Справа №295/4473/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Житомира кримінальне провадження № 0000038 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вишпіль Черняхівського району Житомирської області, громадянки України, українки, не заміжньої, з неповною середньою освітою, не судимої, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22.02.2015 року близько 23 години 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання її знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна умисно, свідомо, таємно, шляхом вільного доступу, викрала зі стола кухні мобільний телефон марки Нокія 1280 IMEI НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім картка мобільного оператора Київстар № НОМЕР_2 , на рахунку якої знаходилось 10 гривень, який належить гр-ну ОСОБА_6 та з викраденим зникла, тобто реально розпорядилася викраденим.

Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_6 а саме: мобільний телефон марки Нокія 1280 IMEI НОМЕР_1 вартістю 200 гривень, в якому знаходилась сім картка мобільною оператора Київстар № НОМЕР_2 , вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходилось 10 гривень, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток на суму 230 гривень.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

17.03.2015 року у м. Житомирі між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення. Згідно цієї угоди ОСОБА_5 визнала в повному обсязі свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину, щиро розкаялась, а також відшкодувала потерпілому збиток в повному обсязі. Зі сторони потерпілого ОСОБА_6 не має жодних претензій до обвинуваченої стосовно моральної та матеріальної шкоди та надано згоду на призначення ОСОБА_5 погодженого в угоді покарання відповідно ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала повністю та підтримала угоду про примирення, укладену між нею та потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання підтвердив, що не має жодних матеріальних претензій до обвинуваченої та надав згоду на застосування узгодженого в угоді при примирення міри покарання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про примирення між сторонами відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, який згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає нормі ст. 471 КПК України, а саме: в угоді вказані сторони, які її уклали, дата її укладання, формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, істотні для цього кримінального провадження обставини (тяжкість злочину, особа обвинуваченого, щире каяття обвинуваченого, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; узгоджене покарання, яке відповідає вимогам ст. ст. 56, 65 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що не передбачені в угоді. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають вимогам КПК України, інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін, очевидна можливість виконанням обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. А тому угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведенням експертизи, в розмірі 245,52 грн. суд відповідно до вимог ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченої.

Речовий доказ мобільний телефон марки Нокія 1280 IMEI НОМЕР_1 , який зберігається у ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України необхідно залишити власнику. Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 17 березня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 245грн.52коп. процесуальних витрат.

Речовий доказ мобільний телефон марки Нокія 1280 IMEI НОМЕР_1 , який зберігається у ОСОБА_6 , - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог ч.5,6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; потерпілим - призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; постановлення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення наслідків затвердження угоди, невиконання судом вимог,встановлених ч.6,7 ст. 474 КПК України; прокурором - виключно з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода не муже бути укладена.

СУДДЯ: ОСОБА_1