1Справа № 335/1403/15-к 1-кп/335/217/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевский районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , при секретарі ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорожець, Запорізького району, Запорізької області, не одруженого, який має повну середню освіту, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
29 липня 2014 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом із корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на це дозвіл, проти волі ОСОБА_5 , маючи ключі від її автомобіля «Hyundai-Accent», державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , шляхом вільного доступу, зі станції техобслуговування «Бумер», яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Антена, буд. 10-а, незаконно заволодів вказаним автомобілем, який належить ОСОБА_5 , та продав його, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 125 260 грн. 28 коп., яка в подальшому була відшкодована потерпілій шляхом повернення викраденого автомобілю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив, що дійсно він раніше був знайомим із потерпілою ОСОБА_5 та з її дозволу неодноразово мав доступ до належного їй автомобіля «Hyundai-Accent», державний номер НОМЕР_1 . 29.07.2014 року він забрав у ОСОБА_5 автомобіль «Hyundai-Accent», державний номер НОМЕР_1 , з метою відремонтувати його після ДТП та поставив на станцію техобслуговування «Бумер». Після цього, він, без дозволу потерпілої та її не повідомляючи, забрав вказаний автомобіль зі станції техобслуговування та продав незнайомому йому раніше чоловіку, телефон якого від знайшов у газеті «Привоз», за 5 300 доларів США. В обмін на грошові кошти він передав йому автомобіль, ключі та техпаспорт він нього і більше його ніколи не бачив і не чув. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди визнав у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона знайома з обвинуваченим з листопада 2013 року. 26.07.2014 року ОСОБА_3 , який раніше мав доступ до її автомобілю, розбив у ДТП автомобіль «Hyundai-Accent», державний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності, а 29.07.204 року він разом із своїм другом запропонували відремонтувати автомобіль, у зв`язку з чим відвезли його на станцію техобслуговування «Бумер», де залишили ключі від автомобілю та сам автомобіль. 05.08.2014 року вона приїхала на СТО «Бумер», проте її автомобіля там не було, і, як пояснили працівники станції техобслуговування, її автомобіль у той же день забрав молодий чоловік. По факту зникнення транспортного засобу вона повідомила Орджонікідзевський РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Згодом автомобіль «Hyundai-Accent», державний номер НОМЕР_1 їй повернули працівники міліції. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, оскільки внаслідок незаконних дій обвинуваченого їй було спричинено моральну шкоду, яка полягала у неможливості тривалий час використовувати автомобіль за призначенням, і яку вона оцінює у 20 000 грн.

Розгляд провадження відповідно до ст. 337 КПК України провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим клопотання потерпілої та її захисника з приводу виклику у судове засідання для допиту свідків, які були допитані на стадії досудового розслідування щодо обставин продажу транспортного засобу обвинуваченим після його заволодіння, зокрема, щодо підроблення довіреності для продажу автомобілю, було визнано безпідставним.

Відхиляючи зазначене клопотання, суд виходив з того, що обвинуваченому пред`явлено обвинувачення за незаконне заволодіння транспортним засобом, кримінальна відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування постановою старшого прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 27.01.2015 року виділено матеріали досудового розслідування, і, як вбачається з наданого суду витягу з Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування за № 0000415 27.01.2015 року зареєстровано повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Згідно інформації прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя станом на 02.06.2015 року досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває, жодній особі підозру не повідомлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що допит свідків щодо обставин продажу автомобіля потерпілої та щодо підробки документів, на підставі яких продаж було здійснено, є недоцільним в даному кримінальному провадженні, оскільки показання зазначених свідків, не можуть бути належними доказами в розумінні ст. 85 КПК України і ці обставини в силу ст. 91 КПК України не підлягають доказуванню по кримінальному провадженню в межах висунутого ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотань про дослідження у судовому засіданні інших доказів по даному кримінальному провадженню від учасників кримінального провадження не надходило, у зв`язку з чим суд провів судове слідство по кримінальному провадженню обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої.

При встановлених обставинах, оцінюючи показання обвинуваченого та потерпілої, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, які закон відносить до злочинів середньої тяжкості, обставини справи та особу обвинуваченого, а також враховує, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не був судимий, на обліку у психіатричній лікарні та в наркологічному диспансері не перебуває, має зареєстроване місце проживання, але, з його слів, проживає за іншою адресою, офіційно не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, а також з урахуванням відношення обвинуваченого до скоєного, який своїми діями після викриття злочину не сприяв примиренню з потерпілою, хоча і визнав цивільний позов у повному обсязі, проте, за час судового розгляду кримінального провадження жодних дій на відшкодування спричиненої їй шкоди, яку він не оспорював, не вчинив, що, на думку суду, свідчить про те, що у вчиненому обвинувачений не розкаявся, сам транспортний засіб було повернуто потерпілій працівниками міліції внаслідок його розшуку, а не внаслідок повідомлення обвинуваченим про місце знаходження автомобіля, думки потерпілої, яка наполягала на призначенні ОСОБА_3 найбільш суворого покарання за вчинений ним злочин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкції даної статті.
Зазначені вище обставини, на думку суду, не дають підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, про що просив прокурор та сторона захисту.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями обвинуваченого, підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки є обґрунтованим, визнаний обвинуваченим в повному обсязі та підтверджений показаннями потерпілої у судовому засіданні, які не заперечувались іншими особами.

Суд, з метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вважає за необхідне до набрання вироком суду законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Постанову про накладення арешту на автомобіль суду не надано, у зв`язку з чим суд, при ухвалені вироку, позбавлений можливості вирішити питання щодо зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема, щодо скасування арешту, накладеного на досудовому розслідуванні.

При цьому, вказане питання може бути вирішено судом в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 376, 377 КПК України, суд, -

-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком суду законної сили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків:

-з`являтися за першою вимогою до суду;

-не відлучатися з м. Запоріжжі без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази:
-автомобіль «Hyundai-Accent», державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1