АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1287/14 Справа № 210/5710/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року . м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю:

прокурора ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з визначенням застави у сумі 24 360,00 гривень.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя посилається на обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_10 у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, на сукупність всіх обставин у кримінальному провадженні та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що унеможливлює застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки судом необґрунтовано визначено заставу у кримінальному провадженні. На думку прокурора, судом не надано належної оцінки тим обставинам, що підозрюваний в період судового розгляду щодо нього кримінального провадження за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто за умисний злочин пов`язаний із застосуванням насильства, яке спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив нове кримінальне правопорушення, пов`язане із застосуванням зброї та спричиненням тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів 17 вересня 2014 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002630 відповідно до вимог ст.214 КПК України.

20 жовтня 2014 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушення.

21 жовтня 2014 року слідчий СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та матеріали кримінального провадження.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 19 грудня 2014 року з визначенням застави у сумі 24 360,00 гривень.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_10 виняткового виду запобіжного заходу, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, та наявними є ризики, які дають достатні підстави вважати, що він зможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому задовольнив клопотання слідчого.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу підозрюваного.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу районного суду, не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, суд обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , характеризуючих даних про особу підозрюваного, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Судді: