ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007 року м. Ужгород

Військовий
місцевий суд Ужгородського гарнізону у складі: головуючого - полковника юстиції
Боркаиюка М. М. , при секретарі - Лемко
Л.М. ,

за
участю державного обвинувача - старшого помічника військового прокурора
Ужгородського гарнізону - капітана юстиції Нарагана Р.В., у відкритому судовому засіданні у
розташуванні військового суду розглянув кримінальну справу за обвинуваченням
військовослужбовця військової частини 1493 прапорщика

ОСОБА_1, який

народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у селі Селятин,
Путильського району Чернівецької області, українця,
з середньо-спеціальною освітою,
неодруженого, раніше не
судимого, на військовій службі в якості
прапорщика з 10 серпня 2006 року,

у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 425 ч.1 КК України. Судовим
слідством військовий місцевий суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
10 лютого 2007 року, будучи військовою
службовою особою -начальником відділення збору інформації та старшим зміни
прикордонних нарядів ПЗ "Великий Березний" в/ч 1493, в порушення вимог ст. 19
Конституції України, ст. ст.
11, 16, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС
України, ст. ст.
1, 37, 38 ч. 4 та
ст. 213 ч.3 Статуту Державної
прикордонної служби з охорони державного кордону України та п. 2
"Інструкції з організації служби старшого зміни прикордонних нарядів на
прикордонній заставі" не здійснив контролю за автомобілем, на якому за вказівкою коменданта прикордонної
комендатури "Великий Березний" майора ОСОБА_2 о 23-й годині 9 лютого
повинні були вивезені прикордонні наряди із даної застави на охоронювану нею
ділянку кордону, а за власною
ініціативою відправив прикордонний наряд "Чатовий кордону" у складі
солдатів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в пішому
порядку, внаслідок чого ділянка кордону
в районі 148-150 прикордонних знаків, в
період з 00 год. 30 хв.
до 03 год. 30 хв.
10 лютого 2007 року залишилась без охорони. Затим він же, отримавши біля 03 год. 30 хв. доповідь
від старшого наряду ОСОБА_3 про
виявлення ознак незаконного перетину держкордону в напрямку 150-го ПЗ жодного
заходу щодо пошуку та затримання правопорушників не вжив, а саме не підняв оперативно-пошукову групу та
резерв застави, не доповів про прорив
держкордону начальнику застави, не
організував збір та узагальнення даних обстановки на зазначеній ділянці
кордону, не здійснив контролю за
несенням служби нарядами та не забезпечив виконання рішення начальника застави
на охорону держкордону, тобто самоусунувся
від виконання своїх службових обов'язків,
в результаті чого, в період з 01 год. до 03 години 10
лютого група нелегальних мігрантів із 14 осіб - громадян

2

Індії
незаконно перетнула державний кордон з України у Словацьку Республіку, чим,
недбало поставившись до служби,
заподіяв істотну шкоду щодо порядку охорони державного кордону та
підриву авторитету Державної прикордонної служби України.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою у пред'явленому йому
обвинуваченні визнав повністю, по
обставинах справи дав показання, які
аналогічні викладеному в описовій частині вироку, у скоєному щиро покаявся, пояснивши,
що зазначене недбале ставлення до виконання службових обов'язків при
несенні служби в наряді допустив тому,
що помилково оцінив обстановку на ділянці кордону та розраховував на
успішне завершення наряду, без якихось
надзвичайних подій, в тому разі і
перетину кордону нелегалами, а також, не маючи
достатнього досвіду прикордонної служби в наряді, не порахував за потрібне неухильно виконати
всі розпорядження та вказівки начальника застави по охороні держкордону.

Однак, при цьому яких-небудь особистих
інтересів, чи інтересів когось іншого
він не переслідував , ніякої користі не
мав і вчинити зазначені вище дії йому ніхто не наказував і про це його не
просив.

Крім
особистого зізнання, вина підсудного
встановлена сукупністю інших достежених в ході судового слідства доказів.

Так, свідок ОСОБА_5 - начальник прикордонної
застави "Великий Березний" в суді показав, що 9 лютого 2007 року, ним було сплановано несення служби в нарядах
по охороні державного кордону на ділянці прикордонної застави на цілу
добу, про що на інструктажі він довів до
всіх посадових осіб та залучених у наряди підлеглих прикордонників, в тому числі і до прапорщика ОСОБА_1 -
старшого зміни прикордонних нарядів,
який за власної ініціативи не виконав ряд його, ОСОБА_5,
розпоряджень та вказівок, а саме:
не взяв на контроль доставку прикордонних нарядів о 23 годині 09.02. 2007 року
в район 147-150 ПЗ; не доповів йому про зміну порядку організації маршруту руху
нарядів не на автомобілі, а в пішому
виді, по зміненому напрямку, а також при виявленні ознак порушення
державного кордону в районі 150-го ПЗ оперативно-пошукову групу за командою
"До збро"ї" не підняв,
його про даний факт не повідомив. Крім того, ОСОБА_1,
як начальник відділення по збору та обробці інформації за посадою, отримавши інформацію від чатових кордону про
ознаки порушення держкордону, про це
начальнику застави не доповів, хоча
зобов'язаний був це зробити. Внаслідок такого безвідповідального ставлення
ОСОБА_1 до служби в наряді, в ніч на 10
лютого 2007 року група із 14-ти громадян Індії незаконно перетнула державний
кордон України з Словакією, на території
якої в той же день була затримана і передана назад в Україну. По службі на
заставі в цілому він, ОСОБА_5, характеризує ОСОБА_13 позитивної
сторони, як добросовісного, трудолюбивого та дисциплінованого
прикордонника, однак без достатнього
практичного досвіду прикордонної служби,
що в першу чергу привело до скоєння злочину, а тому вважає, що він достоєн для подальшого проходження
служби у прикордонних військах.

Із
показань свідка ОСОБА_6 слідує, що 9
лютого 2007 року, біля 20 годин, він отримав наказ на охорону держкордону у
прикордонному наряді в якості оперативного чергового мобільної прикордонної
застави "Великий Березний" від відповідального по заставі. Близько 23
годин 9 лютого на ділянку кордону від мобільної застави виїзджав автомобіль з
прикордонними нарядами, однак згідно
повідомлення старшого зміни прикордонних нарядів застави "ОСОБА_8" -
прапорщика ОСОБА_1 по телефону від даної застави у цей час нарядів на виїзд не
було. 10 лютого від начальника ПЗ "ОСОБА_8" йому стало відомо, що в районі 150-го прикордонного знаку було
здійснено незаконний перетин державного кордону України 14-ма громадянами
Індії.

Свідок
ОСОБА_7 дав показання про те, що 9
лютого 2007 року о 19 годині він заступив у прикордонний наряд черговим зв'язку
і сигналізації ПЗ "ОСОБА_8". О 3 год. 40 хв. 10 лютого,
чатовий кордону ОСОБА_3 доповів йому про виявлену ним доріжку слідів
людей в районі 150-го ПЗ, про що чув
старший зміни прикордонних нарядів прапорщик ОСОБА_1, який,
знаючи про порушення кордону,
ніяких команд йому, ОСОБА_7 про доповідь про це начальнику застави, черговому прикордонної комендатури та оперативному
черговому прикордонного загону не віддав і сам нікому не доповідав.

3

Згідно
протоколу зустрічі представників прикордонних служб України та Словацької
Республіки та актів ириймання-передачі порушників державного кордону від 10
лютого 2007 року, була здійснена
передача в Україну 14-ти осіб нелегальних мігрантів - громадян Індії, які в період з 01.00 до 03.00 години 10
лютого незаконно перейшли кордон з України в Словакію на ділянці кордону, яку охороняє ПЗ "ОСОБА_8", в районі 150-го прикордонного знаку.

Із послужного списку
прапорщика ОСОБА_1 видно, що останній
наказом начальника Чопського прикордонного загону за № 82-ос від 22 серпня 2006
року був призначений на посаду начальника відділення збору інформації
прикордонної застави "Великий Березний".

Оскільки, прапорщик ОСОБА_1, будучи військовою, службовою особою, діючи в порушення вимог ст. 19
Конституції України, ст. ст.
11, 16, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС
України, ст. ст. 1, 37, 38
ч. 4 та ст. 213 ч.3 Статуту ДПС з охорони держкордону
України, п. 2 "Інструкції з
організації служби старшого зміни прикордонних нарядів на прикордонній
заставі", недбало віднісся до
службових обов'язків на службі в прикордонному наряді та не виконав ряд
розпоряджень, та вказівок начальника
застави, які зобов'язаний був
виконати, в результаті чого, був скоєний незаконний перетин держкордону
України нелегальними мігрантами із 14-ти осіб - громадян Індії, що заподіяло істотну шкоду порядку несення
служби по охороні держкордону України, ці
його дії суд кваліфікує за ст. 425 ч. 1 КК України.

Обираючи
підсудному вид та міру покарання, суд
враховує, що він скоїв злочин
уперше, до призову на службу та за весь
період прикордонної служби в цілому характеризується позитивно, вину свою визнав, у скоєному щиро покаявся, на займаній посаді пробув короткий час, у зв'язку з чим не здобув достатнього досвіду
та практичних навиків по несенню служби у прикордонних нарядах, що суд знаходить головною причиною скоєння
ним злочину, а також те, що тяжких наслідків від вчиненого ним злочину
не наступило.

Тому, при даних обставинах справи, оцінивши особу підсудного та доводи його
начальників про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_1 в умовах
подальшої прикордонної служби, суд
застосовує до нього покарання у виді службового обмеження, в порядку,
передбаченому ст. 58 КК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, військовий місцевий суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у
виді службового обмеження строком на 1 (один) рік з відрахуванням із суми його
грошового забезпечення в дохід держави протягом призначеного строку 10 (десяти)
відсотків,

Запобіжний
захід відносно засудженого ОСОБА_1 - нагляд командування в/ч 1493 - до вступу
вироку в законну силу, залишити без
зміни.

На вирок
може бути подано апеляцію у військовий апеляційний суд Центрального регіону
через військовий місцевий суд Ужгородського гарнізону протягом п'ятнадцяти діб
з моменту його проголошення.