В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-353/10

05.11.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Євстаф'євої Т.А., при секретарі - Білоус Т.М., з участю прокурора - Кулик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Бердичеві справу по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, судимий:

1).11.09.2008 року Бердичівським міськрайонним судом за ч.4 ст. 296 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

2).28.12.2009 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 187, ст..71 КК України на 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна,

за ч.З.ст. 186 КК України,

встановив:

25.06.2009 року, близько 3 год.4 підсудний з метою заволодіння чужим майном, на автомобілі ВАЗ 1119 д.з. АМ 2637 АК, під керуванням водія ОСОБА_2, який не знав про злочинний намір останнього, приїхав до приватного підприємства „Проців", розташованого по вул.. Котовського,68-А, Б в м. Бердичеві і яке охоронялося .

Охоронець підприємства ОСОБА_3, почувши, що під'їхав автомобіль , підійшов до воріт, де помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_1

Підсудній ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_3, представився йому головним бухгалтером даного підприємства і сказав, що за вказівкою директора, приїхав перевірити охорону. ОСОБА_3, не маючи чіткого розуміння щодо повноважень ОСОБА_1, з метою перевірки сказаного підсудним, прийшов до приміщення бухгалтерії, розташованого на території ПП „Проців" для здійснення дзвінка директору. Підсудний, скориставшись цим пройшов на територію підприємства і зайшов за охоронцем в приміщення бухгалтерії. Під час спроби зателефонувати директору, ОСОБА_3 почув гавкіт собак на вулиці і вийшов з приміщення бухгалтерії, залишивши ОСОБА_1 без нагляду. Останній почав виносити комп'ютери належні приватному підприємцю ОСОБА_4 та пройшов з ними до вхідних дверей приміщення бухгалтерії. ОСОБА_3, повернувшись до приміщення бухгалтерії та помітивши ОСОБА_1 з комп'ютерами, став йому на перешкоді, не дозволяючи пройти і наказав поставити комп'ютери на місце.

Підсудний , продовжуючи свої злочинні дії, з метою відкритого викрадення чужого майна, звільняючи собі прохід , штовхнув ОСОБА_3 плечем у груди, чим спричинив останньому фізичний біль, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, після чого відкрито викрав:

-монітор „Асус" вартістю 1500 грн.,

-системний блок вартістю 1400 грн.,

-клавіатуру вартістю 60 гривень,

-оптичну мишку вартістю 60 грн.,

-три мобільні комп'ютери „Хюіт пакет НР" по ціні 800 грн. за один, на суму 2400 грн.

-дві колонки „Асус" вартістю 45 грн., всього підсудний ОСОБА_1 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5465 гривень.

Під час судового слідства підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково і показав, що все так і було як зазначено в обвинувальному висновку. Лише охоронця він не штовхав і не бив, бо останній не перешкоджав виносити йому комп'ютер з приміщення бухгалтерії, а лише стояв з боку.

Також підсудний показав, що раніше він працював на даному підприємстві охоронцем, знав де знаходиться приміщення бухгалтерії з комп'ютерами, тому туди і проник з метою викрасти комп'ютерну техніку, бо йому потрібні були гроші на прожиття. Все викрадене продав у м. Житомирі за 2500 гривень.

Свої дії оцінює негативно.

Незважаючи на те, що підсудний вину в скоєному визнає частково, його вина повністю стверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_5, який суду показав, що він є приватним підприємцем, має офіс по вул.. Котовського , 68-А-Б в м. Бердичеві.

Підсудний дійсно працював у нього на протязі 2-х місяців, але став пропадати товар , і він його звільнив.

25.06.2009 року, вранці, йому зателефонували і повідомили, що із підприємства викрадено комп'ютери. Коли приїхав , оглянув приміщення бухгалтерії, то виявив, що все викрадено, що зазначено в обвинувальному висновку . Відразу по прикметах хлопця, які назвав охоронець, запідозрив підсудного.

Виставлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Показами потерпілого ОСОБА_3, який суду показав, що він працював охоронцем в ПП „Проців". Вночі, 25.06.2009 року, почув що до воріт під'їхав автомобіль. Коли вийшов до автомобіля, то побачив, що біля воріт стояв незнайомий хлопець, який представився йому головним бухгалтером даного підприємства, при цьому пояснив, що прислав його начальник, перевірити чи не спить сторож, а також йому необхідно передати документи на Житомир.

В руках тримав папку з накладними, схожими на тих, які є в них на підприємстві.

Тоді потерпілий повірив підсудному, відкрив калітку і запустив його на територію підприємства. Разом з ним, підсудний і зайшов в приміщення бухгалтерії, де потерпілий хотів подзвонити керівнику та перевірити, чи правду говорить підсудний. Проте телефон не працював, на дворі в цей час загавкав собака і він вийшов з бухгалтерії на територію. Хлопець залишився сам, щось писав за столом. Повертаючись назад, потерпілий помітив, що підсудний виносить із кабінету комп'ютер, тоді він став перед ним і сказав, поставити все на місце, бо зрозумів, що останній викрадає комп'ютерну техніку. Проте підсудний не реагуючи на нього, штовхнув його плечем у груди, і комп'ютер поніс до таксі, на якому приїхав. Тоді потерпілий пішов слідом до машини; казав, що ви робите, при цьому чи чув водій його, він сказати не може.

Після від'їзду хлопця , він записав номер таксі, а вранці по приходу директора, все розповів. Останній відразу зрозумів, хто це був. Цивільний позов до підсудного він не заявляє.

Свідченням ОСОБА_2, який суду показав, що він працює таксистом. 25.06.2009 року біля 3 год. біля готелю „Дружба", його зупинив невідомий хлопець, це був підсудний, який робив замовлення по декількох адресах, і він його возив. А потім вони поїхали в район Елінгу на 1111 „Проців", де підсудний вийшов з машини, поговоривши з охоронцем, вони пішли по території підприємства. А потім хлопець вийшов з приміщення і ніс у руках комп'ютерну техніку, яку поклав у багажник таксі і вони поїхали на вул.. Свердлова, де хлопець забрав комп'ютер та заніс у під'їзд, в один із будинків. Про те, що підсудний викрав комп'ютер, він навіть і не здогадувався, бо розмови між підсудним та охоронцем він не чув.

Протоколом огляду місця події, в ході складання якого було оглянуто приміщення бухгалтерії 1111 „Проців" з яого вилучено записник з написами, зробленими ОСОБА_1

(а.с. 7-9)

Протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання , в ході складання якого свідок ОСОБА_2, серед пред'явлених йому фотознімків, впізнав ОСОБА_1, що саме цього хлопця він возив на 1111 „Проців" .

(а.с. 71-72)

Протоколом огляду предметів в ході складання якого було оглянуто вилучений під час огляду місця події записник з написами зробленими ОСОБА_1

(а.с.101)

Довідкою вартості викрадених речей.

(а.с. 109)

Оцінюючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаний з насильством , яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, з проникненням у сховище та приміщення, за ч.З ст. 186 КК України.

Визначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що підсудний вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв тяжкий злочин до постановлення попереднього вироку, вину визнає частково, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням всіх зазначених обставин, даних про особу підсудного , суд вважає за необхідним призначити йому покарання, пов'язане з позбавленням волі.

Цивільний позов , що заявлений в справі, підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 за ч.З ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2009 року, шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно встановити ОСОБА_1 9 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати взяття під варту.

Строк відбуття покарання за даним вироком рахувати з 05.11.2010 року. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання відбуте за попереднім вироком від 28.12.2009 року, за період з

16.09.2009 року по 05.11.2010 року.

Стягнути із засудженого на користь ОСОБА_4 5465 грн. матеріальної шкоди.

Речові докази по справі - записник ,що знаходиться в камері схову при Бердичівському МВ, знищити.

Арешт, накладений на майно засудженого, згідно постанови слідчого від

05.05.2010 року, в цілях забезпечення позову, не скасовувати.

Стягнути із засудженого судові витрати у розмірі 187 грн.68 коп. і

перерахувати на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області, за експертні роботи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської обл. через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя підпис

Згідно: Суддя