Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 1-179/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2011м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Чорної Л.М.

при секретарі Нахильчук С.Ф.

з участю прокурора Шибінського В.Ф., Стецюка С.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не судимого, не працюючого, невійськовозобовязаного,

відданий до суду за ст. 296 ч. 2, ст.186 ч.1 КК України,

за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українеця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не судимого, військовозобов»язаного, не працюючого,

відданий до суду за ст. 296 ч. 2, ст.186 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2010 року близько 23 години в м. Красилові по вул. Грушевського поблизу «Побут комбінату» ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3, безпричинно грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, тобто зневажливо поставились до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабному поводженні, буйстві, поєднаним з спричиненням тілесних ушкоджень, проходячи повз автобусну зупинку, що по вул. Грушевського, вступили в словесну суперечку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в той момент сиділи на зупинці та розмовляли. Під час суперечки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали тікати від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сторону «Побут комбінату».

ОСОБА_2 наздоганяючи ОСОБА_4, з паркану вирвав деревяну штахету, і в подальшому наніс ОСОБА_4 два удари в область спини та шиї, від яких ОСОБА_4 впав на асфальт. Коли ОСОБА_4 знаходився на асфальті, то ОСОБА_2 наніс тому ряд ударів руками та ногами в область голови та тулуба, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого поперекового відростку першого поясничного хребця без зміщення, які відповідно до висновку експерта №14 відносяться до категорії середньої степені тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоровя; гематоми потиличної ділянки голови, саден лівого коліна, попереку, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 наздогнавши ОСОБА_6 збив його з ніг і наніс останньому ряд ударів руками та ногами в область голови та тулуба, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді саден в лобно-тімяній ділянці голови зліва, в ділянці мушлі правої вушної раковини, крововиливів в лівій та правій навколо очній ділянках, в завушній ділянці справа, в проекції 7-го ребра справа по задньо-підмишечній лінії, які відповідно до висновку експерта №153 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, тієї ж ночі близько 23 год. 10 хв., ОСОБА_2, в м. Красилові по вул. Грушевського поблизу «Побут комбінату» після вчинення хуліганських дій, попередньо не домовляючись із ОСОБА_3, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_4, відкрито заволодів мобільним телефоном «Нокія 6300» вартістю 900 гривень, із вмонтованою флеш картою ємкістю 195 Мб вартістю 50 гривень, сім-картою «Київстар» вартістю 30 гривень, на рахунку якої були гроші в сумі 18 гривень, витягнувши його з кишені куртки ОСОБА_4, в результаті чого заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 998 гривень.

Про вчинене ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_3 після завершення грабежу, коли ділився враженнями від скоєного.

Тієї ж ночі близько 23 год. 10 хв., ОСОБА_3, в м. Красилові по вул. Грушевського поблизу «Побут комбінату» після вчинення хуліганських дій, попередньо не домовляючись із ОСОБА_2, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6, відкрито заволодів мобільним телефоном «Моторола Е-398» вартістю 850 гривень, з сім-картою «Київстар» вартістю 30 гривень, грошей на рахунку якої не було, який знаходився в правій кишені джинсових штанів, і який належав потерпілому ОСОБА_6, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 880 гривень.

Про вчинене ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_2 після завершення грабежу, коли ділився враженнями від скоєного.

Вина підсудних у вчиненому стверджується зібраними по справі доказами.

Так, сам підсудний ОСОБА_2 вину свою у скоєному визнав повністю, щиросердно розкаявся, суду пояснив, що 10.04.2010 близько 21 години, коли він проходив повз магазин «Конвалія», що по вул. Грушевського м. Красилова, то зателефонував до свого знайомого ОСОБА_3. Іван йому відповів, що знаходиться біля атракціонів, також сказав, що його чекає. Коли він підійшов до атракціонів, то побачив знайомих ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Зустрівшись вони поговорили і всі разом пробули приблизно до 22 години. Коли перебували в парку, то він ніяких спиртних напоїв не вживав. Після парку вони всі разом вирішили піти до магазину «Гетьман», що по вул. Грушевського м. Красилова, де пробули приблизно до 23 години і тоді вирішили піти по домівках. Він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перейшли через проїзну частину дороги та пішли в сторону вул. Таращанської м. Красилова. Коли вони проходили повз зупинку побачили двох хлопців, які сиділи на лавці та розпивали спиртні напої. Коли вони проходили біля них, то він до хлопців щось сказав, але що саме не памятає. Після його слів між ними виникла розмова, яка в подальшому переросла в суперечку. Під час розмови з ОСОБА_4, останній взяв скляну пляшку і наказав йому не підходити, також сказав, щоб вони по доброму йшли додому. Після цього ОСОБА_4 розбив пляшку і почав йому погрожувати, при чому ОСОБА_4 почав відходити в сторону від нього, так як намагався втекти, він почав його наздоганяти з деревяного паркану вирвав штафитину і наніс спочатку два удари палицею в область спини від яких той впав на асфальт. Після падіння він ОСОБА_4 продовжував наносити удари, а саме спочатку він наніс три-чотири удари ногою в область тулуба і три-чотири удари рукою в область голови. Під час нанесення ударів по тулубу ОСОБА_4 збоку біля нього він побачив мобільний телефон і вирішив забрати, щоб в подальшому продати, а гроші витратити на власні потреби. Коли він піднімав телефон, то ОСОБА_4 лежав на асфальті і не вставав. Він крикнув до хлопців, щоб ті перестали бити іншого хлопця, оскільки він побіг за одним, а ОСОБА_3 та ОСОБА_7 залишилися біля ОСОБА_6 Після того як він крикнув до друзів, то всі побігли по дорозі в сторону вул. Партизанської м. Красилова. Коли від бігли від зупинки, то зупинилися і ОСОБА_3 сказав йому, що в ОСОБА_6 також забрав мобільний телефон. Після цього він до ОСОБА_3 сказав, щоб той віддав йому викрадений телефон, бо він знає, що з тими в подальшому робити. В нього на меті було, щоб телефони продати та отримані кошти розділити.

12.04.2010 року біля ЗОШ № 1 м. Красилова він зустрів знайомого ОСОБА_10, якому запропонував перепродати за 400 гривень викрадені два мобільних телефони, один «Нокіа 6300», інший «Моторола». ОСОБА_10 погодився на його пропозицію, тільки запитав, де були викрадені телефони, він відповів, що в м. Красилові, але ОСОБА_10 спокійно на це відреагував і сказав, що все буде нормально. Після цього він декілька раз бачив ОСОБА_10, який йому тільки обіцяв, що гроші за телефони поверне, але він їх не повертав, також той говорив, що телефони вже продав.Крім того, першим кому він пропонував перепродати викрадені мобільні телефони були ОСОБА_11 і ОСОБА_12, але ті на один день взяли дані телефони. Після чого він в них телефони забрав і передав для ОСОБА_10. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 він говорив, що телефони крадені, але ті все одно їх взяли для того, щоб перепродати.

Які дії під час бійки вчиняв ОСОБА_7 йому не відомо, оскільки він був сам, коли бив ОСОБА_4, а ОСОБА_7 був постійно із ОСОБА_3.

В нього на меті не було спричиняти тілесні ушкодження, також не було попередньої змови на викрадення мобільних телефонів.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у предявленому обвинуваченні за ч.1 ст.186 КК України визнав повністю, а за ч.2 ст. 296 вину визнав частково і показав, що удари наносив ОСОБА_6 через те, що той його ображав, а по факту вчинення злочинів показав наступне, що 10.04.2010 року близько 23 години він в м. Красилові поблизу магазину «Конвалія» зустрівся із ОСОБА_2 Віталіком, ОСОБА_7, ОСОБА_14 та його дружиною Тетяною. Від магазину «Конвалія» вони всі разом по одній алеї йшли в напрямку «Побут комбінату», коли дійшли до перехрестя, то всі разом перейшли через дорогу. Коли перейшли через дорогу та проходили повз автобусну зупинку, то побачили на зупинці двох хлопців, які розпивали спиртні напої. Проходячи повз хлопців з їхньої сторони до них щось було сказано і в свою чергу він разом із ОСОБА_2 Віталіком та ОСОБА_7 повернулися до хлопців, щоб запитати, що ті в них хочуть. Коли вони підійшли до них, то між ними виникла словесна суперечка в результаті якої один із хлопців, а саме ОСОБА_4 почав тікати і ОСОБА_2 побіг за тим, а він з ОСОБА_7 залишилися біля другого хлопця, а саме ОСОБА_6, який спочатку також тікав, але вони нього наздогнали. Після того як ОСОБА_15 з невідомих причин впав на землю, він підбіг до того та наніс декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, а після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 він з кишені у ОСОБА_6 вийняв мобільний телефон, який забрав собі з метою подальшого збуту та отримання коштів.Після цього вони втекли з того місця в напрямку «Газ контори». Біля вул. Партизанської всі трьох зупинилися і він побачив, що ОСОБА_2 також заволодів мобільним телефоном ОСОБА_4. Він сказав ОСОБА_2, що також викрав телефон і даний телефон віддав йому для того, щоб в подальшому збути та отримані кошти розділити. ОСОБА_7 тілесні ушкодження ОСОБА_6 не завдавав, де він знаходився не бачив.

Допитаний в судовому засідані ОСОБА_6 пояснив,що 10.04.2010 року близько 22 години він разом із товаришем ОСОБА_4 поверталися з роддому, де були у дружини свого знайомого, оскільки в нього народилася дитина. Вони вийшли з лікарні купили по пляшці пива і пішли в сторону «Побут комбінату», доходячи до комбінату вирішили присісти на автобусній зупинці, щоб поговорити та допити пиво. Було близько 23 години, повз них пройшли троє молодих хлопців, один із них сказав до них, щоб вони тихіше говорили, вони в свою чергу відповіли до тих, щоб ті самі тихіше говорили. Хлопці вже пройшли повз них, але буквально через 5 хвилин повернулися. Коли хлопці повернулися до них, то між ними виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку. ОСОБА_4 знаходився позаду нього і також розмовляв із двома хлопцями, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Під час бійки він почав тікати за ОСОБА_4 йому з заді був завданий удар тупим предметом в область голови від якого він впав на землю та втратив свідомість. Що далі відбувалося він не бачив, так як знаходився без свідомості. Коли прийшов до свідомості, то побачив, що він сам на зупинці ОСОБА_4 вже біля нього не було. Крім того він виявив відсутність мобільного телефону «Моторола Е-398», чорного кольору, який знаходився в правій кишені джинсових штанів. Хто саме його бив він сказати не може, оскільки не памятає.

Викрадений мобільний телефон він оцінює у 850 гривень, оскільки він був бувший у використанні, придбанній в лютому місяці 2010 року, флеш карти в телефоні не було, сім-карта «Київстар» коштує 30 гривень, на рахунку грошей не було.

