Справа № 1-617/12
Провадження № 1/1015/359/2012
В И Р О К

іменем України

27.09.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Богданова Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого останній раз вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2011 року за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1, будучи судимим за повторне незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, на шлях виправлення не став, та вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

13.06.2012 року близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_2, знаходячись з тильної сторони СТО «АТМ», розташованої за адресою: Київська області, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, 16, де, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав 9 одиниць металевих труб діаметром 40 мм довжиною кожна 4 м вартістю 70,74 грн. на загальну суму 636,66 грн., але не залежно від своєї волі не довів свій злочинний умисел до кінця, викраденим не зміг розпорядитися за власним розсудом, оскільки був затриманий ОСОБА_3

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, визнав, повністю підтвердив обставини його вчинення та суду пояснив, що на життя він заробляє тимчасовими заробітками, оскільки в силу хронічних хвороб не може знайти постійного місця роботи з заробітком, який хоча б мінімально забезпечував його проживання. Час від часу він збирає металобрухт, здає його в пункт прийому, за що отримує кошти. Так було і 13.06.2012 року. Коли він йшов до зупинки «Янтарна», що на вул. В. Кільцева в м. Києві, на пагорбі помітив металеві труби довжиною по 3-4 м, які знаходилися з тильної сторони СТО. Цього ж дня близько 10 години, коли ОСОБА_1 повертався, скинув 9 металевих труб із тих, які бачив до цього, на травяний покрив, почав їх чистити від бруду, хотів найняти автомобіль для транспортування цих труб для здачі їх на металобрухт. Але до нього підійшов незнайомий чоловік, який його затримав. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, пояснив, що він повністю усвідомив протиправність свого поступку, морально засуджує себе за вчинене, готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене, просив його суворо не карати, при призначенні покарання врахувати незадовільний стан його здоровя, запевнив, що в подальшому не допустить протиправної поведінки.

Крім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується також письмовими доказами, які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- постановою від 22.06.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 1); заявою ОСОБА_2 від 13.06.2012 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до незнайомого їй чоловіка, який намагався з тильного боку СТО «АТМ», розташованого в с. Петропавлівська Борщагівка по вул. Петропавлівська, 16, таємно викрасти 9 одиниць металевих лісів довжиною по 4м кожні, чим завдати їй матеріального збитку на загальну суму 3000 грн. (а.с. 6); протоколом огляду місця події від 13.06.2012 року, під час якого було оглянуто ґрунтове покриття, розташоване з тильної сторони автомагазину «АТМ» за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, 16, виявлено та вилучено 9 одиниць металевих споруд у вигляді металевих лісів (а.с. 7); звітом № 120М про проведення експертної оцінки рухомого майна, відповідно до висновку якого ринкова вартість 1 металевої труби «Ліса» довжиною 4 м і діаметром 40 мм, придбаної в 2005 році з урахуванням її зносу станом на 13.06.2012 року становить 70,74 грн. (а.с. 25-29); постановою від 19.08.2012 року про уточнення вартості викраденого, відповідно до якої слід вважати вірним вартість однієї металевої труби 70,74 грн., а загальну вартість за 9 одиниць металевих труб 636,66 грн. (а.с. 43).

Суд визнає, що підсудний дав суду правдиві покази, які підтверджуються сукупністю досліджених в ході судового слідства письмових доказів.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина підсудного у вчинені злочину доведена повністю, дії ОСОБА_1В, кваліфікуються судом за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу підсудного ОСОБА_1, який, задовільно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, вчинив злочин в період відбування іспитового строку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє на хронічний гепатит в стадії загострення, пневмонію. Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, яка полягає у належній критичні оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, щирому осуді цієї поведінки, готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене, та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, оскільки ОСОБА_1 є ВІЛ-інфікованим, хворіє на хронічний вірусний гепатит С, пневмонію, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, з урахуванням ставлення підсудного до вчиненого, відсутності претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілої, зважаючи на стан здоровя ОСОБА_1, враховуючи встановлені судом обставини, які помякшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь вчиненого ним діяння, приходить до переконання про можливість призначення підсудному ОСОБА_1 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України з врахуванням положень ст. 68 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу нижче, від найнижчої межі, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки приходить до переконання, що зважаючи на стан здоровя підсудного та його ставлення до вчиненого, саме така міра покарання буде достатньою для виправлення та перевиховання підсудного та не знаходить підстав для застосування інших видів покарань.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати у справі відсутні, долю речових доказів суд вирішує згідно ст.ст. 81, 330 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень на користь держави.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2011 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України та засуджено до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки виконувати самостійно.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази у справі: 9 (девять) металевих труб, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2 (а.с. 42) залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення прокурором та потерпілою, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.