Справа № 1-166/10
№ пров. 1-166/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2010 р. Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого- судді Литвина В.М..

за участю секретаря с/з - ОСОБА_1

прокурора- Пампущенка В.В.

адвоката ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каневі Черкаської області справу про обвинувачення: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого рибалкою у ПП «Касіч», не одруженого, раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбаченого ч.1 ст. 152, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудній ОСОБА_4 04.04.2010 року близько 05 години ранку перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов до будинку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який розташований в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області, де мав на меті зустрітися з її онукою ОСОБА_6, проте, виявивши, що останньої немає вдома, діючи умисно, застосувавши фізичне насильство, яка виразилося у тому, що штовхнув потерпілу декілька разів у плече, виказуючи погрози в її адресу, всупереч її волі, зґвалтував ОСОБА_5, яка відчувала страх перед погрозами та не могла чинити опір.

Крім того, він же 04.04.2010 року близько 05 години, перебуваючи в будинку ОСОБА_5, який розташований в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в ході вчинення зґвалтування ОСОБА_5, діючи умисно, усвідомлюючи соціальну небезпеку своїх дій, спричинив потерпілій травму у вигляді розриву задньобокової стінки піхви справа, розриву задньої спайки, яка супроводжувалась загрозливим для життя тяжким шоковим станом та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не визнав, мотивуючи тим, що не бажав причинити останній тілесні ушкодження. За фактом зґвалтування ОСОБА_5 на початку судового слідства вину визнав частково та показав, що потерпіла сама запропонувала йому вступити з нею в статеві зносини. У послідуючому за даним фактом винним себе визнав повністю та підтвердив, що він зґвалтував потерпілу ОСОБА_5, вступивши з нею в статеві зносини проти її волі, тому що вона могла його злякатися. При скоєнні статевого акту крові на тілі потерпілої не бачив. Коли до будинку прийшла ОСОБА_5 він з нею поїхав в напрямку с. Келеберда, де також вступив з нею в інтимні стосунки. В послідуючому підсудний ОСОБА_4 від своїх свідчень відмовився, зазначивши, що він не пам'ятає чи мав статевий зв'язок із потерпілою, а також відмовся давати суду свідчення.

Вина підсуднього ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується:

дослідженими в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_5 (Т.1 а.с.85-87) про те, що в ніч на 04.04.2010 року вона була вдома по місцю проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, разом із правнучкою, якій 3 (три) роки. ОСОБА_7 в цей час дома не було. Після 02.00 години у вікно будинку став стукати чоловік і вимагав, щоб вийшла внучка ОСОБА_7. Вона повідомила, що ОСОБА_7 немає вдома. Через деякий час цей чоловік знову стукав по вікнах, вимагав, шоб вийшла ОСОБА_7. Він наполягав, що хоче перевірити чи є ОСОБА_7 вдома. Вона впустила його до будинку. Незнайомий пройшов з нею на кухню, де близько 40 хв. розповідав яка погана в неї онучка. Після цього запропонував їй вступити в інтимні стосунки. Вона відмовилася, однак незнайомий їй погрожував та штовхнув в плече. Він був в нетверезому стані, вона є людиною похилого віку. Вона зрозуміла, що їй загрожувала небезпека, втекти не могла, тому що в будинку знаходилася малолітня дитина. Під впливом цих обставин змушена була погодитися на статеві стосунки. Коли чоловік скоював статевий акт у неї відкрилася кровотеча, але на це він не зважав. Ґвалтувати її припинив коли до будинку почала заходити ОСОБА_7. Він разом з ОСОБА_7 вийшов з будинку. Коли ОСОБА_7 повернулася, то помітила кровотечу. Вона розповіла їй що сталося після чого ОСОБА_7 викликала швидку допомогу та повідомила, про що злочин скоїв ОСОБА_4