Під час бійки в нього була розірвана куртка, яку він придбав в 2009 році за 350 гривень. Заявлений ним цивільний позов підтримує в повному об»ємі, телефон йому був повернутий слідством.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 10.04.2010 року близько 22 години 30 хвилин він разом із товаришем ОСОБА_6 вийшли з лікарні, оскільки в дружини товариша народилася дитина і пішли в сторону «Побут комбінату». Не доходячи до «Побут комбінату» вони вирішили присісти на автобусній зупинці, щоб поговорити, оскільки їм потрібно було через декілька днів здавати кров. Коли вони сиділи на зупинці та розмовляли, повз них пройшли три молодих хлопця. Вони не звернули на тих уваги і нічого в їхню сторону не говорили. Але хлопці буквально через декілька хвилин повернулися і один із тих вищого зросту, а саме ОСОБА_2 до них щось сказав і між ними виникла словесна суперечка. Під час суперечки він взяв скляну пляшку від пива, яка була в нього, та сказав до хлопців, щоб ті йшли додому і не зачіпали їх, бо нікому не потрібно проблем. Взявши пляшку він відійшов від зупинки в сторону «Побут комбінату», але він помало відходив і вийшло так, що ОСОБА_6 стояв між ним та хлопцями, а він в свою чергу тримаючи пляшку в руках говорив до хлопців, щоб ті не приставали до них. Він хотів зателефонувати до знайомого таксиста, щоб той приїхав та забрав їх, але коли він тільки розблокував телефон, то зі сторони хлопців він почув вислів, що куди він дзвонить і одразу йому був нанесений удар рукою в область тулуба, але від завданого удару він встояв на ногах і розвернувшись почав тікати від хлопців. Але коли він відбіг від зупинки приблизно на 4-5 м., то відчув удар тупим предметом по спині, потім було завдано ще один удар тупим предметом в область потилиці, від завданого удару він впав на землю. Після того як його збили з ніг і, по голові та тулубу йому почали наноситись удари руками та ногами. Від завданих ударів він втратив свідомість. Без свідомості він пробув приблизно 2-3 хв., а коли прийшов до свідомості, то хлопців вже не було і вставши він виявив зникнення мобільного телефону «Нокіа 6300».

Мобільний телефон «Нокіа 6300» він оцінює в 900 гривень. В телефоні була флеш карта 195 Мб вартістю 50 гривень, сім-карта «Київстар» вартістю 30 гривень, на рахунку були гроші в сумі 18 гривень.

В результаті бійки в нього були порвані спортивні штани, які він придбав за 100 гривень близько 2 років тому та спортивна куртка придбана близько 2-х років тому за 200 гривень.

Йому розповів брат, то він втратив свідомість в Красилівському РВ і звідти його було доставлено в Красилівську ЦРЛ, де він знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 11.04.2010 року по 15.04.2010 року. Мобільний телефон йому повернули з флеш карткою, але він не працює. Цивільний позов підтримує повністю.

Вину підсудних у скоєному підтвердив в суді свідок ОСОБА_11 який суду пояснив, що ОСОБА_2 він знає на протязі тривалого часу і перебуває з тим в дружніх відносинах. Так, приблизно в середині квітня 2010 року до нього зателефонував ОСОБА_2 і запропонував зустрітися біля Красилівської ЗОШ №3. На зустріч він прийшов разом із ОСОБА_12 Під час розмови із ОСОБА_2, останній запропонував їм перепродати викраденні мобільні телефони, їм було відомо, що телефони крадені, але вони все одно їх взяли, щоб продати. Дані телефони в них пробули приблизно 1 день можливо і менше, а саме в нього був мобільний телефон «Моторола», а в ОСОБА_12 «Нокіа 6300». В звязку із тим, що вони не змогли знайти гроші для того, щоб придбати телефони для себе тому і ОСОБА_2 в них забрав телефони і куди той в подальшому їх подів йому не відомо.

Свідок ОСОБА_12 на попередньому слідстві дав аналогічні покази (а.с.27 т.1). Свідок ОСОБА_16 на попередньому слідстві пояснив, що на протязі тривалого часу він товаришує з ОСОБА_10 і в середині квітня 2010 року, точно числа він не памятає, але на великій перерві він разом із ОСОБА_10 вийшов на вулицю, де на того вже чекав ОСОБА_2 Під час розмови з останнім ОСОБА_2 запропонував для ОСОБА_10 продати два мобільних телефони «Нокіа» та «Моторола». Під час розмови ОСОБА_2 не повідомляв для ОСОБА_10, що телефони крадені і про це ОСОБА_10 не міг знати. Також ОСОБА_2 говорив для ОСОБА_10, що телефони потрібно продати за гроші в сумі 400 гривень і якщо будуть потрібні документи на телефони, то він їх для ОСОБА_10 принесе через декілька днів. Він не чув, щоб ОСОБА_2 говорив, що телефони крадені.

