Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8
суддів:ОСОБА_9, ОСОБА_10
за участю прокурора ОСОБА_11,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 23 червня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_5

Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

1 листопада 2013 року

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 28 , ч. 1 ст. 364 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців з позбавленням права обіймати посади пов'язані із виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки та штрафом в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн.;

- за ч. 2 ст. 28 , ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4250 грн. з позбавленням права обіймати посади пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки;

- за ч. 3 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади пов'язані із виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на 3 роки та з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади пов'язані із виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на 3 роки та штрафом в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн., з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладено обов'язки передбачені ч. 2-4 ст.76 КК України .

На підставі ст. 77 КК України у зв'язку із звільненням ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна, засудженого, крім житла - не застосовується.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_6 вирок стосовно якого ніким з учасників судового провадження не оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року вказаний вирок залишено без зміни.

Вказаним вироком ОСОБА_5 визнаний винуватим та засуджений за те, що він у період з листопада 2011 року по 19 січня 2012 року, будучи начальником управління Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області, під час виконання своїх організаційно-розпорядчих функцій, являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6, вимагав та одержав від ОСОБА_7 хабар у значному розмірі за виділення земельної ділянки у власність та прискорення державної реєстрації права власності. Крім того, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, зловживаючи службовим становищем, використавши печатку Бережинської сільської ради та склали завідомо неправдиве рішення.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд. Вважає, що апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги прокурора, не перевірив доводи в частині необґрунтованого застосування до засудженого ст. 75 КК України місцевим судом, що призвело до призначення занадто м'якого покарання. Крім того, зазначає про порушення апеляційним судом вимог ст.377 КПК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу та просив уточнити судові рішення в частині редакції кримінального закону за яким засуджений ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5, а також правильність кваліфікації на час вчинення його діяння у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи прокурора у касаційній скарзі про немотивоване застосування до засудженого положень ст. 75 КК України є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд апеляційної інстанції, залишаючи без зміни вирок суду першої інстанції в частині призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, дійшов обґрунтованого висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Свій висновок апеляційний суд належним чином вмотивував і підстав вважати його неправильним колегія суддів не вбачає. Так, судом вірно враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні матір пенсіонерку та сестру інваліда другої групи, які потребують догляду.

Враховуючи вищезазначені обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання засудженого колегія суддів апеляційного суду погодилася з висновками суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання але під контролем за його поведінкою кримінально-виконавчої інспекції і правильно залишила без зміни судове рішення у цій частині.

З таким рішенням погоджується і колегія суддів суду касаційної інстанції, оскільки покарання ОСОБА_5 призначено у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК та правильним застосуванням до нього положень ст.75 цього Кодексу.

На вимогу ст. 377 КПК України, при перегляді справи апеляційним судом, в ухвалі належним чином викладені доводи апеляційної скарги прокурора та обґрунтування прийнятого рішення з наведенням у ньому докладних мотивів.

Тому вищенаведені доводи прокурора колегія суддів вважає необґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального чи неправильного застосування кримінального законів, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний і обґрунтований вирок при вивченні справи судом касаційної інстанції не виявлено.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України в редакції 1960 року та розділом ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9. ОСОБА_10