В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2013 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

з участю прокурора: Бокоча О.В.

захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

законного представника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000168 від 11.01.2013 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого робітником ТОВ «Ядзакі», судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2010 року, ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 27.01.2011 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим, та попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду від 07.06.2010 року - до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений з Ковельської виховної колонії на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2012 року за ст.107 КК України умовно-достроково, невідбута частина покарання: 1 рік 05 місяців 11 днів.

обвинуваченого за ст.ст.185 ч.2, 304 ч.1 КК України,-

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, учня ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, не судимого.

обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2013 року, близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5, знаходячись на паркувальному майданчику біля службового входу в магазин «Сільпо», розташованого за адресою: м.Ужгород, вул.Минайська, 16, шляхом відгину пошкоджених дверей, з салону автомобіля «Форд Сієра», р.н. НОМЕР_1, таємно викрали автомагнітолу марки «Соні» чорного кольору, вартістю 280 грн. та флеш-накопичувач марки «Транссенд», об»ємом 8 гігабайт, вартістю 45 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 325 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні крадіжки визнав повністю.

Пояснив, що 08.01.2013 року, біля 17 год. разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 гуляли по місту. Проходячи біля автостоянки, що розташована поряд із супермаркетом «Сільпо» на вул.8 Березня, побачили на парковці автомобіль марки «Форд Сієра», який був пошкоджений.

Пізно вночі, коли залишились із ОСОБА_5 вдвох, вирішили викрасти із розбитого автомобіля магнітофон. Зайшовши на стоянку, разом із ОСОБА_5 відігнули двері. Він із салону забрав автомагнітолу, а ОСОБА_5- флеш-накопичувач.

Крадіжку вирішили вчинити разом, тому сказати хто саме був ініціатором її не може. Із ОСОБА_5 познайомилися біля 2-х місяців назад. Не знав, що він є неповнолітнім. Розмов про те, скільки ОСОБА_5 років, чи де він навчається - не було. Дні народження з останнім не відмічав. У вчиненому розкаюється. Пояснив також, що на даний час працевлаштувався, після вчинення крадіжки до адміністративної відповідальності не притягався.

Такі ж показання щодо обставин скоєння злочину дав і обвинувачений ОСОБА_5

Останній також пояснив, що крадіжку вирішили вчинити разом, побачивши розбитий автомобіль. Із салону ОСОБА_4 забрав авто магнітолу, а він флеш-накопичувач. Із ОСОБА_4 товаришували незначний час. Не було ситуацій, щоб вони обговорювали його вік.

У вчиненому розкаюється.

Показаннями обвинувачених, а також протоколом огляду місця події, речовими доказами, протоколом проведення слідчого експерименту, висновком експертизи доведена вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину, тобто передбеченого ст.185 ч.2 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як вчинення крадіжки за попереднім зговором групою осіб, повторно.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_4 за ст.304 ч.1 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, суд вважає, що достатніми доказами вказане обвинувачення не доведено.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не дають підстав для висновку про те, що ОСОБА_4 достеменно було відомо про неповнолітній вік ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився 01.05.1996 року.

На час скоєння крадіжки ОСОБА_5 мав вік біля 17 років.

Зовнішність обидвох обвинувачених не свідчить про велику різницю у віці.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що не повідомляв ОСОБА_4, скільки саме йому років, товаришував з ним невеликий проміжок часу.

За таких обставин ОСОБА_4 за ст.304 ч.1 КК України слід випавдати у зв»язку з недоведеністю у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попереднім зговором групою осіб.

При обранні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу обвинувачених, конкретні обставини справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 злочин вчинив вперше, є неповнолітнім, характеризується посередньо.

Пом»якшуючими покарання обставинами є неповнолітній вік, розкаяння обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе із застосуванням вимог ст.ст.75,76,104 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 є молодим за віком, працює робітником на ТОВ «Ядзакі», характеризується посередньо.

Обтяжуючих покарання обставин по справі не встановлено.

Пом»якшуючими покарання обставиними є розкаяння у вчиненому, сприяння розкриттю злочину.

Згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2010 року, ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 27.01.2011 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим, та попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду від 07.06.2010 року - до відбуття призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяців позбавлення волі.

Згідно довідки про звільнення серії ВОЛ №01634 ОСОБА_4 звільнений з Ковельської виховної колонії на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2012 року за ст.107 КК України умовно-достроково. Невідбута частина покарання: 1 рік 05 місяців 11 днів.

Тобто, злочин скоєно ОСОБА_4 в період невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно, покарання слід призначити з врахуванням вимог ст.71 КК України.

Матеріальна шкода потерпілому відшкодована, цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України від відбування покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст.ст.76,104 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов»язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з»являтись для реєстрації.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред»явленому обвинуваченні за ст.304 ч.1 КК України та за вказаною статтею його виправдати.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 1-го року 3-х місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2010 року та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню заставу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту.

В строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати час перебування під вартою з 24.01.2013 року по 26.01.2013 року.

Стягути солідарно із засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 245 грн. судових витрат.

Речові докази: автомагнітолу марки «Соні» та флеш накопичувач марки «Транссенд» - передані потерпілому ОСОБА_6, залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя: Івашкович І.І.