Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Дніпропетровського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2015 року скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління МВС України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 15.12.2014 року, повернута.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 подав скаргу на бездіяльність слідчого після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і не навів доказів на підтвердження наявності перешкод для своєчасного звернення до суду із скаргою. А тому слідчий суддя не знайшов підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить ухвалу слідчого судді скасувати, поновити строк подання скарги на бездіяльність слідчого у разі, якщо його пропуск має місце, та призначити новий розгляд його скарги у суді першої інстанції по суті.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що пропустив строк оскарження бездіяльності, оскільки не отримав повідомлення про наслідки розгляду його заяви від 15.12.2014 року. Також звертає увагу, що слідчий суддя не перевірив факт отримання слідчим його заяви і прийняв рішення без його участі.
_________________________________________
Справа № 11-сс/796/494/2015
Категорія: ст.303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6
Доповідач: ОСОБА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, зазначаючи про те, що до теперішнього часу не має інформації про результати розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення, перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів провадження, 30.12.2014 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого ГСУ МВС України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 15.12.2014 року, направленою з Дніпропетровського слідчого ізолятора. Одночасно із скаргою ОСОБА_5 подав клопотання про поновлення строку оскарження бездіяльності слідчого, пропуск якого обґрунтував тим, що не отримав даних про наслідки розгляду його заяви в порядку, визначеному ст.214 КПК України.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя в ухвалі зазначив про те, що ОСОБА_5 пропустив передбачений ч.1 ст.304 КПК України строк подання скарги, і не знайшов підстав для його поновлення.

Між тим, з висновками слідчого судді про подання ОСОБА_5 скарги поза межами передбаченого законом процесуального строку колегія суддів не погоджується, оскільки відомості про дату отримання слідчим заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.12.2014 року, з якою закон пов`язує початок обчислення строку подання скарги, в справі відсутні. І на вказані обставини правильно звертається увага в апеляційній скарзі.

З листа першого заступника начальника Головного слідчого управління МВС України від 20.02.2015 року № 13/4/1-3443 вбачається, що 26.12.2014 року до МВС надійшов ряд звернень ОСОБА_5 стосовно неправомірних дій працівників правоохоронних органів ГУ МВС України у Дніпропетровській області та з інших питань, які для розгляду в межах компетенції в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», направлені до ГУ МВС України у Дніпропетровській області, а копії звернень до прокуратури Дніпропетровської області як до органу, що здійснює нагляд за дотриманням законності.

З огляду на те, що заява ОСОБА_5 надійшла до ГСУ МВС України 26.12.2014 року, скарга на бездіяльність слідчого подана ним з дотриманням передбаченого законом строку.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ухвала слідчого судді про повернення скарги не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що згідно з ст.ст.407, 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого по суті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заява ОСОБА_5 направлена відповідно до територіальної юрисдикції до ГУ МВС України у Дніпропетровській області та прокуратури Дніпропетровської області для розгляду, і це не суперечить положенням ст.ст.214, 218 КПК України та Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 року.

До того ж, з наявних у провадженні матеріалів неможливо зробити висновок про те, чи містить заява ОСОБА_5 відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто дані про ознаки злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України. Отже, доводи в апеляційній скарзі не дають підстав вважати її саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, відомості про яке згідно з ст.214 КПК України підлягають внесенню до ЄРДР, та початку кримінального провадження.

За таких обставин підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 15 грудня 2014 року, скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 15 грудня 2014 року, відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3