Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-129/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого Бакланова Р. В.

при секретарі Вєчканова С. В.,

з участю: прокурора Наумова О.А.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, судимого:

- 4 вересня 2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми по ч.1 ст. 304, ст. 353, ст. 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

- 12 травня 2011 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 4 вересня 2009 року у виді одного місяця позбавлення волі, і остаточно до відбуття визначене покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

по ст. 128, ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, інваліда 3 групи, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, не судимого

по ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2011 року о 20 годині ОСОБА_2 перебуваючи на веранді будинку, що належить ОСОБА_4 та знаходиться за адресою - Сумська область Лебединський район с. М.Бобрик, вул. Першотравнева, 21, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків із ОСОБА_1 під час короткочасної фізичної сутички, намагаючись звільнитись від утримування за шию ОСОБА_1, наніс два удари ліктем по тулубу справа та необережно завдав середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_1

Крім того 16 квітня 2011 року о 21 годині ОСОБА_2 за попередньою змовою із ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою вчинення крадіжки чужого майна, на пропозицію ОСОБА_3 прийшли до двору ОСОБА_5 що знаходиться за адресою - Сумська область Лебединський район с. М.Бобрик вул. Першотравнева 14, де діючи за попередньою змовою та разом для того, щоб перенести викрадене у ліс, де сховати до наступного ранку, щоб в подальшому продати, від двору на вулиці Першотравнева с. М.Бобрик Лебединського району Сумської області умисно таємно за попередньою змовою групою осіб викрали дві металеві борони середнього класу, придбані у 2004 році, бувші у використанні, які належать ОСОБА_5, вартістю за дві штуки 1196 грн.60 коп. Викрадені борони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 віднесли у напрямку господарства № 19 вул. Першотравнева, с. М.Бобрик Лебединського району Сумської області, однак не встигли розпорядитися ними так як були викриті та затримані ОСОБА_6, при цьому не виконавши усіх дій, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що 15 квітня 2011 року близько 17.00 год. він приїхав з м. Суми до с. М.Бобрик. Близько 20.00 год. до них зайшла сусідка ОСОБА_7 та повідомила, що її знайомий ОСОБА_1 напився та буйно себе поводить і попросила вигнати його з господарства. Він разом зі своєю співмешканкою та її хрещеною пішов до господарства ОСОБА_7, щоб заспокоїти пяного ОСОБА_1. Коли ОСОБА_7 сказала ОСОБА_1, щоб він пішов геть, він вдарив її в обличчя. Він зробив ОСОБА_1 зауваження на що ОСОБА_1 накинувся на нього, схопив ззаду за шию рукою і вони упали з ним на підлогу в веранді. Він лежав зверху на ОСОБА_1 та намагався вирватися, при цьому вдарив декілька разів його в груди. Потім їх розмирили жінки і він пішов додому, а ОСОБА_1 залишався в будинку. Крім того 16 квітня 2011 року близько 18.00 год. до нього зайшов ОСОБА_3 і вони з ним повечеряли. Під час вечері вони вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_3 вийшов на 15-20 хвилин повернувшись, запропонував йому піти з ним і перенести метал, на що він погодився. Вони пішли до двору ОСОБА_5 десь о 21.00 год., не дійшовши кілька метрів біля поваленого дерева лежали борони, вони зупинилися, взяли по бороні і почали нести у напрямку його господарства. ОСОБА_3 перший відніс борону до господарства №19 та поклав її під дерево, а потім повернувся до нього і допоміг та сказав, що носити важко, і він піде по візок. Через 10 хв. ОСОБА_3 повернувся, візок залишив метрів за 50 від борін. У цей час у господарстві загавкав собака і за двір вийшов ОСОБА_6 і побачив їх та зателефонував власнику борін, який сказав, щоб вони їх повернули туди, звідки взяли. Вони з ОСОБА_3 назад віднесли борони. У вчиненому розкаюється.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що 16 квітня 2011 року близько 21.00 год. він разом з ОСОБА_2 пішов красти борони. Пройшовши з боронами метрів 150, він пішов за візком, бо було важко їх нести. Коли він повертався з візком, їх побачив ОСОБА_6 та сказав, щоб повернули борони туди, де їх взяли. Він відніс одну борону, а потім разом з ОСОБА_2 іншу.

Допитавши підсудних, свідків, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні злочинів передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України, наступними доказами:

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що 15 квітня 2011 року він різав у своєї сусідки ОСОБА_8 порося, після чого випив горілки та пішов додому. Ввечері до нього зателефонувала ОСОБА_7 і запросила до себе додому. О 19.00 год. він прийшов до ОСОБА_7 вони порозмовляли з нею, потім вона сказала, щоб йшов додому. Але на її прохання він не реагував, йому не хотілося йти додому. Потім вона почала його виганяти, але він не йшов і тоді вона йому сказала, що покликає ОСОБА_2, щоб той його вигнав. Коли прийшов ОСОБА_2 то попросив його піти, але він все рівно не йшов. Потім він схватив ОСОБА_2 за шию і вони з ним разом впали на підлогу, де він його прохав, щоб пішов з господарства ОСОБА_7. Коли ОСОБА_2 намагався вирватися від нього, то він наніс удари, а потім вони разом піднялися та помирилися. Претензій до ОСОБА_2 не має. ОСОБА_2 вдарив його на підлозі два рази.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 15 квітня 2011 року вона зателефонувала до ОСОБА_1 та запитала, чи він не брав продукти з її холодильника, на що він відповів, що прийде до неї. Через деякий час прийшов до ОСОБА_1 і сказав, що нічого у не брав з холодильника. ОСОБА_1 був пяній. Порозмовлявши з ним, вона йому сказала, щоб він йшов додому, але він не хотів і вона пішла до ОСОБА_2, щоб той вигнав ОСОБА_1 з господарства. Коли прийшов ОСОБА_2, то він сказав ОСОБА_1, щоб той йшов до себе додому, але він не хотів. Потім вона побачила, як вони разом впали у веранді на підлогу а потім встали й помирилися. Бійки не бачила.

Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_9 у потерпілого ОСОБА_1 були зламані 5,6 ребра з правого боку. Переломи ребер могли утворитися від удару тупого предмету по поверхні тілу. Тому можливо, що при таких обставинах, про які розповідав ОСОБА_2, могли утворитися такі тілесні ушкодження. У потерпілого могли утворитися ушкодження і від того, що підсудний на нього впав, і від удару також.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу відтворення обстановки і обставин події від 21 квітня 2011 року з участю ОСОБА_2 (а.с.55-58) вбачається, що під час під час відтворення обстановки і обставин події він розповів як 16.04.11 року о 21 годині із ОСОБА_10 на його ж пропозицію викрав дві борони від двору № 14 вул. Першотравнева с. М.Бобрик, що належить ОСОБА_5 та показав, як їх несли, та те були затримані ОСОБА_6 біля господарства № 19 вул. Першотравнева с. М.Бобрик , не виконавши всіх дій які вважали за необхідними для успішного викрадення борін.

З дослідженого у судовому засіданні висновку товарознавчої експертизи № 65 від 21 квітня 2011 року (а.с.70-71) вбачається, що вартість двох металевих борін середнього класу , придбаних у 2004 році вагою 50 кг та висотою 140 см. станом на 16.04.11 року становить 1196,60гривень.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу відтворення обстановки і обставин події від 21 квітня 2011 року з участю ОСОБА_2 (а.с.60) вбачається, що під час під час відтворення обстановки і обставин події він розповів як 15 квітня 2011 року о 20 годині у будинку № 21 вул. Першотравнева с. М.Бобрик наніс два удари ліктем назад ОСОБА_1, який лежав на підлозі на веранді на спині, а ОСОБА_2 лежав на ньому зверху на спині і наносив удари ліктем назад - у груди ОСОБА_1

З висновку судово-медичної експертизи №102 від 21 квітня 2011 року (а.с.77) вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини та перелом 5-го,6-го ребер справа по середньо-ключичній лінії, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження так як для зрощення переломів необхідний час більше 21 дня і могли утворитися від не однократної дії ( не менше 2-х ударних дій) тупих предметів із обмеженою поверхнею, від прямої ударної дії у праву половину грудної клітини.

Заслухавши пояснення підсудних, дослідивши докази у справі, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена в повному обсязі та вважає за необхідне вчинені ним дії кваліфікувати по ст. 128 КК України, так як він вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім того суд вважає за необхідне вчинені ОСОБА_2 дії кваліфікувати по ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України так як він скоїв незакінчений замах на крадіжку, тобто замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала б за необхідне для доведення злочину до кінця.

При обранні підсудному ОСОБА_2 виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, характеристику підсудного з місця проживання та визнання ним своєї вини.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає необхідним обрати підсудному ОСОБА_2 міру покарання у виді обмеження волі, оскільки його не можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення засуджених та попередження інших злочинів.

Крім того суд вважає за необхідне, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднати підсудному ОСОБА_2 не відбуте ним покарання по вироку Лебединського районного суду Сумської області від 12 травня 2011 року.

Також суд вважає за необхідне вчинені ОСОБА_3 дії кваліфікувати по ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України так як він скоїв незакінчений замах на крадіжку, тобто замах на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала б за необхідне для доведення злочину до кінця.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер i ступінь тяжкості вчиненого злочину, мотиви та цілі його вчинення, посередню характеристику по місцю проживання.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає необхідним обрати підсудному ОСОБА_3 міру покарання у виді обмеження волі, оскільки його не можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Мiру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_3 суд вважає за необхідне залишити попередню - підписку про невиїзд.

Суд вважає, що обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Сумській області судові витрати - за проведення товарознавчої експертизи кошти в сумі 168 грн. 84 коп. тобто по 84 грн.42 коп. з кожного.

Також суд вважає за необхідне речові докази у справі дві борони середнього класу, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 вважати повернутими власнику.

Враховуючі те, що підсудний ОСОБА_3 вчинив умисний злочини який не є тяжким він є інвалідом третьої групи, його згоду на застосування Закону України Про амністію від 8 липня 2011 року суд вважає за необхідне застосувати до підсудного п. г) ст. 1 цього закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 128; ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- по ст. 128 КК України у виді двох років обмеження волі,

- по ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців обмеження волі,

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді двох років обмеження волі.

Застосувавши ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднати шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання по вироку Лебединського районного суду Сумської області від 12 травня 2011 року та остаточно за сукупністю вироків визначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

Міру запобіжного заходу щодо підсудного залишити попередньою тримання під вартою.

Міру покарання рахувати з 12 травня 2011 року.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання по цьому закону у виді одного року шести місяців обмеження волі, застосувати п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію»від 8 липня 2011 року від покарання звільнити.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_3С, залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області , код класифікації доходів бюджету 2501100, р/р 0011, МФО 837013 банк ГУДКУ в Сумській області кошти на відшкодування витрат на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі по 84 грн. 42 коп. з кожного.

Речові докази: дві борони середнього класу, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 вважати повернутими власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому ОСОБА_2 з моменту вручення йому копії вироку через Лебединський районний суд.

Суддя:

ОСОБА_11