Справа № 11-589/2011р. Головуючий в 1-й інстанції:
Категорія: ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ОСОБА_1
264 КК України. Доповідач: Дубченко А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року квітня місяця «26»дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Дубченка А.П.

Суддів: Раєнка В.І., Красновського І.В.

з участю прокурора Литвиненка О.О.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 3 грудня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, офіційно не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. у с. Велетенському Білозерського району Херсонської області; раніше судимий: 20.11.1995р. Білозерським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, 42 КК України (в редакції 1960 року) - до 5 років позбавлення волі; 26 червня 2003 р. Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.121 КК України - до 7 років позбавлення волі, звільнений за відбуттям покарання 27 жовтня 2008 р.,-

засуджений за ч.1 ст.262 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України до трьох років позбавлення волі; за ст.264 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання меньш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді трьох років і шести місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід - утримання під вартою.

Строк відбування покарання рахується з 25 серпня 2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави за проведення експертиз в сумі 4582 грн. 42 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_3 вироком суду першої інстанції визнаний винним та засуджений за те, що він 24 січня 2010 року, знаходячись в стані алкогольного спяніння за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, біля 21 год. 30 хв. маючи намір на викрадення бойового припасу, таємно викрав з кухонної шафи гранату Ф-1, яку напередодні знайшов ОСОБА_4 по вул. Радянській, 25 в с. Велетенське Білозерського району Херсонської області. Цю гранату переніс за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, сховав в сараї в шухляді шафи.

25 січня 2010 року ОСОБА_3, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховував на їх запобігання, знаходячись у стані алкогольного спяніння , переніс вищевказану гранату до гр. ОСОБА_5, за адресою: с. Кізомис, вул. Радянська, 94 Білозерського району Херсонської області, де вона вибухнула у руках ОСОБА_5, за наслідком чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких 26.08.2010 року помер.

У своїй апеляції ОСОБА_3 вважає вирок суду незаконним і необґрунтованим, вину свою не визнає, вказує, що суд допустив порушення процесуального закону, поклав в основу вироку докази, отримані органами досудового слідства з порушенням норм закону, судове слідство проведено однобічно і неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 вказує на незаконність вироку в звязку з неправильним застосуванням органами досудового слідства та судом норм кримінального права, порушення норм кримінально-процесуального закону, і, у в звязку з невідповідністю призначеного засудженому покарання тяжкості злочину й особі засудженого, просить вирок змінити, та за ч.1 ст.262 КК України ОСОБА_3 виправдати; а за ч.1 ст.263 264, 70 КК України - призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію і в останньому слові просив скасувати вирок, пояснення адвоката ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляцію, думку прокурора о необґрунтованості апеляцій, дослідивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ст.264 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, які спростовують доводи апеляції.

Так, засуджений ОСОБА_3 пояснював, що гранату він взяв зі шкафа ОСОБА_4 з метою здати її в органи міліції, але на протязі доби граната була у нього, а 25.01.2010 року він приніс її до ОСОБА_5, де вона вибухнула. (а.с.176);

Потерпіла ОСОБА_6 та свідкі: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, пояснювали про те, що ОСОБА_3 забрав гранату з хати ОСОБА_4 приніс її до дому, та потім на протязі доби носив її з собою.

Згідно акта СМЕ №71/1041 від 08.10.2010 року смерть ОСОБА_5 настала від численних поранень, які привели до змішаного шоку.

Згідно висновку комплексної експертизи № 1684/1150-х від 07.09.2010 року граната дійсно була бойовою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевіреним доказам дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу злочинів.

Злочинні дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ст.264 КК України.

Міра покарання, обраної відносно ОСОБА_3, визначена судом першої інстанції вірно, відповідно до вимог ст.65 КК України, в межах санкцій ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ст.264 КК України, з врахуванням характеру і ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що обтяжують та помякшують покарання, і, на думку суддів, воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження здійснення ним нових злочинів.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_2 є необґрунтованими, а порушень кримінального та кримінально-процесуального законодавства, які могли б вплинути на законність вироку, не виявлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Білозерського районного суду Херсонської області від13 грудня 2010 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Головуючий:

Судді: