1кп/755/119/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005896 за обвинуваченням,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_10 , 06.01.2014 року прийшов до своєї бабусі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зняття з кредитної карти ПАТ Альфа-Банк, грошових коштів, без відома ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з кредитної карти Альфа-Банк, яка належить ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_10 , таємно викрав зі столу кредитну карту Альфа Банку з метою подальшого зняття з неї грошових коштів.

Продовжуючи свій злочинний намір, 06.01.2014 року о 17 годині 12 хвилин ОСОБА_10 , володіючи пін-кодом від викраденої ним раніше кредитної карти Альфа-Банку, без відома ОСОБА_8 , зняв грошові кошти з банкомату АТМВ 1996 у розмірі 2000 гривень, за що банком було стягнуто комісію у розмірі 85 гривень, чим спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 на суму 2085 гривень.

Крім цього, ОСОБА_10 , 16.01.2014 року знов прийшов до своєї бабусі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме зняття з кредитної карти ПАТ Альфа-Банк, грошових коштів, без відома ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення грошових коштів з кредитної карти Альфа-Банк, яка належить ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_10 , повторно таємно викрав зі столу кредитну карту Альфа Банку з метою подальшого зняття з неї грошових коштів.

Продовжуючи свій злочинний намір, 16.01.2014 року о 12 годині 38 хвилин ОСОБА_10 , володіючи пін-кодом від викраденої ним раніше кредитної карти Альфа-Банку без відома ОСОБА_8 , зняв грошові кошти з банкомату А2403498 у розмірі 2000 гривень, за що банком було стягнуто комісію за користування у розмірі 85 гривень, чим спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 на суму 2085 гривень.

Крім цього ОСОБА_10 , 16.01.2014 року о 17 годині 11 хвилин володіючи пін-кодом від викраденої ним раніше кредитної карти Альфа-Банку без відома ОСОБА_8 , зняв грошові кошти з банкомату САК32610 у розмірі 1000 гривень, за що банком було стягнуто комісію за користування у розмірі 45 гривень, чим спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 на суму 1045 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.185 та ч. 2 ст. 185 КК України не визнав та пояснив, що він в період часу з кінця грудня 2013 року по кінець лютого 2014 року, проживав у своєї бабусі ОСОБА_8 яка є людиною похилого віку та хворіє на цукровий діабет. З цих причин їй було важко пересуватися, тому вона 06.01.2014 р., 16.01.2014 р. та в інші дні просила його знімати для неї гроші з банкоматів, які він потім їй віддавав разом з чеками.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що її онук ОСОБА_10 , проживав з нею з кінця грудня 2013 року по кінець лютого 2014 року. Оскільки вона людина похилого віку та хворіє на цукровий діабет, а її донька ОСОБА_11 є інвалідом, вона декілька разів просила онука, щоб той клав гроші на картку для погашення відсотків по кредитам. При цьому жодного разу вона не просила його знімати гроші з кредитних карток. 24.03.2014 року вона помітила, що в неї збільшилися відсотки по кредиту, а в травні 2014 року вона зателефонувавши на гарячу лінію банку дізналася, що в неї збільшилася сума кредиту. В приміщенні банку їй повідомили, що з її картки знімали гроші та на підтвердження надали фотознімки з камер банкоматів, на яких вона впізнала свого онука ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що з кінця грудня 2013 року по кінець лютого 2014 року обвинувачений проживав разом з нею та її матір`ю ОСОБА_8 , яка дійсно просила його класти гроші на кредитні картки для погашення відсотків по кредитам. Однак ОСОБА_8 ніколи не просила та не давала згоди на те, щоб її онук ОСОБА_10 знімав гроші з карток.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що з кінця грудня 2013 року по кінець лютого 2014 року її брат ОСОБА_10 проживав у своєї бабусі ОСОБА_8 , яка дійсно просила його класти гроші на картки для погашення відсотків по кредитам. Про те, що її брат ОСОБА_10 знімав кошти з карток бабусі їй стало відомо зі слів бабусі.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він є кумом обвинуваченого ОСОБА_10 та в січні 2014 року декілька разів ходив з ним до банкоматів та знімав грошові кошти з кредитних карток. Зі слів ОСОБА_10 йому відомо, що останній це робить на прохання своєї бабусі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що в лютому 2014 року вона приходила в гості до квартири ОСОБА_8 , де на той час проживав ОСОБА_10 та була свідком того, як потерпіла просила обвинуваченого покласти гроші на картку для погашення відсотків по кредиту. Стосовно зняття грошових коштів ОСОБА_10 06.01.2014 року та 16.01.2014 року їй нічого не відомо.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його вина повністю доведена зібраними та дослідженими в сукупності доказами у кримінальному провадженні, які є належними та допустимими, а саме: показами потерпілої та свідків які є послідовними, логічними та в повній мірі узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, а тому у суду відсутні сумніви у їх достовірності; випискою по рахунку ПАО Альфа-Банк №; додатком до публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банк на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування; анкетою та заявою ОСОБА_8 на відкриття поточних рахунків в ПАТ Альфа-Банк; розпискою про отримання кредитної картки та фотознімками з банкоматів на яких в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_10 , впізнав себе; довідкою з Українського Процесінгового Центру №225/БТ-12б/б від 05.06.2014 року в якій відображена детальна історія авторизаційних запитів по картці ОСОБА_8 (т.1 а.с. 36-52).

Оцінивши зібрані у провадженні докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_10 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

за ч.1 ст.185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка);

за ч. 2 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_10 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, має на утриманні малолітню доньку 2011 року народження, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо /т.1 а.с.137/, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває /т.1 а.с.135-136/.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_10 , суд не вбачає.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Крім того суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання на підставі акту амністії в зв`язку з поданим ним клопотанням, оскільки останній підпадає під дію п. в, ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_10 покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання, на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: