АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/741/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердичів Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно різноробочим на будівництві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
-20.04.2007 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської обл. за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-25.01.2008 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської обл. за ч.2 ст.186, ст.ст.69, 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
-27.06.2012 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської обл. за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі;
-08.09.2014 року звільненого по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 16 лютого 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 , у виді тримання під вартою, залишено без змін.

По справі вирішено питання щодо речових доказів та щодо стягнення витрат на залучення експерта.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 14.11.2014 року, приблизно о 02.10 годині, знаходячись разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, неподалік буд.34 по п-ту Повітрофлотському у м.Києві, побачили автомобіль «Хюндай Гетц», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого, вступили між собою у змову, направлену на таємне викрадення чужого майна із вказаного автомобіля. Реалізовуючи спільний умисел, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, цеглиною розбила ліве переднє скло вказаного автомобіля, після чого, проникла до салону автомобіля, з якого викрала майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: електронасос «300 PSI», вартістю 600 грн., два сигнальні жилети помаранчевого кольору, один сигнальний жилет жовтого кольору, загальною вартістю 180 грн., які передала ОСОБА_7 . В цей час, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене чуже майно, помітив працівників міліції, які рухались у їх напрямку, усвідомлюючи, що його і невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спільні протиправні дії викриті, повідомив останню про небезпеку. Після чого, ОСОБА_7 і невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 780 грн.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор прокуратури Солом`янського району м.Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 16 лютого 2015 року в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Не оспорюючи фактичні обставини справи апелянт посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом першої інстанції при обранні міри покарання обвинуваченому не достатньо враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, ступінь тяжкості наслідків, що настали та особу обвинуваченого. Призначене ОСОБА_7 покарання є за своїм розміром несправедливим внаслідок м`якості і недостатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів в подальшому. Крім того зазначає, що судом безпідставно визнано обтяжуючою відповідальність ОСОБА_7 обставину рецидив злочину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який апеляційну скаргу прокурора підтримав частково, та просив вирок суду змінити, виключити обтяжуючу відповідальність ОСОБА_7 обставину рецидив злочину, в решті вирок залишити без зміни, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку прокурора, а також просив пом`якшити йому покарання, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного ним покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів виходить із того, що у відповідності до вимог ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст.65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а такожступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції відповідно до вищезазначених вимог.

Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, раніше судимого, в тому числі, і за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, вчинення інкримінованого діяння після звільнення з місць позбавлення волі, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Крім того, суд врахував думку потерпілої ОСОБА_9 з приводу покарання для обвинуваченого. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття.

Колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги прокурора про, безпідставність визнання обтяжуючої відповідальність обставини рецидив злочину, є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений та має не зняту і не погашену, в установленому законом порядку, судимість за аналогічні корисливі злочини, які у своїй сукупності, відповідно до примітки 1 ст.185 КК України, утворюють кваліфікуючу ознаку повторність злочину. Тому в цій частині вирок суду підлягає зміні, а обтяжуюча відповідальність обставина- рецидив злочину, виключенню.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора, щодо невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, судом першої інстанції ухвалений з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства. Підстави для його зміни через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Солом`янського району м.Києва ОСОБА_6 , -задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 16 лютого 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, - змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду, на обтяжуючу відповідальність ОСОБА_7 обставину - рецидив злочину.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4