Справа 11- 472/ 2007 рік Головуючий у 1 інстанції Негода
185 ч.3 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2007
року колегія суддів судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Антипець
В. М. суддів - Демченка О. В.
Козака В. І. з участю прокурора Надточій О. О. засудженого ОСОБА_1.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Ічнянського районного суду Чернігівської області від 2 квітня 2007 року,

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженець і
житель м. Ічня

Чернігівської області, АДРЕСА_1,
громадянин

України, із середньою освітою, одружений,
який не

працював, раніше був судимий:

07. 04. 1999 року
Ічнянським районним судом Чернігівської області

за ст. ст. 81 ч.3, 140
ч.3, 206 ч. 1
КК України на 3 роки 5 місяців
позбавлення

волі;

25. 11. 2001 року Ічнянським
районним судом Чернігівської області за
ст. ст. 185
ч.3, 71, 72 КК
України на два роки обмеження волі;

21. 11. 2005 року Ніжинським
міськрайонним судом Чернігівської області за
ст. ст. 15, 308 ч. 2 КК України на п'ять років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на два роки.

Засуджений
за ст.
185 ч.3 КК
України на три роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 71
КК України до призначеного покарання частково приєднане не відбуте
покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21. 11. 2005 року і остаточно
призначено п'ять років шість місяців позбавлення волі.

2

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець і
житель м. Ічня Чернігівської області , АДРЕСА_2, громадянин України,
неодружений, із середньою освітою, який не працював, раніше не судився. Засуджений за ст. 185 ч.3 КК України
на три роки позбавлення волі. На підставі
ст. 75 КК України
звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на два роки.

Відповідно
до ст.
76 КК
України зобов'язаний періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання, роботи та навчання.

Стягнуто
із засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на
користь потерпілої ОСОБА_3. на відшкодування матеріальної шкоди 1 480 гривень та 2000 гривень
моральної шкоди, а всього 3 480 гривень.

Питання
речових доказів вирішене у відповідності до
ст. 81 КПК України.

Як встановив
суд, 21 листопада 2006
року, близько 24 години, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за попередньою
змовою між собою, з метою крадіжки
чужого майна, прибули до будинку, розташованого в м. Ічня Чернігівської області поАДРЕСА_3, де розбивши скло в квартирі НОМЕР_1
потерпілої ОСОБА_3., ОСОБА_1 проник в
квартиру, а ОСОБА_2 перебував біля
вікна, приймаючи від ОСОБА_1 викрадені
речі та спостерігаючи за обстановкою. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно викрали з
квартири ОСОБА_3. радіоприймач „КІРО",
електричну кавомолку,
електроміксер, ювелірні вироби із
золота, столові прибори та ряд побутових
речей всього на суму 1 761 гривня. В подальшому частину викрадених речей
ОСОБА_1 продав, а решта - була вилучена в
нього за місцем проживання.

Засуджений ОСОБА_2. вирок суду не
оскаржує.

Прокурор, подану ним апеляцію відкликав.

Засуджений
ОСОБА_1. в своїй апеляції просить вирок
суду змінити, виключити з обвинувачення
ряд речей, які він не викрадав, зменшити суму матеріальної та моральної
шкоди, пом'якшити покарання. На думку
засудженого, потерпіла не довела
наявності в неї речей, які
стверджує, що в неї викрали. Сума
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1
480 гривень не відповідає справжній вартості речей, сума моральної шкоди - явно завищена.
Обираючи вид і строк покарання суд не врахував,
що кримінальна справа була розпочата саме за його явкою з повинною, він твердо вирішив покінчити

3

із злочинним
минулим і стати на шлях виправлення,
чого суд не врахував і призначив суворе покарання.

Заслухавши
доповідача, засудженого, який підтримав свою апеляцію, прокурора,
який заперечував проти апеляції засудженого і просив залишити вирок суду
без змін, вивчивши матеріали
кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає апеляцію засудженого
залишити без задоволення.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи,
потерпіла ОСОБА_3.3аявила про крадіжку речей з її будинку тільки 25 грудня 2006 року, у зв'язку з тим, що перебувала на лікуванні в м. Києві (
а. с. 3).

Явка з
повинною ОСОБА_1. датована також 25 грудня 2006 року (а.с. 7-8).

Під час
огляду квартири потерпілої було виявлено,
що вікно біля вхідних дверей виставлене з рамою, в квартирі в усіх трьох кімнатах, порядок речей порушений. Дверцята шаф, тумбочок,
відкриті, речі розкидані, що підтверджується даними протоколу огляду місця
пригоди та доданими до нього фотокартками (
а. с. 9-12)

Засуджений
ОСОБА_1, відповідаючи на запитання
головуючого в суді першої інстанції,
стверджував, що соковижималку, мельхіорові ложки, виделки,
хустки, чобітки вони з ОСОБА_2 не
викрадали ( а. с 174).

Представник
цивільного позивача ОСОБА_4, яка є
племінницею потерпілої і слідкувала за квартирою тітки протягом всього часу її
перебування в лікарні, 22 листопада 2006 року
виявила, що в квартиру тітки проникали
злодії: вікно у ванній кімнаті було вибите з рамою, у кухні вікно було вибите зсередини, по всій квартирі розкидані речі, тумбочки,
шафи розкриті, все
вивернуте, розкидане. Список викрадених
речей спочатку складала вона, а тітка по
приїзду із лікарні перевірила і додала до списку ряд речей, які зникли з квартири, після проникнення злодіїв.

Потерпіла
ОСОБА_3 наполягала, що в неї були
викрадені з квартири мельхіорові ложки та виделки, 5
нових бавовняно -паперових
футболок, соковарка, 4
нейлонові косинки, 4 напівшерстяні
хустки, жіночі чобітки, які були у вжитку ( а. с. 42).
Підстав не вірити потерпілій суд не має.

Інші
злодії, крім засуджених до неї в
квартиру не проникали. ОСОБА_4 приїздила до будинку потерпілої ОСОБА_3 кожного
дня і тільки в ніч з 21 на 22 листопада 2006 року, було проникнення в будинок потерпілої.

4

Сам
засуджений ОСОБА_1. обліку викрадених
речей не вів. Разом з речами потерпілої,
без будь - якої
потреби, забрав документи її батька:
орденську книжку Героя Радянського Союзу ОСОБА_5. та його
військовий білет. Крім того, засуджені
частину викраденого майна встигли продати.

Отже, суд вірно визначив кількість викраденого
майна, віддавши перевагу показанням
потерпілої і стягнув вартість неповернутих викрадених речей відповідно до вимог
цивільного законодавства. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд прийняв до уваги характер злочину, обставини його вчинення, вартість викраденого і не повернутого
майна, вік потерпілої і обґрунтовано
стягнув в солідарному порядку лише 2000
гривень.

Підстав
для зменшення суми матеріальної та моральної шкоди колегія суддів не вбачає.

Призначаючи
покарання засудженому ОСОБА_1. суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховуючи усі пом'якшуючі провину
обставини, явку з повинною, бажання винного стати на шлях виправлення, а також те,
що засуджений вчинив новий злочин під час іспитового строку за
попереднім вироком, яким був засуджений
на п'ять років позбавлення волі, за
сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України, призначив мінімальне покарання.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 2 квітня 2007 року щодо
ОСОБА_1 без змін.