Показами свідка ОСОБА_6 про те, що вона в ніч з 03.04 на 04.04.2010 року була в барі, що знаходиться в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області. В барі вона бачила ОСОБА_4, який вживав спиртні напої і він запропонував зустрітися з ним. Біля 01.00 години вона вийшла з бару із ОСОБА_8, з яким мала інтимні стосунки, після чого вона пішла до себе додому. Вона проживає із бабою ОСОБА_5 Коли підійшла до будинку то побачила, що біля будинку стоїть автомобіль ВАЗ-2121 зеленого кольору. В будинку горіло світло, що її здивувало. Вона постукала в вікно, де побачила бабу з дитиною, яка їй показувала, щоб вона відійшла від будинку. Не зрозумівши чого її баба жене з дому, вона вирішила зайти до будинку. Як тільки намагалася зайти до будинку, то ОСОБА_4 схопив її за волосся та повів до автомобіля, висловив притензії стосовно того, де вона була дві години. Вони сіли в автомобіль та поїхали в сторону с. Келеберда, де мали інтимні стосунки. Вона бачила кров на нозі у ОСОБА_4, який розповів, що мав інтимні стосунки також з її бабою. Після чого відвіз її додому. Коли вона зайшла до будинку, то побачила на підлозі кров, яка також була у відрі, яке стояло на підлозі. Баба їй розповіла, що її зґвалтував чоловік, який вийшов до неї з будинку, тому вона показувала їй, щоб вона не заходила до будинку тому, що боялася за неї. У баби була велика кровотеча її було дуже зле. Вона повідомила, що ґвалтівником був ОСОБА_4 Після цього вона викликала швидку допомогу. У лікарні бабі зробили операцію.

Показами свідока ОСОБА_9 про те, що в ніч з 03.04 -04.04.2010 років був з ОСОБА_4 в барі, що знаходиться в с. Ліпляве Канівського району. ОСОБА_4 вживав алкогольні напої. Близько 02.00 год. ночі він пішов додому та ліг спати. Близько 06 год. 30 хв. до нього прийшов ОСОБА_4 попросив у нього одяг. Він дав йому свої джинси, куртку та туфлі, щоб переодягтися. ОСОБА_4, переодівшись, свій одяг залишив у нього вдома.

Показами свідока ОСОБА_10 про те, що він працює лікарем - гінекологом Канівської ЦРЛ 04.04.10 року вранці він оглянув хвору ОСОБА_5С, яка мала травму статевих огранів: розрив задньобокової стінки піхви справа, розриву задньої спайки. Стан потерпілої був тяжкий, тому що потерпіла втратила багато крові, мала низький тиск. Шоковий стан потерпілої, пов'язаний із низьким тиском крові. Потерпілій була проведена операція, після чого її стан покращився.

Згідно протоколу огляду з місця події Т.1 (а.с.17) у будинку ОСОБА_5 виявлено та вилучено простінь, простирадло зі слідами бурого кольору, які приєднанні до матеріалів справи в якості речових доказів Т.1 (а.с.134-139).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 91 від 30.04.2010 року, в слідах на простирадлі (з ліжка) знайдена кров людини. Походження крові від потерпілої ОСОБА_5 не виключається Т.1(а.с. 176-180).

Згідно висновку судово- імунологічної експертизи № 90 від 20.05.2010 року антигени виявлені в слідах крові людини без домішків сперми на простирадлі (з крісла) могли походити за рахунок крові особи з групою крові ОСОБА_10 (ІІ) і Оав(І). Походження крові від потерпілої ОСОБА_5 не виключається. Т.1 (а.с. 160-163).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи № 68 від 07.06.2010 року виявлені в слідах на статевому члені гр.. ОСОБА_4 антигени А і Н, які можуть походити за рахунок клітин піхвового епітелію жінки з групою крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В з супутним антигеном Н ізосерологічної системи АВО, або за рахунок клітин піхвового епітелію жінок з групами крові А(ІІ) та 0(1). Походження від потерпілої ОСОБА_5 не виключається, домішка клітин піхвового епітелію гр. ОСОБА_6 не виключається. Т.1 (а.с. 231-233).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 99 м/д від 29.04.2010 року у ОСОБА_5 мала місце травма: розрив задньобокової стінки піхви справа, розрив задньої спайки, яка виникла від дії тупого предмету, яким міг бути напружений статевий член. Дана травма супроводжувалась загрозливим для життя тяжким шоковим станом та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.Т.1 (а.с. ' 89-190).

Згідно висновку психіатричної експертизи № 190 від 26.04.2010 року, на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час ОСОБА_4 виявляв і виявляє ознаки вживання алкогольних напоїв зі шкідливими наслідками, що зважаючи на непсихотичний рівень розладів, збереженість емоційно-вольової сфери, інтелекту, пам'яті, критичних і прогностичних функцій, задовільний рівень соціальної адаптації - не позбавляло на вказаний період та не позбавляє на даний час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.. 94 КК України, ОСОБА_4 не потребує Т.1 (а.с. 151-154).

При відтворенні обстановки та обставин подій ОСОБА_4 без будь-якого тиску добровільно розповів та показав учасникам слідчої дії про події, що мали місце 04.04.2010 року, а саме те як він, знаходячись у домоволодінні ОСОБА_5 в с. Ліпляве Канівського району, зґвалтував ОСОБА_5 Т 1 (а.с.88-96).

Даними протоколу явки з повинною від 04.04.2010 року, згідно якого ОСОБА_4 зізнався у тому, що 04.04.2010 року, знаходячись у домоволодінні ОСОБА_5 в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_5С, а саме нанесення їй декількох поштовхів рукою в плече, зґвалтував потерпілу Т.1 (а.с.52-53).

Суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_4 в частині невизнання ним своєї вини. В ході досудового та судового слідства підсудний неодноразово змінював свої покази, що свідчить про намагання уникнути ним кримінальної відповідальності за скоєне..

Так, підсудній ОСОБА_4 в ході досудового слідства, будучи допитаним в якості обвинуваченого за участю захисника адвоката ОСОБА_11, не заперечував, що мав статеві стосунки з потерпілою ОСОБА_5С, а також не заперечував, що в ході цього він бачив кровотечу, яка відкрилася у потерпілої, при цьому ОСОБА_4 вказував, що статевий акт потерпіла з ним скоїла добровільно. Т.2 (а.с. 40-43). На початковому етапі досудового слідства ОСОБА_4 підтвердив скоєння ним статевого акту із потерпілою, зазначивши при цьому, що це було зроблено проти волі потерпілої.

Скоєння зґвалтування потерпілої об'єктивно підтверджується показами самої потерпілої, свідка ОСОБА_6 Обставини скоєння статевого акту з потерпілою підсудній також добровільно підтвердив при проведенні відтворення обстановки і обставин події злочину.

В ході зґвалтування потерпілої останній були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, пов'язані з масовою крововтратою. Кровотеча у потерпілої не оспарювалась самим підсудним в ході досудового слідства, підтверджена показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10, заключеннями зазначених експертиз. Крім того, з метою уникнення відповідальності підсудній поміняв одяг, в якому одягнутий був на момент злочину.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті їх всестороннього, повного і об'єктивного розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення доказане.

Дії підсудного суд кваліфікує за ч.І ст. 152 КК України, як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрозами його застосування, та за ч.І ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження , тобто умисного тілесного ушкодження , небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість скоєнних злочинів та дані, що характеризують особу підсудного, який по місцю роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий.

Обставин, що пом'якшують покарання суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння та щодо особи похилого віку .

Враховуючи обставини справи особу підсудного, який скоїв злочин, один з яких відноситься до категорії тяжких, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 75, ст. 69 КК України суд не вбачає.

Міра запобіжного заходу підсуднього зміні не підлягає.

В термін відбуття покарання підлягає врахуванню строк попереднього увязнення.

Судові витрати за проведення дактолоскопічної експертизи підлягають стягненню із підсудного ОСОБА_4.

Речові докази: простінь, простирадло - знищенню;

диск із записом слідчих дій залишити при справі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч.І ст. 152., ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 152 КК України у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначення покарань остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття 6 (шість) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 04 квітня 2010 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

Судові витрати за проведення дактолоскопічної експертизи в сумі 112 грн. 68 коп. стягнути із засудженого ОСОБА_4 на рахунок: одержувача НДЕКЦ при ГУМВС в Черкаській області, код 25574009 на рахунок 0063, банк одержувача УДК в Черкаській області МФО 854018.

Речові докази: простінь, простирадло - знищити;

диск із записом слідчих дій - залишити при справі.

На вирок суду може бути подана апеляція учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими на протязі вказаного строку з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий В . М . Литвин