Номер провадження: 11-кп/785/805/15
Номер справи місцевого суду: 504/461/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2015 року м. Одеса

Колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

та засудженого: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м. Одеси від 30.03.2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, працюючий, машиністом технологічних насосів служби енергозабезпечення МП «Южний», має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2013 року народження, зареєстрований та фактично проживаючий в м. Южний,
засудженого за ст. 115 ч.1 КК України до 13 років позбавлення волі, з поміщенням в кримінальну-виконавчу установу закритого типу,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 визнаний винним в скоєні наступного кримінального правопорушення.
Так, 31.10.2013 року, о 14 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прибувши до будинку АДРЕСА_1 , де мешкала його дружина ОСОБА_9 , з якою він не проживав на протязі майже півроку, в ході сварки, яка перейшла в обоюдну бійку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на навмисне позбавлення життя ОСОБА_9 схватив останню за шию руками, здавив та утримував її доки вона не перестала подавати ознаки життя, тим самим спричинив смерть потерпілій ОСОБА_9 , яка настала на місті події.
Згідно висновку експерта №21-328/2013 від 02.12.2013 р. смерть ОСОБА_9 наступила від механічної асфіксії в результаті удавлення руками на що вказують: наявність крововиливів в коньюктивах, під плеврою легень, рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, а також наявність багаточислених ушкоджень в області шиї.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вказує що, міра покарання не відповідає його особистості та судом взагалі не прийнято до уваги, та не дано жодної правової оцінки стан його здоров`я, який підтверджується численною медичною документацією, та численні характеризуючи матеріали, то що він страждає на різні хронічні захворювання, які пов`язані з перенесеною у дитинстві черепно-мозковою травмою, в день скоєння злочину йому не здоровилось та він відчував головній біль, слабкість та інші недуги.
Крім того, просить змінити вирок в частині правової кваліфікації інкримінованого в вину кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, умисне вбивство, і застосувати статтю про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення за ст. 116 КК України умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки судом не об`єктивно розглянуто кримінальну справу без відповідного аналізу всіх обставин справи.

Заслухавши виступ судді-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, а засуджений в останньому слові просив її задовольнити, виступ прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню частково, за наступних обставин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення та дав об`єктивний аналіз доказам представленим сторонами обвинувачення та захисту і правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.115 ч.1 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншої людині.

Так, вина засудженого ОСОБА_8 у скоєні умисного вбивства жінки ОСОБА_9 у тому обсязі, як це визнав суд першої інстанції встановлена доказами приведеними у вироку, яким дана відповідна належна оцінка, а саме: показам самого підсудного, показам свідків, протоколам слідчих дій: огляду місця події, огляду трупа, огляду різних предметів, прийому заяв, огляду предмета з таблицею ілюстрацій, висновкам експертів, ви сновкам інших експертиз.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочину) визнав частково, не погодившись з кваліфікацією його дій за ст.115 ч.1 КК України та пояснив, коли йому було чотири роки, він отримав черепно-мозкову травму, в результаті якої у нього знизився зір. Спочатку перенесена травма сильно не відобразилася на його здоров`ї, однак з часом він все частіше став відчувати головний біль, з`явилися провали в пам`яті та роздратованість.
Через перенесену в дитинстві травму він був визнаний непридатним для проходження військової служби.
Далі він показав, що прийшовши 31.10.2013 року до жінки, йому захотілося забрати доньку щоб погуляти з нею на вулицю, однак ОСОБА_10 стала заперечувати та казала, щоб він йшов гратися дітьми його нинішньої співмешканки, в зв`язку з чим між ними виникла сварка, жінка стала кричати, стрибати та кидатися в бійку. Він в свою чергу намагався відсторонитися від неї, однак скандал продовжувався, та в цей момент ОСОБА_10 сказала йому, що донька не від нього, в зв`язку з чим ця звістка приголомшила його, він дуже розлютувався, в голові стало шуміти, та що трапилося далі він не пам`ятає, а коли донька стала плакати, ОСОБА_10 вже лежала на ліжку та похрипувала. Потім він не знав що робити, став звертатися до дружини, але вона не відповідала, а зрозумівши що вона не дихає, почав робити штучне дихання та масаж серця, проте це результат не дало, після чого він взяв ОСОБА_10 на руки та переніс на диван у великій кімнаті та викликав швидку допомогу та міліцію. Через перенесений нервовий струс він вжив горілку з пляшки, яку знайшов у тумбочці в кухні. Свою вину у вбивстві не визнав, оскільки не мав наміру вбивати дружину, однак зрозуміє, що смерть настала внаслідок його дій.
На думку колегії суддів доводи ОСОБА_8 про те, що він скоїв злочин у стані сильного душевного хвилювання не відповідають дійсності так як відсутня головна ознака - раптовість яка виникла внаслідок сварки між ним, та його дружиною, та його протиправного насильства.
Згідно п. 23 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року, суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено ст. 116 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід підносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
У випадках, коли вбивство вчинено або тяжке тілесне ушкодження заподіяно після того, як стан сильного душевного хвилювання минув, дії винного потрібно кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за вчинення зазначених злочинів без пом`якшуючих обставин. Неправомірна поведінка потерпілого в такому разі може бути визнана обставиною, що зменшує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання винного.
Аналізуючи приведені у вироку покази допитаних в суді першої інстанції по справі свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ретельно з`ясувавши обставини спільного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , суд прийшов до правильного висновку, що жоден з трьох вищевказаних чинників, що міг би спричинити стан сильного душевного хвилювання в обвинуваченого, місця не мав.
Що стосується доводів о скоєні кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння колегія суддів приймає до уваги доводи які вказані в апеляційної скарги, що:
- Актом № 4 комісійної стаціонарної комплексної судової психіатричної експертизи КУ «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» від 21.01.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_8 , в період скоєння правопорушення не страждав хронічним психічним розладом, іншим болючим психічним розладом, у тому числі тимчасовим хворобливим психічним розладом, перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, і міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Водночас психологічна мотивувальна частина Акту, що підписана психологом судовим експертом ОСОБА_15 , містить висновки про те, що із інших особистих особливостей необхідно відмітити наявність такої риси як підвищена вірогідність реалізації емоційної напруги у безпосередній поведінці. Вказані особисті особливості можна узагальнено позначити як «загострення» характерних рис (акцентуація характеру) по збудженому типу. Акцентуація характеру могла сприяти вчиненню інкримінованому йому діянню.
Між тим вказана мотивувальна частина також містить посилання на те, що обвинувачений при вчиненні інкримінованого йому діяння знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсності. Далі в експертному висновку експерт - психолог вказує, що стан простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння перекручує фізіологічність протікання психічних процесів і тим самим виключає можливість виникнення стану фізіологічного афекту або іншого емоційного стану, який міг би вплинути на свідомість і діяльність.

Вказані обставини, а саме те, що ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності та спростовуються:

- актом судово-медичного огляду ОСОБА_8 , відповідно до якого він вжив спиртний напій горілку о 14-00 год. 31.10.2013 року.

- свідченнями лікаря Комінтернівської центральної районної лікарні ОСОБА_16 , яка показала, що саме вона оглядала його та всі данні, що були внесені до акту огляду, в тому числі і час вживання ОСОБА_8 спиртного вказаного в акті 14-00 год. 31.10.2013 року, відповідає дійсності;

- висновком експерта № 21-328/2013 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 , відповідно до якого: «Ступень вираженості трупних явищ при огляді трупа на місці виявлення (31.10.2013 р. о 17.24 год.) вказує на те, що з моменту настання смерті ОСОБА_9 , до моменту огляду могло пройти близько 2-4 годин, що свідчить про те, що смерть ОСОБА_9 настала близько 13-30 год., тобто до вживання ОСОБА_8 алкоголю, яке мало місце в 14-00 год.;

- показами експерта Яворського, який підтримав висновок № 21-328/2013 судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 , відповідно до якого: «Ступень вираженості трупних явищ при огляді трупа на місці виявлення (31.10.2013 року о 17.24 год.) вказує на те, що з моменту настання смерті ОСОБА_9 , до моменту огляду могло пройти близько 2-4 годин, що свідчить про те, що смерть ОСОБА_9 настала близько 13-30 год. Та підтвердив, що смерть ОСОБА_9 настала у період 13 год. 30 хв.;

