АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/178/15-к Номер провадження 11-сс/786/123/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 2 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 від 24.11.2014 про закриття кримінального провадження №0000441 відмовлено.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зібрані у проваджені докази, свідчать про наявність достатніх підстав для висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та наявністю між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 цивільно-правових відносин, оскільки за своєю суттю крадіжка - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб, а як установлено в ході досудового розслідування ОСОБА_10 такого умислу не мала, оскільки упродовж 3,5 років проживала спільно з ОСОБА_11 та протягом вказаного часу він дозволяв їй використовувати його банківську картку, вважала, що діяла правомірно.

Доводи ОСОБА_11 про припинення з ОСОБА_10 відносин 13.10.2014 слідчий суддя спростовував показаннями ОСОБА_10 , яка вважала, що відносини припинилися 17.10.2014, коли ОСОБА_11 забрав собі речі. Через те, що у ході досудового слідства ОСОБА_11 вказував про зняття його коштів в розмірі 650 грн., тому слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим правомірно зроблено посилання саме на такий розмір коштів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчим суддею, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 2 березня 2015 року і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, постанову слідчого СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 24.11.2014 скасувати та направити матеріали провадження до Машівського РВ УМВС України в Полтавській області для проведення досудового розслідування.

Вважає вказану ухвалу незаконною, оскільки слідчим суддею не враховано того, що:

- ОСОБА_9 , яка діяла проти його волі, так як вони посварилися і розійшлися не була допитана слідчим, від неї лише відібрано пояснення на яких ґрунтується висновок слідчого ОСОБА_8 ;

- від ОСОБА_9 він пішов 13.10.2014, у той час коли банківська карточка знаходилася у неї і коштів на її рахунку не було, а надійшли лише 15.10.2014;

- банківську карточку він не втрачав через це не повідомляв банківську установу про заблокування його картки і він не передбачав, що ОСОБА_9 може скористатися його банківською карткою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: скаржника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з підстав у ній наведених; прокурора ОСОБА_6 про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без зміни, перевіривши матеріали за скаргою ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 від 24.11.2014 про закриття кримінального провадження № 000044 та доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно із матеріалів кримінального провадження № 0000441, за заявою ОСОБА_7 про те, що його колишня цивільна дружина ОСОБА_9 без його відома розпорядилася його коштами в розмірі 650 грн., 03.11.2014 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000441, з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України (а. п. 1).

Під час досудового розслідування був допитаний як свідок ОСОБА_7 , який показав, що упродовж 3,5 років він проживав однією сім`єю з ОСОБА_9 у її будинку. З ОСОБА_9 вони вели спільне господарство і він їй дозволяв користуватися належною йому банківською карткою. 13.10.2014 він взявши у ОСОБА_9 20 грн. поїхав до м. Полтава на примірку взуття, 14.10.2014 він по телефону повідомив ОСОБА_9 , що він до неї повертатися не буде. 17.10.2014 він забрав свої речі з помешкання ОСОБА_9 , зокрема і свою банківську картку на якій було лише 250 грн., а 650 грн. зняла ОСОБА_9 без його дозволу (а.п.10-11).

Такі показання ОСОБА_7 підтвердив у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Одночасно ОСОБА_7 повідомив, що він 13.10.2014 не говорив ОСОБА_9 , що більше до неї не повернеться і жити вони разом не будуть.

ОСОБА_9 , будучи допитана як свідок показала, що упродовж 3,5 років вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_7 у своєму будинку. 13.10.2014 ОСОБА_7 взяв у неї 30 грн. і поїхав в м. Полтава на примірку взуття, цього дня останній додому не повернувся на її телефонні дзвінки не відповідав. За час спільного проживання вона витрачала свої грошові кошти як на свої потреби, так і на потреби ОСОБА_7 , а останній у свою чергу дозволяв їй розраховуватися його банківською карткою, зокрема і за продукти харчування. 16.10.2014 вона розрахувалася його карткою в магазині за продукти харчування 650 грн.. 17.10.2014 ОСОБА_7 приїхав з онуком своєї нової співмешканки і забрав свої речі (а. п. 14-15).

Частина 1 статті 185 КК України визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна.

Із суб`єктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел: особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає завдати такої шкоди.

З аналізу вищенаведених показань вбачається, що ОСОБА_9 16.10.2014 коли розраховувалася у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за продукти харчування у розмірі 650 грн. кредитною карткою належної ОСОБА_7 усвідомлювала, що має право на це і не бажала завдати матеріальної шкоди апелянту, оскільки проживає з останнім упродовж 3,5 років однією сім`єю та протягом вказаного часу витрачає гроші як свої, так і його і він дозволяв їй використовувати його банківську картку.

ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не заперечував того, що дозволяв ОСОБА_9 користуватися його банківською карткою та повідомив у зв`язку з цим їй пін-код, що давало змогу користуватися карткою і підтвердив те, що коли 13.10.2014 поїхав до м. Полтава не говорив останній, що вже не повернеться до неї і жити вони разом не будуть і не забороняв їй користуватися карткою, 17.10.2014 забрав від ОСОБА_9 свої речі, зокрема і банківську картку.

Таким чином слідчий суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про законність постанови старшого слідчого СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 від 24.11.2014 про закриття кримінального провадження № 0000441 у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та наявність між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 цивільно-правових відносин.

З огляду на вищевикладене доводи ОСОБА_7 є необґрунтованими і подана ним апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 2 березня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 від 24.11.2014 про закриття кримінального провадження №0000441 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4