Справа № 366/1010/15-к
Провадження № 1-кп/366/77/15
ВИРОК
Іменем України
19 травня 2015 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000017 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рагівка, Поліського району, Київської області, з середньою освітою, неодруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
07.03.2015 року, близько 13-ї години, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, маючи на меті назбирати вироби із чорного металу, оминаючи контрольно-перепускні пункти міліції встановлені по периметру зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення, на велосипеді марки «Україна» незаконно проник на територію зони безумовного (обов`язкового) відселення, і близько 13 год. 30 хв. прибув у відселене селище Поліське, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року, відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення, де у період часу з 13 год. 30 хв. до 15 год. 50 хв., назбирав виробів з чорного металу, у вигляді металевих труб, закріпивши їх на рамі велосипеда, маючи на меті перемістити вказані металеві вироби за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю у с. Рагівка Поліського р-ну Київської області, з метою збуту на пункт прийому металобрухту. Тим самим ОСОБА_3 вчинив дії, що порушують вимоги режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення, порушивши ст.12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, з причин, які не залежали від його волі, так як під час переміщення виробів із чорного металу побутового призначення, за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення, близько 16-ї години, 07.03.2015 року, в районі відселеного селища Поліське, ОСОБА_3 був виявлений працівниками міліції, вироби із чорного металу, загальною вагою 62 кг, були вилучені до Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що приблизно о 12 годин 07.03.2015 він з метою подальшого збуту, маючи на меті назбирати вироби із чорного металу, оминаючи контрольно-перепускні пункти міліції встановлені по периметру зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення, на велосипеді марки «Україна», взявши заздалегідь пилку по металу, незаконно проник на територію зони безумовного (обов`язкового) відселення, прибув у відселене селище Поліське до колишнього сільськогосподарського підприємства. На вказаному підприємстві, він назбирав вироби з чорного металу, а саме труби близько п`яти з довжиною два метри, та закріпивши їх на рамі велосипеда, почав слідувати за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю у с. Рагівка Поліського р-ну Київської області, з метою збуту на пункт прийому металобрухту. Але, близько 16-ї години, цього ж дня, в районі відселеного селища Поліське, ОСОБА_3 був виявлений працівниками міліції, вироби із чорного металу, загальною вагою 62 кг, та велосипед марки «Україна» були вилучені до Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області. Також, зазначив, що вказані протиправні дії він вчинив з метою реалізації металобрухту та отримання грошових коштів, які необхідні для лікування дитини. Крім того, повідомив суд, що на даний час він працює майстром на підприємстві по виготовленню пелетів, має постійний заробіток.

Вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Наявні в справі докази його винуватості, він не оспорює. Не вбачає потреби у допиті свідків та дослідженні доказів.

Суд, вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого ОСОБА_3 визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин, є злочином середньої тяжкості. Також, ОСОБА_3 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, характеризується за місцем проживання посередньо, офіційно не одружений, має на утриманні малолітню дитину, стан здоров`я задовільний, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює майстром на підприємстві та має постійний заробіток.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття в скоєному, саме ця обставина відображена у обвинувальному акті та підтверджена судом.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

Вирішити питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) гривень.

Цивільний позов не подавався.

Речові докази: велосипед марки «Україна» повернути законному володільцю ОСОБА_3 ; вироби із чорного металу побутового призначення, загальною вагою 62 кг, які зберігаються у кімнаті речових доказів Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області передати ДСП «Чорнобильський спецкомбінат».

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1