заплатить
її родичка. В цей же самий день вона передала йому гроші в сумі 500 гривень,
і також сказала, що інші 500 гривень вони обов'язково віддадуть. Після передачі грошей він написав розписку, що
отримав кошти за надання юридичних послуг. Приблизно через тиждень
вони зустрілись з ОСОБА_3 в цьому ж самому магазині. Під час розмови він пообіцяв ОСОБА_3, що поїде в м. Черкаси, де зустрінеться з її племінниками. На
дорогу йому потрібні були кошти, тому
він сказав їй, щоб вона дала йому гроші
в сумі 280 гривень. Він
отримав від ОСОБА_3 передачу для її племінників. При цьому вона пояснила, що в передачу входять продукти харчування та теплий
одяг, але в пакет він не зазирав. ОСОБА_3 він пообіцяв, що зустрінеться з її племінниками, але достовірно
знав, що не зможе цього зробити, оскільки
у нього не має свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю, і його адміністрація
установи виконання покарання
просто не зможе
допустити до засуджених.
Передачу він передав, але не знає чому її не отримали. Через деякий час
вони знов зустрілись з ОСОБА_3 і вона повідомила , що її хлопці не отримували ніякої передачі, тому
він відчуваючи за собою провину, зібрав свої теплі речі і віддав їх ОСОБА_3 для подальшої передачі її
племінникам. ОСОБА_3 він повідомив, що їздив в м. Черкаси, де зустрічався з її
племінниками. Приблизно на початку
травня 2006 року він домовився з ОСОБА_3, про поїздку в м. Біла Церква, де
проживає одна з потерпілих у кримінальній справі, по якій були засуджені її племінники. Йому необхідно було з
ними зустрітись, і поспілкуватись. Вони
на автомобілі ВАЗ-2106 поїхали в Білоцерківський
район. Там вони знайшли адресу потерпілої, і зустрілись з нею. Під час
зустрічі, він відібрав від потерпілої пояснення, яке залишив собі. Після
повернення з Білоцерківського району ОСОБА_3 передала йому кошти в сумі 265
гривень, які взяла в борг у знайомої. В подальшому після повернення з Білоцерківського району, він відправив
пояснення своєму знайомому в м. Київ.
Через деякий час він зателефонував до цих же самих знайомих, і вони повідомили йому, що вирішити
питання з переводом на стаціонарне лікування
вони не можуть. Під час зустрічі з
ОСОБА_3 він пообіцяв їй, що віддасть
гроші, які від неї отримав, але віддати
дану суму одразу не зміг. Приблизно зимою
він віддав їй 300 гривень. Людей, які мали допомагати йому у вирішенні питання ОСОБА_3 назвати не може по етичним міркуванням. Позови потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2
він визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Крім
повного визнання вини підсудним ОСОБА_1 на досудовому та під час судового
слідствах, суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого йому
злочину повністю доведена доказами у справі зібраними у встановленому
законом порядку в ході досудового слідства і дослідженими під час судового
слідства, а саме:

по епізоду заволодіння чужим майном шляхом
обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене відносно громадянки
ОСОБА_2:

- показами потерпілої ОСОБА_2, яка показала, що
до 28 грудня 2005 року вона працювала в Монастирищенському територіальному
центрі по обслуговуванню
одиноких та непрацездатних пенсіонерів. 28.12.2005 року її було звільнено з
роботи. Вона мала бажання
звернутись до суду для
захисту своїх прав та інтересів. Від своїх знайомих вона дізналась про те, що в м. Монастирище є
кваліфікований адвокат ОСОБА_1.
Одразу ж після
звільнення, в кінці 2005 року вона зателефонувала до ОСОБА_1 і він погодився їй допомогти, але сказав,
щоб вона терміново оформила в сільській раді доручення на нього, на
представництво ним її інтересів.
В січні місяці 2006 року вона звернулась в Аврамівську сільську раду, де їй оформили доручення. Потім доручення вона передала ОСОБА_1, який пояснив їй, що буде займатись її справою, справа не
складна, і пообіцяв, що
він її обов'язково виграє. Коли
вони стали домовлятись про вартість послуг ОСОБА_1, то він повідомив, що за всі його послуги він необхідно заплатити 1500 гривень, і
при цьому попросив передоплату. Вона передала йому спочатку 100 доларів США, а він погодився написати розписку, що отримав у неї вказані кошти. Він написав розписку, що отримав від неї гроші в сумі 505 гривень, оскільки
на той час курс долара був саме такий.
Приблизно через два тижні ОСОБА_1 зателефонував до неї і попросив зустрічі. Вони
домовились зустрітись поруч з магазином «Універмаг» в м. Монастирище. Під час зустрічі ОСОБА_1 сказав їй, що займається
її справою, вже подав заяву до суду
про поновлення на роботі, і йому необхідно оплатити квитанції на судові витрати та державне мито. За все це йому
необхідно заплатити гроші в сумі 100
гривень. В цей же самий день вона передала ОСОБА_1 100 гривень, і при цьому свідки присутні не були.
Ці гроші зі слів ОСОБА_1 входили в загальну суму, яка була ними
обумовлена. Після зустрічі вона була впевнена, що ОСОБА_1 займається її справою, і в
подальшому коли декілька раз зустрічала
його в місті, то він запевняв її, що все нормально. Приблизно в кінці лютого місяця чи на початку березня місяця 2006
року, точної дати вона не пам'ятає ОСОБА_1
сам зателефонував до неї і попросив зустрічі. Коли вона прийшла на зустріч, то
ОСОБА_1 повідомив їй, що йому привезли додому меблі, і йому терміново
необхідно їх оплатити, а грошей у нього не було,
тому він попросив дати йому в борг гроші в сумі 430 гривень, і при цьому пообіцяв, що поверне їх протягом двох-трьох днів.
Вона погодилась дати йому гроші в борг, при цьому було обумовлено, що в разі не повернення коштів в зазначений термін, гроші будуть зараховані на подальшу оплату
його юридичних послуг. На пропозицію
він погодився, і отримав від неї 430 гривень. Під час передачі грошей
вона ніякої розписки з нього не брала, так як вже знала його, довіряла йому, і була впевнена, що він її не вводить в
оману. Трохи згодом вона сама пішла до
суду щоб з»ясувати стосовно її заяви, але в суді повідомили, що ніякої заяви від її імені до суду не надходило. ОСОБА_1 їй повідомив щоб вона не переживала, оскільки її заява знаходиться
в самого судді, ніде не реєструвалась,
і все в нього під контролем, лише необхідно трохи зачекати. Вона знов повірила ОСОБА_1 і стала чекати. Приблизно на
початку квітня місяця 2006 року, коли вона
поверталась додому, то побачила, що ОСОБА_1 чекає її поруч з під'їздом будинку. Коли вони зустрілись, то він в емоційному
стані повідомив, що в нього в сім'ї
горе, померла його бабка і йому
терміново необхідно було знайти гроші
в сумі 1 000 гривень на поховання. Вона сказала що таких грошей у неї немає,
але він дуже її просив. Вона пішла до своєї тітки ОСОБА_6разом зі своєю подругою ОСОБА_7. Пояснивши тітці
причину термінової необхідності коштів, вона взяла у неї 1000 гривень, і
зателефонувала до ОСОБА_1, якому сказала, що
знайшла для нього гроші. Вони домовились зустрітись в під'їзді його будинку по АДРЕСА_3 і вона прийшовши туди
разом з ОСОБА_7 зустрілась з ОСОБА_1,
де передала йому гроші. Отримавши гроші,
ОСОБА_1 пообіцяв їй віддати їх через три дні, коли приїдуть його родичі на поховання,
розписки вона не
брала . Наступного разу
з ОСОБА_1 вона зустрілась
приблизно в кінці травня місяця 2006 року. Він прийшов до неї додому , і попросив в неї в борг гроші в сумі 20 гривень. Після цього ОСОБА_1 зник, і вона ніяк не могла його знайти. Вона зрозуміла, що ОСОБА_1 ввів її в оману, і тому в подальшому почала його розшукувати. Майже щовечора
вона приходила до нього додому в АДРЕСА_3, але його дружина постійно
повідомляла, що його немає вдома. 10
червня 2006 року вона зустріла ОСОБА_1. поруч з його під'їздом і стала розпитувати про термін повернення грошей.
ОСОБА_1 сказав, що ніяких грошей у
нього не має, але він поїде в с. Коритня, де забере кошти, які в подальшому
поверне їй. Поїхати разом з ним він їй заборонив. Вона в цей же вечір винайняла автомобіль, і дізнавшись де в с. Сатанівка проживає ОСОБА_1, разом з ОСОБА_7
поїхали до нього додому. Вона зайшовши в подвір'я ОСОБА_1 почала з ним
сваритись, і вимагала негайного повернення грошей. ОСОБА_1 став погрожувати їм,
щоб вони вийшли з його подвір'я, оскільки він може застосувати до них
насильство, і це буде з його сторони правомірним. Вони не хотіли з ним
сперечатися, тому вийшли з подвір'я і
стали чекати. Приблизно через 2-3 години ОСОБА_1 вийшов до них і запросивши в будинок, написав розписку про
те , що до 11 червня 2006 року віддасть їй 2000 гривень. Забравши розписку, вони поїхали додому. Трохи згодом
ОСОБА_1 переписав зміст розписки. По
даний час ОСОБА_1 ніяких грошей не
повернув. 24 липня 2006 року вона вже сама звернулась до суду з позовом про
поновлення на роботі, але термін подачі заяви вже був пропущений, тому їй в позові було відмовлено,
і вона знов понесла матеріальні збитки з
вини ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_1
спричинив їй матеріальні збитки на суму 2055 гривень та моральні збитки на суму
3 000 гривень.