- показами експерта ОСОБА_17 , яка показала, що висновки комісійної стаціонарної комплексної судової психіатричної експертизи від 21.01.2014 року ґрунтуються на тому, що у період скоєння злочину він, ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Посилаючись на матеріали кримінального провадження, які були надані для проведення експертизи, ОСОБА_17 не змогла послатися (привести) на конкретний документ, який би свідчив про те, що ОСОБА_8 у період досліджуваної події знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Слід звернути увагу суду, що посилка на вказаний документ відсутня і в самому Акті № 4 комісійної стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи. Крім того, вказані данні взагалі відсутні в матеріалах кримінального провадження та не встановлені при дослідженні судом доказів, які були надані стороною обвинувачення в судовому засіданні. При цьому, експерт у судовому засіданні показала, що при проведенні дослідження ОСОБА_18 заперечував вказаний факт, посилаючись на те, що вжив алкоголь після смерті дружини. ОСОБА_17 також показала, що вона не є спеціалістом в галузі психології та не може надати відповіді стосовно того, чи знаходився ОСОБА_8 в період досліджуваної події в стані сильного душевного хвилювання з точки зору психології.

- показами ОСОБА_8 даними в ході досудового розслідування, при проведенні слідчого експерименту на місці події в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де він показав, що в дійсності відбувалось в цей день, та додаткового допиту 28.11.2013 року у якості підозрюваного, в ході якого також показав, що 31.10.2013 року в період до інкримінованого мені в вину злочину він алкогольних напоїв не вживав;

- в ході судового засідання ОСОБА_8 в категоричній формі заперечував той факт, що в день інкримінованого в вину діяння, до дослідженої події він вживав алкогольні напої, зазначив, що напередодні 30.10.2013 року у вечірній час я вжив алкоголь, також я вжив алкоголь після інкримінованої мені в вину події, коли мене «лихорадило, трясло, коли я не міг заспокоїтися, зосередитися, у зв`язку з чим, з метою заспокоїтися вжив алкоголь».

Вказані протоколи не були надані судовому експерту - психологу сумісно з матеріалами справи та не були прийняті ним при проведенні експертного дослідження.

Колегія суддів вважає за необхідне, виключити як доказ вживання ОСОБА_8 алкоголю в момент скоєння кримінального правопорушення (злочину) - протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 31.10.2013 року (а.с. 28), як не допустимий, тому що не вказані необхідні реквізити документу - заклад охорони здоров`я, при якому не проводилися біологічне середовище, забору крові, та відсутні результати дослідження, та не вказані конкретні признаки алкогольного сп`яніння, а також цей документ складено не уповноваженою особою - лікарем акушером-гінекологом ОСОБА_16 , яка не має відповідної кваліфікації, а також виключити з мотивувальної частини вироку вказівку на кваліфікуючу ознаку, що кримінальне правопорушення (злочин) відноситься до категорії особливо тяжких відповідно до ст.12 КК України, так як це в же вказано у самій диспозиції статті кримінального закону та не потребує додаткової кваліфікації.
Таким чином, у зв`язку з тим, що колегія суддів виключає обставини справи отягаючи покарання, як скоєння кримінального правопорушення (злочину) у стані алкогольного сп`яніння, а також посилання на те, що злочин відноситься до категорії особисто тяжких відповідно до ст. 12 КК України і врахування наслідків які настали у виді смерті потерпілої, вважає за необхідне пом`якшити покарання ОСОБА_8 , при цьому взяти до уваги його стан здоров`я, якому виявлений діагноз: «Розлад адаптації, зовнішній розлад емоційна поведінка, вегето судинна дистонія», але призначити міру покарання в рамках санкції статті 115 ч. 1 КК України з позбавленням волі на строк 10 (десять) років.
Дане призначене покарання, на дуку колегії суддів, буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного та куруючись: ст. ст. 405 та 407, КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 частково задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 березня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 засудженого за ст. 115 ч. 1 КК України змінити. Виключити із формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним та мотивувальної частині вироку вказівку суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_8 злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також посилання на те, що злочин відноситься до категорії особисто тяжких відповідно до ст. 12 КК України і врахування наслідків, що настили у виді смерті потерпілої, та пом`якшити йому покарання.

Призначити ОСОБА_8 за ст. 115 ч. КК України 10 (десять) років позбавлення волі, а в іншій частині даний вирок залишити без змін.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишить тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеської області.

Ухвала колегії судів набирає закону силу з моменту оголошення, та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Копія вірна.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2