АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 491/1557/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року
Ананьївський районний суд Одеської
області

в складі: головуючого судді - Дорош В.
В.

при секретарі - Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ананьєві
кримінальне провадження, внесене у
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0000796 від 20.10.2013 року відносно
громадянина: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, освіта
середня, співмешкає, має на утриманні
2-х малолітніх дітей (зі слів),
тимчасово не працює, раніше не
судимого, стан здоров'я добрий, в
скоєнні кримінального правопорушення
передбаченого ст.122 ч. 1 КК України,

за участю сторін кримінального
провадження : прокурора - Тумасян А.Х.,

потерпілого - ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні встановлено, що 19
жовтня 2013 року близько 22 години 30
хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, прийшов у двір
домоволодіння, яке належить ОСОБА_2,
розташоване у АДРЕСА_2, для з'ясування
відносин з ОСОБА_2 з приводу того, що
увечері 19 жовтня 2013 року ОСОБА_2 під час
застілля у домоволодінні ОСОБА_3 пролив
горілку на його цивільну дружину
ОСОБА_4. ОСОБА_1 постукав у вікно
будинку ОСОБА_2 та коли ОСОБА_2 вийшов з
будинку на поріг, у зв'язку з виниклими
неприязними відносинами до ОСОБА_2, з
метою спричинення тілесних ушкоджень
умисно наніс останньому два удари
дерев'яною палицею по кисті лівої руки
та по голові, спричинивши при цьому
ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді
закритого оскольчатого перелому п'ятої
п'ясткової кістки лівої кисті, який
згідно висновку судово-медичної
експертизи № 293 від 28 жовтня 2013 року у
відповідності з п. 2.2.2 «Правил
судово-медичного визначення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень»
віднесено до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості, що визивають
тривалий розлад здоров'я, а також
забійну рану тім'яної області голови
зліва, яка згідно висновку
вищезазначеної судово-медичної
експертизи у відповідності з п. 2.3.3
«Правил судово-медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»
віднесено до категорії легких тілесних
ушкоджень, що потягли короткочасний
розлад здоров'я.

В зв'язку з вище наведеним
дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд
кваліфікує за ст.. 122 ч. 1 КК України,
оскільки він умисно наніс середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у статті 121 КК
України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

Під час досудового слідства
між потерпілим ОСОБА_2 та підозрюваним
ОСОБА_1 , 11 листопада 2013 року було
укладено угоду згідно з якою
відшкодування матеріальної шкоди
вирішено, збитки відшкодовані
потерпілому в повному обсязі, питання
про відшкодування моральної шкоди з
боку ОСОБА_2 не ставилось.

При узгодженні питання про
покарання за вчинене правопорушення,
сторони дійшли згоди та клопочуть про
призначення обвинуваченому ОСОБА_1
покарання у вигляді одного року
обмеження волі, із застосуванням ст.75
КК України, звільненням від відбуття
покарання з іспитовим строком один рік.

Можливість укладення угоди про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим у
кримінальному провадженні передбачено
ч. 1 ст. 468 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України
угода про примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України
на підготовчому судовому засіданні суд
має право затвердити угоду або
відмовити у затвердженні угоди.

Судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_1 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який
згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином
середньої тяжкості. В судовому
засіданні з'ясовано, що обвинувачений
повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474
КПК України, наслідки укладення та
затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1
ст. 473 КПК України та наслідки
невиконання угоди згідно ст. 476 КПК
України, а потерпілий ОСОБА_2 розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК
України.

Укладення угоди є добровільним,
не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дії будь-яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені в
угоді. Умови угоди не суперечать
вимогам чинного Кримінального кодексу
України та Кримінального
процесуального кодексу України,
зокрема не суперечать вимогам ст. ст. 65,
69 КК України, інтересам суспільства, не
порушують права, свободи, чи інтереси
сторін або інших осіб, відсутня
очевидна неможливість виконання
обвинуваченим взятих на себе за угодою
зобов'язань, вивчені судом документи
кримінального провадження свідчать
про наявність підстав для визначення
винуватості.

На підставі викладеного вище
суд дійшов висновку про наявність
обґрунтованих підстав для
затвердження угоди про примирення від
11 листопада 2013 року між обвинуваченим
ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 і
призначення обвинуваченому
узгодженого покарання.

Витрати на залучення експерта
під час досудового розслідування для
проведення судово-медичної експертизи
не встановлено.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 468 ч.1 п.1,475
КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про
примирення між обвинуваченим ОСОБА_1 та
потерпілим ОСОБА_2 від 11 листопада 2013
року.

ОСОБА_1 визнати винуватим у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
122 КК України, та призначити узгоджене
сторонами покарання у вигляді одного
року обмеження волі.

Згідно ст.ст.75,76 КК України
ОСОБА_1, звільнити від відбування
призначеного покарання, встановивши
йому іспитовий строк один рік, якщо він
не скоїть нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки:

1) не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої
системи,

2) повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або
навчання.

3) періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально - виконавчу
інспекцію.

Іспитовий строк засудженому
обраховувати з моменту оголошення
вироку.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили
у разі неподання апеляційної скарги
виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст.
394 КПК України, до апеляційного суду
Одеської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення через
Ананьївський районний суд Одеської
області.

Копію вироку негайно
після його проголошення вручити
обвинуваченому, потерпілому та
прокурору.

Головуючий суддя:
В. В.
Дорош