Ухвалаіменем україни

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,

суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

за участю прокурора ОСОБА_8,

захисника ОСОБА_4,

секретаря ОСОБА_9

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002365, за касаційною скаргою засудженого на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2014 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кудринці Хмельницького району, Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в с т а н о в и л а:

вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину та призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 4 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2014 року вирок міськрайонного суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ставить питання про скасування вироку та ухвали суду, закриття провадження в справі, у зв'язку із відсутністю в його діях складу злочину. Стверджує, суд першої інстанції дав неправильну оцінку доказам у справі. Зокрема, судом не встановлено причинний зв'язок між його діями та суспільно небезпечними наслідками, які наступили. Не враховано висновок експертизи, яким спростовуються показання потерпілого про те, що він, не перевищував допустиму швидкість руху. Окрім того, потерпілий мав технічну можливість уникнути зіткнення, якби застосовував комбіноване гальмування. Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції істотно порушив кримінальний процесуальний закон, оскільки звинуватив його у створенні аварійної ситуації, чим вийшов за межі судового розгляду. Зміст обвинувального акту не відповідає вимогам закону, обвинувачення йому не пред'являлося. Суд апеляційної інстанції на наведені порушення уваги не звернув та помилку місцевого суду не виправив.

За вироком суду ОСОБА_2, визнано винним та засуджено за те, що він 12 вересня 2012 року, керуючи автомобілем «Мазда 626» по Проспекту Миру в м. Хмельницькому, під час виконання розвороту, не переконався, що не створить небезпеки іншим учасниками руху, не надав перевагу мотоциклу під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів. У результаті ДТП ОСОБА_3 отримав перелом 5-ї п'ясної кістки лівої кисті - тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання доводів скарги, прокурора, який заперечив проти касаційної скарги засудженого та вважав, що вирок та ухвала суду скасуванню не підлягає, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Цих вимог судами не дотримано.

Зокрема, відповідно до ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку належить зазначати формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Як убачається зі змісту обвинувального акту (т. 1, а.с. 2) досудовим слідством не сформульовано ОСОБА_2 обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, що є порушенням вимог ст. 291 КПК України, згідно яких, в обвинувальному акті має бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Натомість, у обвинувальному акті ОСОБА_2, в порушення вимог кримінального процесуального закону, викладено зміст підозри у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, що не підтверджує доведеність його винуватості на стадії досудового розслідування.

Із матеріалів справи вбачається, що після вручення ОСОБА_2 повідомлення про підозру, органом досудового розслідування проводився цілий ряд слідчих дій щодо з'ясування обставин як на підтвердження так і спростування підозри.

Наведене судом не враховано, на що обґрунтовано посилається засуджений у касаційній скарзі.

Окрім того, згідно з чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом.

Неконкретність такого обвинувачення порушує право особи на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів не звернула увагу на ці порушення та помилку суду першої інстанції не виправила.

Наведене є підставою для скасування рішень суду відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду необхідно розглянути справу відповідно до вимог закону, встановити фактичні обставини вчиненого злочину, перевірити доводи ОСОБА_2 з приводу порушення Правил дорожнього руху потерпілим, який на його думку, рухався на мотоциклі з перевищенням швидкості, не вжив усіх заходів для зупинки свого транспортного засобу, створив аварійну ситуацію, що перебуває у прямому причинному зв'язку із подією ДТП. Суду належить дати юридичну оцінку доказам у справі в їх сукупності, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 433-438 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5