- показами свідка
ОСОБА_6, яка показала, що дійсно приблизно на початку квітня
2006 року до неї додому прийшла її племінниця
ОСОБА_2разом зі своєю подругою ОСОБА_7.
Племінниця попросила дати їй в борг гроші в сумі 1000 гривень. Гроші ОСОБА_2 були потрібні для того, щоб
розрахуватися з адвокатом ОСОБА_1, який займався в той час її справою
про поновлення на роботі. Так як вони
перебувають в родинних відносинах, то вона дала в борг ОСОБА_2 вказану суму
коштів, після чого вони з подругою пішли. Ніякого терміну повернення
грошей між ними не обумовлювалось. По цей
час ОСОБА_2 гроші їй не повернула поясняючи при цьому, що ОСОБА_1 обманув її, і незаконно заволодів її грішми.

- показами свідка
ОСОБА_7, яка показала, що
дійсно приблизно на початку квітня місяця 2006 року точної дати
вона не пам»ятае вона прийшла додому до ОСОБА_2, яка пояснила
їй, що шукає гроші в сумі
1000 гривень. Вона разом
з ОСОБА_2 ходили до її
тітки ОСОБА_6, і попросити гроші у неї. Гроші ОСОБА_2 були потрібні для надання адвокату ОСОБА_1, який займався в той час її
справою про поновлення на
роботі. У ОСОБА_1 померла бабка і йому терміново на декілька днів необхідно
було взяти в борг гроші. ОСОБА_6
дала ОСОБА_2 вказану суму. Потім ОСОБА_2
зателефонувала до
ОСОБА_1 і повідомила, що знайшла
необхідну суму і домовилась
про зустріч. Після цього вони пішли до під'їзду будинку по АДРЕСА_1, де на той час проживав ОСОБА_1, і
коли прийшли, то побачили, що він вже чекав на
них. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зайшли в під'їзд будинку, де ОСОБА_2 передала йому кошти. Трохи згодом ОСОБА_2 повідомила їй, що
ОСОБА_1 кудись зник, і його не
можливо було знайти. Декілька вечорів
поспіль вони з ОСОБА_2 ходили додому до
ОСОБА_1, але його постійно не було
вдома. Потім вони дізнались адресу проживання ОСОБА_1. Приїхавши в його будинок, розташований в с. Сатанівка, вони зайшли
на подвір'я, але ОСОБА_1, вийшовши до
них, став погрожувати, і ніяких грошей при цьому не віддавав. Вони стали чекати в автомобілі поруч з домоволодінням,
і через декілька годин ОСОБА_1 все ж
вийшов до них, і запросивши в будинок написав ОСОБА_2 розписку про те, що віддасть їй гроші.

