Справа № 156/1317/14-к Провадження №11-кп/773/137/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.122 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 21 січня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, освіта середня, неодружена, матір-одиночки, на утриманні одна малолітня дитина, непрацююча, не судима,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та їй призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

У справі вирішено цивільні позови та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 1046 грн. 85 коп., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь управління охорони здоров`я Іваничівської районної державної адміністрації 1614 грн.63 коп.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :
Даним вироком ОСОБА_8 визнана винною і засуджена за те, що 21 вересня 2014 року близько 17 години 30 хвилин, на грунті неприязних відносин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 нанесла ОСОБА_7 декілька ударів руками та ногами по голові та тілу, після чого штовхнула потерпілого у груди, який вдарившись об сервант впав на підлогу. В результаті побиття ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої скроневої ділянки, правої щоки, нижньої губи, струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та припухлості м`яких тканин проекції лівого променево-зап`ястного суглобу, перелому основи шиловидного паростка лівої ліктьової кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 не оспорюючи рішення суду в частині призначеного обвинуваченій покарання, а також щодо відшкодування матеріальної шкоди, при цьому не погоджується з вирішенням заявленого ним цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди. Вважає, що судом не взято до уваги те, що обвинувачена заподіювала йому тілесні ушкодження на протязі 15 хвилин, з приводу чого він тривалий період часу перебував на лікуванні, переносив фізичний біль і душевні страждання. На даний час він відчуває наслідки побиття, не може повноцінно працювати. Просив вирок суду першої інстанції в частині стягнення з засудженої моральної шкоди і судового збору скасувати і стягнути з обвинуваченої 20000 грн. моральної шкоди і 243 грн. 60 коп. судового збору.

В поданому запереченні на апеляційну скаргу обвинувачена ОСОБА_8 вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін. Зазначає, що визначена судом сума до відшкодування сплачена нею потерпілому. Окрім того, стверджує, що у потерпілого наявна низка хвороб, які не мають відношення до конфлікту, а на лікуванні він перебував після винесення вироку у справі.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції, потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію і просив її задовольнити, міркування обвинуваченої і прокурора, які заперечили апеляцію та просили залишити вирок без зміни, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

В ході розгляду зазначеного кримінального провадження і постановленні вироку суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про вчинення злочину ОСОБА_8 , при вказаних у вироку обставинах, який ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким дано відповідну юридичну оцінку. Доведеність винуватості обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину в апеляційній скарзі не оспорюється. За таких обставин, кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України є правильною.

Покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого нею злочину, особи винної, обставин, що обтяжують та пом`якшують її покарання, а тому, є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Заявлений цивільний позов потерпілого про відшкодуванням матеріальної шкоди вирішений відповідно до вимог діючого законодавства на підставі наявних доказів з зазначенням розрахунку суми, яка підлягає стягненню з обвинуваченої. Учасниками кримінального провадження його вирішення не оспорюється.

Разом з тим, доводи потерпілого щодо неналежного вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди заслуговує на увагу.

Так, доводи потерпілого про те, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди вирішений без належного з`ясування всіх обставин, які мають значення для його правильного вирішення, а також щодо стягнутої на відшкодування цієї шкоди суми, заслуговують на увагу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при визначенні розміру моральної шкоди суд зазначивши правові норми у відповідності до яких вирішуються вказані позовні вимоги, фактично не зробив аналізу і своє рішення не вмотивував. Зокрема, не враховано характер і глибину понесених потерпілим фізичних і душевних страждань за наслідками вчинених щодо нього протиправних дій, з врахуванням його віку, тривалість лікування, часу і зусиль, які необхідні позивачеві для відновлення здоров`я, реабілітації, вимушеність змін в його життєвій діяльності.

Враховуючи наведене, а також зміст вимог апеляційної скарги потерпілого, суд апеляційної інстанції зазначені недоліки суду виправити не може, оскільки фактично не зроблено обґрунтувань в частині вирішення позову щодо розміру відшкодування моральної шкоди, а тому вирок в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу щодо сплати судового збору при вирішенні цивільних позовів у кримінальному провадженні.

Виходячи зі змісту прикінцевих та перехідних положень до Закону України Про судовий збір були внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та до Кодексу адміністративного судочинства України, із покладенням обов`язків на Кабінет Міністрів України підготувати та надати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких інших законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям цього Закону.

Зокрема, такі зміни були прийняті до ряду кодексів та після опублікування доповнень судовий збір став стягуватись за відповідними нормами.

Однак у Кримінальний процесуальний Кодекс України не внесені зміни та доповнення щодо поняття та порядку стягнення судового збору при подачі позовних заяв про відшкодування моральних збитків, заподіяних в результаті вчинення кримінальних правопорушень, а тому суди до прийняття належних змін в КПК України не вправі вимагати сплати таких коштів при подачі позовних заяв про відшкодування моральної шкоди в кримінальних справах і провадженнях та стягувати із винних судовий збір по судових рішеннях.

З врахуванням наведеного, прийняте судом рішення щодо розгляду позову про відшкодування моральної шкоди та стягнення судового збору при розгляді такого позову в кримінальному провадженні не відповідає вимогам діючого законодавства.

Керуючись ст.ст.404, 407, 412, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 21 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині кваліфікації дій та призначеного покарання, вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди залишити без змін.

Цей же вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди скасувати і в цій частині призначити новий розгляд у цьому ж суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства в іншому складі суду.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, та може бути оскаржена щодо засудження особи і вирішення цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: