Справа № 1-119/2008 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області

у складі : головуючого судді
-Кішковської З.А.,

при секретарі - Корінець Н.А.,

з участю прокурора -
Дяченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Снігурівка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Херсон, українки, громадянки України, з неповною
середньою освітою, не військовозобов”язаної, проживаючої (місце реєстрації)
АДРЕСА_1, не працюючої, раніше не судимої,

за ст. 164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області
від 25 червня 2007 року ОСОБА_1 зобов”язана до сплати аліментів у розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей : доньки ОСОБА_2
- ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь батька ОСОБА_4 через
позбавлення підсудної батьківських прав. Підсудна з моменту стягнення платежів - 17 травня 2007 року від сплати аліментів
злісно ухиляється, маючи тимчасові заробітки та грошовий дохід. На викликання
та попередження відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного
відділу юстиції не реагує.

Підсудна винною себе визнала повністю і пояснила, що дійсно її
зобов”язано до сплати аліментів на утримання дітей при вирішенні у суді позову
про позбавлення батьківських прав. Отримувані нею доходи витрачала на
забезпечення власних потреб. Надалі обіцяє від сплати аліментів не ухилятися.
На день розгляду справи поштовим
переказом внесла в рахунок аліментних платежів 500грн.

На підставі ч.3 ст. 299 КПК України та згодою учасників процесу суд не
провадив за недоцільністю дослідження доказів стосовно фактичних обставин
справи, які ніким не оспорювалися.

Дослідивши докази, суд кваліфікує дії підсудної за ст. 164 ч.1 КК
України, як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду, коштів на
утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, що є
злочином невеликої тяжкості, особу винної, яка за місцем проживання
характеризується посередньо, пом»якшуючі покарання обставини - щире каяття,
першу судимість, прийняття мір до погашення заборгованості платежів,
відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про можливість виправлення
ОСОБА_1 без відбування покарання та постановляє про призначення покарання у вигляді обмеження
волі в межах санкції статті
обвинувачення зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на
підставі ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК
України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України засуджену від відбування призначеного
покарання звільнити з випробуванням з іспитовим терміном на один рік.

Згідно ст. 76 п.п.2,3 КК України покласти на засуджену обов”язки не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання.

Зобов»язати засуджену ОСОБА_1
пройти курс протиалкогольного лікування у строк три місяці.

На вирок може бути подана апеляція
до Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд протягом 15 діб з моменту проголошення,
засудженим з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