-
проколом проведення виїмки від 21.11.2007 року, згідно якого у
громадянки ОСОБА_2 було вилучено документи, які підтверджують вчинення ОСОБА_1
шахрайських дій, а саме розписок від 11.01.2006 року, від 10.06.2006 року, від
14.06.2006 року, доручення від 06.01.2006 року на представництво інтересів
ОСОБА_2 ОСОБА_1(а.с. 64);

- розпискою ОСОБА_1 від 11 січня 2006 року, згідно якої він власноручно
підтвердив, що отримав від громадянки ОСОБА_2гроші в сумі 505 гривень в якості
передоплати за надання їй юридичної допомоги.(а.с. 66);

- розпискою ОСОБА_1 від 10 червня 2006 року, згідно якої він
власноручно зобов'язався до 11 червня 2006 року повернути ОСОБА_2 гроші в сумі
2000 гривень. (а.с. 67);

-
розпискою ОСОБА_1 від 14 червня 2006 року,
згідно якої він власноручно зобов'язався повернути ОСОБА_2 до 20 червня
2006 року гроші в сумі 2200 гривень, які отримав від неї в рахунок оплати його
послуг, але даної роботи не виконав.(а.с. 65);

- копією рішення
Монастирищенського районного суду від
31.08.2006 року у цивільній справі № 2-383/06 р. за позовом ОСОБА_2 до
Територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян управління соціального захисту населення
Монастирищенської районної державної адміністрації про поновлення на роботі,
поновлення строку звернення до суду, стягнення середньомісячного заробітку за
час вимушеного прогулу, згідно з яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено в зв»язку з пропуском строку звернення до суду ( а.с. 83);

по епізоду
заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою
(шахрайство), відносно громадянки
ОСОБА_3

- показами
потерпілої ОСОБА_3, яка показала, що згідно вироку Монастирищенського районного суду її племінників ОСОБА_4та ОСОБА_3було засуджено і призначено покарання у вигляді позбавлення
волі. В квітні місяці 2006
року вони перебували в Черкаському слідчому ізоляторі. Племінники були дуже хворі і неодноразово в
своїх листах зверталися до неї з проханням допомогти їм з лікуванням та
перевести з установи виконання
покарання до будь - якого лікувального закладу. Їй порадили знайомі з
вирішенням цього питання
звернутись до ОСОБА_1 На початку квітня місяця 2006 року вона домовилась про зустріч з ОСОБА_1 і вони
зустрілись поруч з магазином «Універмаг» в м. Монастирище,
але потім перейшли
в магазин, який
розташований по вул. Суворова м. Монастирище, де
працює ОСОБА_8 В магазині
вона пояснила ОСОБА_1 свою ситуацію. ОСОБА_1 вислухавши її
сказав, що має змогу допомогти, так як являється адвокатом, одночасно являється
студентом юридичного
закладу і має зв'язки з необхідними людьми, які їй допоможуть. За юридичну консультацію за вказівкою ОСОБА_1 вона заплатила йому 30 гривень. Через декілька днів вони знов зустрілись в магазині, і вона
передала ОСОБА_1 копії
вироків суду, довідки тощо. Переглянувши
документи, він
сказав, що обов'язково їй допоможе, але його послуги будуть коштувати 200 доларів США . Вона погодилась на його пропозицію, та
повідомила, що особисто вона сплатить йому
100 доларів за одного з племінників, а за іншого потім заплатить її родичка. 27 квітня 2007 року вона
знов в приміщенні магазину зустрілась з ОСОБА_1 і передала йому 500 гривень, він написав розписку. Передача
грошей була в присутності ОСОБА_8 Через два - три дні вона знову зустрілась з ОСОБА_1,
який повідомив, що їде в
м. Черкаси в слідчий
ізолятор, на зустріч
з її племінниками. В зв'язку з цим вона зібрала
передачу для них, в яку входили продукти харчування та одяг, і попросила ОСОБА_1. передати речі племінникам. Цього
ж дня ОСОБА_1 прийшов до неї додому,
де вона передала йому гроші в сумі 280 гривень.
Після отримання грошей в тій же розписці ОСОБА_1 дописав, що отримав від неї гроші. Через декілька днів вони знов зустрілись в
магазині з ОСОБА_1, який пояснив, що
їздив в Черкаський слідчий ізолятор, зустрічався з керівництвом, займається її питанням, і віддав передачу
племінникам. Стосовно їх переведення, то
це питання вже майже вирішено. Крім цього він сказав що необхідно поїхати в м. Білу Церкву зустрітись з потерпілою, яка
проходила по кримінальній справі. Через
декілька днів вона винайняла автомобіль під керуванням ОСОБА_9, і разом з ОСОБА_1 поїхали в м. Білу Церкву. Там
вони зустрілись з потерпілою,
ОСОБА_1 щось запитував у неї та записував. Коли вони повернулись з м. Біла Церква,
зайшли в той самий магазин, де ОСОБА_1
сказав щоб вона віддала йому суму коштів, яка залишилась, а саме 265 гривень.
Вказані кошти вона взяла в борг в
ОСОБА_8 та передала ОСОБА_1 Всього за весь період часу вона заплатила ОСОБА_1 гроші в
сумі 1 325 гривень. Після всіх оплат вона стала чекати результату роботи
ОСОБА_1 Приблизно в кінці липня 2006 року
вона отримала рішення Верховного суду України, згідно якого вирок Черкаського
апеляційного суду було залишено в
силі. Вона зрозуміла, що ОСОБА_1 весь цей час її вводив в оману і її
справою не займався. Вона знайшла ОСОБА_1. і стала вимагати в нього повернення грошей. Спочатку він грошей їй не
повертав, але в грудні місяці 2006 року
повернув їй 300 гривень, а інші кошти так до цього часу і не повернув. Також вона йому говорила, що її
племінники не отримали передачі, яку вона
передавала ним, тому через деякий час він повернув бувший у користуванні одяг, але при цьому наполягав, що передачу він
завіз. Крім переданих ОСОБА_1 грошей в
сумі 1325 гривень, вона також витратила гроші на поїздку в м. Біла Церква, а саме 250 гривень, які входять в
цю суму. Загальна сума складає 1325 гривень за мінусом 300 гривень, які він їй
повернув, залишається сума 1025 гривень.