Вина підсудних також стверджується показами свідка ОСОБА_14 даними на попередньому слідстві (а.с. 61 т.1).

Свідок ОСОБА_7П в суді пояснив, що 10.04.2010 року під вечір в центрі м. Красилова, але де саме не памятає він зустрівся із ОСОБА_3 та ОСОБА_9 Віталіком, після зустрічі вони погуляли по місту, зустріли ОСОБА_2, ОСОБА_14, дівчат Тетяну та Наташу. Після зустрічі вони пішли в сторону «Побут комбінату», йшли зі сторони магазину «Гетьман». Було вже приблизно 23 години, вони ішли в напрямку «Побут комбінату» по лівому тротуару. Коли дійшли до перехрестя, то ОСОБА_14 разом із ОСОБА_9 Віталіком та дівчатами пішли далі, а вони в свою чергу повернули ліворуч і пішли через перехрестя в сторону вул. Таращанської м. Красилова, оскільки проводили ОСОБА_2 додому. Перехрестя вони перейшли втрьох, а саме він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, коли вони переходили через перехрестя, то між собою розмовляли. Коли вийшли на тротуар поблизу автобусної зупинки, то на зупинці побачили двох чоловіків, які сиділи на зупинці і розпивали спиртні напої. Вони побачили чоловіків і пройшли далі повз зупинку, але коли вони проходили, то один із чоловіків щось сказав в нецензурній формі в їхню сторону. Почувши, що в їхню сторону говорять нецензурно, ОСОБА_2 одразу ж повернувся назад до зупинки, він з ОСОБА_3 також пішли за ОСОБА_2. Коли вони всі разом підійшли до зупинки, то ОСОБА_2 запитав в одного із хлопців, чому ті в їхню сторону висловлюються нецензурною лайкою. Почувши дані слова один із хлопців, а саме ОСОБА_4 схопив скляну пляшку ємкістю 0,5л. і почав розмахувати нею. Коли ОСОБА_4 почав розмахувати пляшкою, то ОСОБА_2 говорив до ОСОБА_4, щоб той поставив пляшку на землю. Чоловік взяв ту ж саму пляшку в руки розбив її об бордюр і почав їм погрожувати, при чому розмахував перед ними, такі дії він вчиняв приблизно за 3-4 м. від них. Побачивши розбиту пляшку в руках у хлопця вони почали відходити назад ОСОБА_4 хотів комусь дзвонити, потім положив назад телефон. Після того як ОСОБА_4 заховав телефон, і почав тікати від них. Побачивши, що ОСОБА_4 тікає, ОСОБА_2 побіг за тим, а він з ОСОБА_3 залишилися стояти поблизу зупинки і на зупинці з ними залишився також інший хлопець, а саме ОСОБА_6. Коли ОСОБА_2 побіг за ОСОБА_4, то через декілька метрів він побачив у ОСОБА_2 в руках палецю і ОСОБА_2 з тією палицею біг за хлопцем.

Коли він з ОСОБА_3 Івном Залишилися на зупинці,то ОСОБА_15 побачивши їх також почав тікати в сторону «Побут комбінату» за ОСОБА_4. Вони подумали, що ОСОБА_6 біжить бити ОСОБА_2 і вирішили побігти на допомогу їхньому товаришу. Коли вони бігли за хлопцем, він зашпортнувся і впав на асфальт. ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, але куди саме він не бачив. Коли він побачив, що ОСОБА_3 бє хлопця, то розвернувся та пішов додому не чекаючи на хлопців. Що далі було йому не відомо, бо він їх покинув. Додому він прийшов близько 00 год. 10 хв., 11.04.2010 року.

Доказами стверджуючими завдання підсудними тілесних ушкоджень потерпілим являються акт судово-медичного дослідження № 198 від 01.10.2008р. ( а.с. 27).

Вина підсудного у скоєному стверджується також протоколом огляду місця події ( а.с. 16,17 т.1), протоколом явки з повиною ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с.25-26 т.1), протоколом огляду та вилучення мобільних телефонів «Нокіа 6300» (а.с. 29,35 т.1), постановою про приєднання речових доказів до справи (а.с.36), протоколом огляду акумуляторної батареї та флешкартки (а.с.31 т.1), розпискою про отримання мобільного телефону ОСОБА_4 (а.с. 33-37 т.1), протоколом відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_6 (а.с.46-48, 52-56, 80-85, 106-110 т.1), довідкою Красилівської ЦРЛ про термін лікування потерпілого ОСОБА_4 (а.с60 т.1), висновком експертизи щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с.133 т.1) ОСОБА_4 (а.с.139-140 т.1), протоколом очної ставки (а.с.153-156 т.1).

Оцінивши зібрані по справі докази, суд находить вину підсудних за ст. 296 ч.2, ч.1 ст.186 КК України доведеною повністю. Їх дії попереднім слідством кваліфіковані вірно, як грубе порушення громадського порядку та відкрите викрадення чужого майна.

При обранні виду та міри покарання підсудним, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини справи, особу винних. Обставин, обтяжуючих вину підсудних, судом не встановлено.

Обставинами, помякшуючими покарання для підсудних судом визнається їх позитивна характеристика за місцем проживання, молодий вік, щире каяття у скоєному, що дає суду підстави призначити їм міру покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Міру запобіжного заходу підсудним до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді підписки про невиїзд. Цивільні позови потерпілих про стягнення завданих матеріальних збитків підлягають повному задоволенню, враховуючи, що мобільний телефон ОСОБА_6 повернуто слідством, а потерпілому ОСОБА_4 повернута сім картка, вартістю 50 грн. та мобільний телефон в несправному стані, таким чином на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягає стягненню вартість пошкодженої куртки вартістю 350 грн., на користь потерпілого ОСОБА_4 вартість пошкодженого одягу в сумі 300 грн. та вартість телефону без врахування вартості флеш картки в сумі 50 грн. та вартість витрат на лікування в сумі 88,52 грн. Моральні збитки підлягають частковому відшкодуванню виходячи з розумності та справедливості, а також перенесених страждань, в зв»язку із завданням тілесних ушкоджень в розмірі по 4000 грн. кожному з потерпілих.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і засудити, призначивши покарання 2 роки позбавлення волі.

Визнати винним за ч.1 ст.186 КК України, призначивши покарання 2 роки позбавлення волі.

В силу ст. 70 КК України остаточно визначити шляхом часткового складання покараннь - 3 роки позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вичинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобов"язати засудженого періодично з"являтись на реєстрацію в органи кримінально- виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, не виїзжати за межі України без дозволу органів кримінально- виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбачених ст..296 ч.2, 186 ч.1 КК України та засудити за ст..296 ч.2 КК України, призначивши покарання 2 роки позбавлення волі.

За ч.1 ст.186 КК України призначити покарання 2 роки позбавлення волі.

В силу ст. 70 КК України остаточно визначити шляхом часткового складання покарань - 3 роки позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вичинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобов"язати засудженого періодично з"являтись на реєстрацію в органи кримінально- виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, не виїзжати за межі України без дозволу органів кримінально- виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Цивільний позов про стягнення матеріальних збитків задовольнити, стягнувши на користь потерпілих завдані матеріальні збитки в сумі 1386 грн. та моральну шкоду в сумі 8000 грн.

Речові докази повернути за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 діб через Красилівський районний суд.

Суддя ОСОБА_17