№ 1-148
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2008 року.
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

головуючого-судді
Богдана С.І.

при секретарі Яценко
Н.М.

з участю прокурора
Понзюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Чернівці справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженка та мешканка АДРЕСА_1, українки, освіта середньо-спеціальна,
одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючої, не судимої в
силу ст.. 89 КК України, гр.. України ,

у
вчиненні злочину передбаченого ст.. 186 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_1 02 листопада 2007 року, біля 15 год., знаходячись в
квартирі АДРЕСА_2 де проживає потерпіла ОСОБА_2, з корисливих мотивів, діючи
умисно, шляхом ривка, відкрито заволоділа майном потерпілої, а саме, золотими
сережками „ Перстки ” вартістю 1441 грн. 60 коп., з викраденим скрилася з місця
вчинення злочину та розпорядилася ним на власний розсуд.

В судовому
засіданні підсудна своєї вини не визнала і пояснила, що вона приїхала в м.
Чернівці шукати роботу і одночасно шукала житло. В журналі „ Від і ДО ”
натрапила на об”яву про те, що здається кімната в АДРЕСА_2. Вона приїхала за
вказаною адресою, познайомилася з ОСОБА_2, яка давала об”яву. Декілька разів
приїхала до ОСОБА_2, та запропонувала продати її старі речі в селі де вона
проживає. 02.11.2007 року вона приїхала до ОСОБА_2 , та стала виймати старі
поношені речі свого гардеробу та складати в пакет, а також витягла три пари
золотих сережок і запропонувала також подивитися на них чи можна їх продати.
Одні із сережок їй сподобалися , вона вирішила їх взяти для своєї доньки і
написала ОСОБА_2 розписку, що вона винна їй 1500 грн.. Сережки взяла з собою і поїхала
в село, а через деякий час їй стало відомо, що ОСОБА_2 звернулася в міліцію і
звинуватила її , що вона вкрала у неї золоті сережки. ЇЇ затримали працівники
міліції, помістили під варту, приїхав її чоловік і повернув ОСОБА_2 1500
гривень вартості сережок які вона взяла у ОСОБА_2. Ніяких речей більше вона у
потерпілої не брала, нічого не викрадала.

Незважаючи на невизнання вини підсудною, суд вважає, що її вина знайшла
своє підтвердження показами потерпілої, свідка та матеріалами справи.

Невизнання вини підсудною суд розцінює як
намір ухилитися від відповідальності та ввести в оману суд.

Так,
потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що вона проживала зі своїм співмешканцем, який
також має квартиру і вони вирішили одну квартиру здавати в найом, а в іншій
проживати. Дала об”яву в газету і через деякий час зателефонувала жінка,
просила здати їй в найом квартиру, вона дала їй адресу де можна було
зустрітися, та жінка повідомила, що її звати ОСОБА_1 і вона проживає з донькою.
В жовтні 2007 року приїхала до неї в квартиру і сказала, що якщо є у неї старі
речі з одягу, то вона може їх взяти і в селі де проживає вона може їх продати.
Вона погодилася і дала їй речей приблизно на 1500 грн., та написала розписку ,
що поверне їй цю суму. 02.11.2007 року знову приїхала до неї на квартиру і
запитала чи немає ще речей на продаж, але за попередні речі грошей не принесла,
сказала, що не всі речі продані і гроші принесе після реалізації. Вона
витягнула з шафи золоті сережки, які нею були придбані в 2006 році і тримала в
руках роздивляючись їх. В той час в квартирі крім підсудної була її сусідка
ОСОБА_3. Підсудна різко підійшла до неї, схопила з її рук золоті сережки,
взявши свою сумку вибігла через вхідні двері з квартири. Вона кричала вслід за
підсудною щоб та повернулася і віддала сережки, за станом свого здоров”я не
могла бігти за нею. Через деякий час по телефону зв'язалася з підсудною, та
почала її ображати, проклинати, заявила, що сережки не віддасть, а тому вона
звернулася до міліції. Після чого приїхав чоловік підсудної і віддав їй 1500
грн. за речі які вона давала підсудній для продажу, а за золоті сережки грошей
ніхто до теперішнього часу не повернув. Тому просила стягнути з підсудної 1441
грн. 60 коп. вартості золотих сережок та моральну шкоду яка їй заподіяна в сумі
20000 грн.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що 02.11.2007 року в обідній час вона була
в квартирі ОСОБА_2, в квартиру прийшла ОСОБА_1 про щось говорила з ОСОБА_2, а
потім потерпіла стала збирати старі ношені речі одягу, складати їх в сумку для
того, щоб ОСОБА_1 їх продала. В цей час ОСОБА_2 витягнула з шафи золоті сережки
і почала їх роздивлятися, вони впали на підлогу. ОСОБА_1 різко підбігла до
ОСОБА_2, вихопила сережки з рук і забравши свою сумку вибігла з квартири. ОСОБА_2
кричала їй вслід щоб та повернулася і віддала сережки, але та не повернулася,
до теперішнього часу сережки потерпілій не повернуті і їх вартість також не
повернута, про це їй говорила сама потерпіла.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що в листопаді 2007 року йому розповідала
потерпіла про те, що до неї в квартиру приходила ОСОБА_1 брати старі речі на
продаж і коли вона держала в руках золоті сережки, ОСОБА_1 вихопила їх з рук в
втекла з квартири, при цьому була сусідка ОСОБА_3 яка все бачила.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали
суду, що вони приймали участь при порушенні кримінальної справи то проведенні
досудового слідства відносно ОСОБА_1, вона була затримана в порядку ст.. 115
КПК України, був повідомлений її чоловік, той приїхав і коли стало відомо, що
ОСОБА_1 забрала у потерпілої ОСОБА_2 золоті сережки, погодився повернути їх
вартість, разом поїхали до потерпілої і їй віддали їй 1500 грн..

Свідок
ОСОБА_7 показав суду, що він був на роботі за межами Чернівецької області, коли
приїхав додому, то дружини не було вдома, через деякий час йому зателефонували
і повідомили, що дружина ОСОБА_1 затримана працівниками міліції. Він приїхав в
м. Чернівці, в райвідділ міліції йому повідомили, що його дружина забрала у
ОСОБА_2 золоті сережки і треба віддати їх вартість потерпілій. Він поїхав
додому, взяв гроші, разом з дізнавачем ОСОБА_5 поїхали до потерпілої і він
віддав їй 1500 грн., вона сказала, що ніяких претензій більше немає.

З
протоколу усної заяви ОСОБА_2, яка будучи попереджена про кримінальну
відповідальність за неправдиве повідомлення про вчинення злочину, 24.12.2007
року звернулася з заявою про те, що 02.11.2007 року малознайома для неї ОСОБА_1
в її квартирі заволоділа її золотими сережками „ Перстки ” вартістю 1444
гривні.

З
розписки ОСОБА_2, яка була нею написана власноручно 21.01.2008 року вбачається,
що вона отримала від ОСОБА_7, чоловіка ОСОБА_1 1500 гривень.

Аналізуючи зібрані докази по справі суд вважає, що вина підсудної
знайшла своє підтвердження, її дії на досудовому слідстві за ст. 186 ч.1 КК
України кваліфіковані правильно, оскільки вона вчинила відкрите викрадення
чужого майна ( грабіж ).

Призначаючи покарання підсудній суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини що пом'якшують та обтяжують покарання, особу винної.

Те, що
підсудна позитивно характеризується, що має на утриманні неповнолітню дитину,
те, що шкода фактично потерпілій відшкодована і ці обставини суд визнає як за
пом'якшуючі.

Обставин, які би обтяжували вину підсудної
передбачених ст.. 67 КК України суд не знаходить.

З
врахуванням пом'якшуючих обставин та особи підсудної суд вважає, що її
виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, їй слід
призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України.

Що
стосується заявленого цивільного позову потерпілою то суд вважає, що у вимогах
про стягнення матеріальної шкоди потерпілій слід відмовити, оскільки
встановлено, що заподіяна шкода злочином потерпілій повернута. Що стосується
стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, оскільки винними діями підсудної,
потерпілій заподіяна моральна шкода, внаслідок неправомірних дій у
потерпілої порушився нормальний уклад життя, вона змушена була тривалий час
перебувати в пригніченому стані, погіршився стан її здоров”я. Суд вважає, що
моральну шкоду з підсудної слід стягнути в сумі 1000 гривень і така сума буде
відповідати тим моральним стражданням, які перенесла потерпіла заподіяним
злочином. Посилання потерпілої, що підсудна у неї взяла речей на суму 1500 грн.
не є тими діями в яких звинувачується ОСОБА_1, в цьому немає складу злочину,
якщо потерпіла вважає, що цими діями їй заподіяна шкода ОСОБА_1, то вона може
звернутися за захистом своїх прав в цивільному порядку.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати
винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст.. 186 ч.1 КК України і
призначити їй покарання у вигляді 120 ( ста двадцяти ) годин громадських робіт.

До
вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу у відношенні засудженої
ОСОБА_1 залишити вибрану - підписку про невиїзд.

Задовольнити цивільний позов заявлений потерпілою частково і стягнути з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1000 ( одну тисячу ) гривень заподіяної моральної
шкоди, в іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

На
вирок може бути подано апеляційну скаргу на протязі 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський
районний суд м. Чернівці, а засудженою в тому ж порядку і в той же строк з дня
вручення її копії вироку.

Суддя
Богдан С.І.