- показами свідка
ОСОБА_8, яка показала, що вона
працювала в одному з магазинів, розташованих
по вул. Суворова м. Монастирище. З ОСОБА_3 вона підтримує дружні стосунки. Зі слів ОСОБА_3 їй було відомо, що її
племінників ОСОБА_4та ОСОБА_3було засуджено, і вони відбували
покарання в місцях позбавлення волі. Під
час відбування покарання вони захворіли, тому вона вимушена була шукати адвоката, який би міг перевести її
племінників до лікувального закладу. Приблизно в квітні місяці 2006 року до неї в
магазин прийшли ОСОБА_3 разом з невідомим чоловіком, які сказали, що їм необхідно порозмовляти, і попросили
посидіти у магазині за столиком, так
як на вулиці йшов дощ. Зі слів ОСОБА_3 вона дізналась, що особа це адвокат ОСОБА_1, який буде займатись її справою стосовно
переведення племінників. Через деякий час ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 гроші в сумі 500 гривень, а саме за його
послуги як адвоката. Потім ОСОБА_3
та ОСОБА_1 ще декілька разів зустрічались в магазині, де вона працювала,
вирішували свої проблеми, але
більшість до їх справ вона не мала ніякого відношення. Через деякий час,
точної дати вона не пам'ятає, ОСОБА_3
та ОСОБА_1 повернулись з Білоцерківського району, куди їздили вирішувати свої проблеми, і знов зайшли до неї в
магазин . Вони пообідали, після
чого ОСОБА_3 попросила їй дати в
борг гроші в сумі 265 гривень, оскільки
їй необхідно розрахуватись за послуги
ОСОБА_1, а в неї на той час при собі грошей
не було. У неї була відповідна сума, тому вона дала в борг ОСОБА_3 гроші,
які вона передала ОСОБА_1 Наскільки
їй відомо зі слів ОСОБА_3, ОСОБА_1 їй нічого не допоміг, лише взяв гроші, а
своїх зобов'язань не виконав Гроші їй ОСОБА_3 повернула, і вона
до неї ніяких претензій не має.

- показами свідка ОСОБА_9, який показав, що приблизно в
травні місяці 2006 року до нього підійшла ОСОБА_3, яка
попросила завезти її, а також адвоката в м.
Білу Церкву Київської області, так як там йому необхідно було зустрітись з
однією людиною. Він вирішив її
послухати, і на обумовлений день вранці вони втрьох поїхали в м. Білу Церкву. Приїхавши в Білоцерківський
район, вони заїхали в одне село, знайшли будинок, де
проживає потрібна їм жінка, після чого ОСОБА_3 разом з адвокатом пішли з нею спілкуватись. Про причину поїздки
йому відомо лише зі слів, він знає, що ОСОБА_3
їхала вирішувати якесь питання стосовно її племінників, які були засуджені за вчинення злочинів. Після цього вони
повернулись в м. Монастирище і
зупинились в центрі міста в одному з магазинів по вул. Суворова. Зайшовши в магазин ОСОБА_3 пригостила їх обідом. Після цього адвокат залишився
в центрі міста, а він завіз ОСОБА_3 додому. За дану поїздку ОСОБА_3 дала йому гроші в сумі 250 гривень в які
входили його послуги, а також
вартість пального.

- протоколом явки з повинною від 15.11.2007 року, згідно якого
ОСОБА_1 добровільно зізнався у
вчиненому злочині, а саме, що він в квітні місяці 2006 року шляхом обману та зловживання довірою, обманув
ОСОБА_3, і при цьому заволодів її грошима в сумі 1030 гривень. (а.с. 21);

- протоколом проведення виїмки від
16.11.2007 року, згідно якого у ОСОБА_3 було вилучено наступні документи:
доручення від 06.05.2006 року посвідчене секретарем Аврамівської сільської ради
на представництво інтересів ОСОБА_3 ОСОБА_1, розписка ОСОБА_1, конверт, довідка
Черкаської ВК - 62, а також записки ОСОБА_1 ( а.с. 26 );

- текстом
записки написаної ОСОБА_1,
відповідно до якої встановлено, що останній зобов'язує оформити на нього доручення, надати ксерокопію паспорту
та ідентифікаційного коду, а також список родичів, які проживають в м. Києві,
які будуть відвідувати її племінників в тюремній лікарні. (а.с. 27 );

-
повідомленням Черкаської ВК - 62 № С-3 від 13.07.2007 року,
відповідно до якого було встановлено, що засуджений ОСОБА_4у 2006 році речових
та продуктових передач від громадянина ОСОБА_1 не отримував, побачень з ним не
мав. (а.с. 29);

-
розпискою ОСОБА_1 від 27 квітня 2006 року, відповідно до якої було встановлено, що він
отримав від громадянки ОСОБА_3, завдаток в сумі 500 гривень, як оплату юридично
- правової допомоги, а саме за надання адвокатських послуг. 7 травня 2006 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3
гроші в сумі 280 гривень. На зворотній стороні мається підпис ОСОБА_3, що вона
18 грудня 2006 року отримала від ОСОБА_1 300 гривень. (а.с. 31);

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в
результаті повного, всестороннього та об'єктивного дослідження їх в судовому
засіданні, суд вважає пред'явлене обвинувачення доведеним.

Органами
досудового слідства підсудному інкримінова сума по епізоду шахрайських дій по
відношенню до ОСОБА_3 в сумі 1075 гривень, однак в судовому засіданні знайшла
своє підтвердження, про що не заперечувала і сама потерпіла сума в 1025
гривень.

Дії
підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.
2 ст. 190 КК України як заволодіння
чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене
повторно.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного на якого за місцем проживання компрометуючі матеріали не надходили.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного суд визнає з'явлення із зізнанням, щире
каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного суд не вбачає.

Враховуючи те, що підсудним
вчинено злочин, який Законом віднесено до категорії
злочинів середньої
тяжкості, однак і те, що він раніше не судимий, пом'якшуючі покарання
обставини, а саме з'явлення із зізнанням, щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем проживання, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного
можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому
покарання у вигляді обмеження волі,
звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього
певні обов'язки. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Суд враховуючи матеріальне
становище потерпілої ОСОБА_3, а також
матеріальний стан підсудного, його повне
визнання розміру цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 на суму 1025 гривень
вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Суд враховуючи матеріальне становище потерпілої ОСОБА_2, а також матеріальний стан
підсудного, його повне визнання розміру цивільного позову потерпілої ОСОБА_2 в
частині матеріальних збитків на суму 2 055 гривень, вважає, що позов підлягає
до задоволення повністю в межах пред'явленого обвинувачення, а сем в розмірі
1035 гривень.

Цивільний позов
заявлений потерпілою ОСОБА_2 на суму 3000 гривень моральної шкоди,
підлягає до повного задоволення, а саме в розмірі 3 000 гривень, оскільки підсудний повністю визнав розмір моральної
шкоди і суд вважає, що злочином дійсно заподіяно моральну шкоду, за наявності
рішення Монастирищенського районного суду у цивільній справі № 2-383/06 р. за позовом ОСОБА_2 до
Територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян управління соціального захисту населення
Монастирищенської районної державної адміністрації про поновлення на роботі,
поновлення строку звернення до суду, стягнення середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу, згідно з яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено в зв»язку з пропуском строку звернення до суду.

Підстав для
застосування іншого виду покарання передбаченого санкцією ч. 2 ст. 190 КК України та ст.69 КК України суд не вбачає.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Підсудного ОСОБА_1визнати
винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити
ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 190 КК
України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 75-76, КК України
засудженого ОСОБА_1. звільнити
від відбування покарання у вигляді 3
(трьох) років обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом
визначеного судом іспитового
строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені
на нього судом обов'язки:

1. Не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи.

3. Періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 1025 (одна тисяча двадцять п'ять) гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої
ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 1035 (одна тисяча тридцять п»ять) гривень та 3
000 (три тисячі) гривень моральної шкоди, разом 4 035 (чотири тисячі тридцять
п»ять ) гривень.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений в апеляційний суд Черкаської області протягом 15 діб з дня його
проголошення через Монастирищенський районний суд.

Суддя
Н.В. Мазай