Справа № 206/7106/14-к
Провадження № 1-кп/206/18/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" січня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001439 від 20.08.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянки України, має середньотехнічну освіту, не працюючої, розлученої, має неповнолітню дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник-адвокат ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_7

представник потерпілої ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
15.08.2014 року приблизно о 08:30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , вчинила сварку з матір`ю ОСОБА_7 , в ході якої у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень матері. Реалізуючи його, того ж дня, близько 08:35 год., ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні кухні вказаного будинку, навмисно нанесла один удар кулаком правої руки в лоб ОСОБА_7 , після чого кулаком лівої руки нанесла удар в обличчя потерпілої, а також кулаком правої руки нанесла удар в область лівої молочної залози та 5 ударів кулаками правої та лівої рук в область правого та лівого плеча потерпілої ОСОБА_7 , від чого остання упала на підлогу.

У результаті умисних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: 13-ти синців по передньо-внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, по передній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах, по задній поверхні лівого плеча у середній та нижній третинах, в проекції верхньо-зовнішнього квадранту лівої молочної залози, по передній поверхні правого передпліччя у верхній та середній третині; двох саден по задній поверхні лівого плеча у середній третині на тлі синців, які згідно висновку судово-медичного експерта № 3423е від 08.09.2014 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнала та суду показала, що 15.08.2014 року вранці приблизно в період часу з 07год. 30хв., по 08год. 30хв., за адресою м. Дніпропетровськ будинку № 60 по вул. Немирівській вона вийшла на кухню де знаходилась її мати, та чистила картоплю чи готувала їсти. Мати почала ображати її та її дитину. Коли вона попросила, цього не робити матір почала погрожувати, що зніме з реєстрації її та її дитину, і позбавить спадщини. Після чого почала кидатись на неї з ножем. Нанесла їй декілька ударів по тулубу кулаком лівої руки та розпочала кликати брата. На галас прибіг брат ОСОБА_9 , який повалив її на підлогу та розпочав побиття. На галас вибігла її донька ОСОБА_4 , яка на той час спала, стала на коліна та почала благати свою бабусю та дядька щоб вони припинили побиття її матері. Потім ОСОБА_4 , намагалась відтягнути ОСОБА_9 , але той відштовхнув її. Потерпіла ОСОБА_7 , викликала міліцію. Будь яких ударів потерпілій нею не наносилось, вона лише захищалась від ОСОБА_7 . Пізніше зазначила, що міліцію викликала вона. Напружені стосунки із матір`ю склались лише на протязі останніх трьох місяців.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнала, то суд за клопотанням прокурора, підтриманим всіма учасниками судового розгляду, встановив повний порядок розгляду даного кримінального провадження: вважав за необхідне допитати обвинувачену, потерпілу, неповнолітнього свідка в присутності законного представника та педагога-психолога, свідків заявлених у судовому засіданні та дослідити матеріали кримінального провадження.

Не дивлячись на не визнання своєї вини обвинуваченою її винність у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме.

- Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка суду показала, що 15.08.2014 року рано в ранці в період часу з 7год. 30хв., по 08год. 30хв за адресою АДРЕСА_1 вийшла на кухню та почала мити посуд. Обвинувачена зайшла на кухню з телефоном, по якому по почала викликати психіатричну допомогу, на її запитання щодо того навіщо вона це робить остання відповіла, що потерпілій потрібно лікуватись, а сина ОСОБА_10 ув`язнити. Вона намагалась забрати у обвинуваченої телефон, через що остання почала штовхатись та бити її у плече, по руках та обличчю. Потім схватила за обличчя. Тому вона почала кликати на допомогу сина ОСОБА_9 . На галас прибіг син ОСОБА_9 , який розбороняв їх, відтягував одну від одної. Будь яких ударів обвинуваченій ОСОБА_3 ,та свідку ОСОБА_4 , він не наносив. Онука ОСОБА_4 , побачивши сварку зазначила, що так потерпілій і треба. Коли син відтягнув обвинувачену, ОСОБА_7 , пішла до ванної кімнати щоб змити кров. Неприязні стосунки між нею, обвинуваченою та онучкою ОСОБА_4 , склались на протязі останніх трьох місяців. Онучці ОСОБА_4 , робила зауваження щодо нічних візитів друзів, та нешанобливого відношення до неї.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду пояснив що 15.08.2014 року вранці почувши крик матері, потерпілої ОСОБА_7 , забіг на кухню та побачив як вони сваряться та обвинувачена утримувала мати за руки, безпосередньо факту побиття він не бачив. Племінниця ОСОБА_4 , стояла поряд та казала обвинуваченій, що вона все правильно робить. На потерпілій були сліди побиття. Він тільки відтяг потерпілу. Після цого обвинувачена із донькой поїхали, а він давав потерпілій ліки тому що тій було дуже зле в неї піднявся тиск. Через декілька днів поїхали із матір`ю до лікарні. Міліцію викликала обвинувачена.

У судовому засіданні неповнолітня свідок ОСОБА_4 суду показала, що 15.08.2014 року вранці в період часу з 07год. 30хв., по 08год. 30хв прокинулась від крику матері, обвинуваченої ОСОБА_3 , яка кликала на поміч. Забігла до кухні та побачила, що мати лежала на підлозі, а над нею стояв дядько ОСОБА_9 , та бив її. Підбігши до них стала на коліна та благала щоб відпустили мати, на що дядько ОСОБА_9 , вдарив її в обличчя. Потерпіла бабуся ОСОБА_7 , стояла поруч. Коли останній відпустив мати вони пішли до своєї кімнати, зібрались та пішли з дому. Стосунки з потерпілою неприязнені. Початку сварки вона особисто не бачила. Після вказаних подій їй із матірью стало погано, підвищився тиск. Після пригоди вони викликали міліцію. Але поїхали не дочекавшись оскільки побоювались за своє життя та здоров"я. Безпосередньо до міліції не поїхали оскільки перебували у сильному шоці. Потім звернулись до міліції, але слідчим їм було відмовлено.

Таким чином, покази свідків ОСОБА_9 , та ОСОБА_4 , які безпосередньо не були присутні під час даної події, в частині нанесення обвинуваченою ударів не можуть підтвердити або спростувати факт побиття. Проте, вказані свідки одностайно підтвердили факт сварки між обвинуваченою ОСОБА_3 , та потерпілою ОСОБА_7 . Вказану подію не заперечує і сама обвинувачена ОСОБА_3 .

Отже, суд вважає доведеним та встановленим факт сварки, яка відбулась 15.08.2014 року вранці в період часу з 07год. 30хв., по 08год. 30хв., між обвинуваченою ОСОБА_3 , та потерпілою ОСОБА_7 , що повністю узгоджується з показами експерта ОСОБА_11 , наданими в судовому засіданні, та у висновку судово-медичної експертизи.

Так допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_11 , пояснила суду, що наданий нею висновок підтримує: термін спричинення тілесних ушкджень становить близько 3-5 дію до моменту огляду, тобто вони могли бути отримані і 15.08.2014 року, пізніше досліджені тілесні ушкодження виникнути не могли. Возрасні зміни на шкірі не відповідають тілесним ушкодженням, які містяться на тілі потерпілої. Дослідженні ушкодження були спричинені від прямої механічної дії тупим предметом. Та вони можуть відповідати обставинам що зазначила потерпіла, і могли утворитись внаслідок тих дій на які вона посилається згідно протоколу проведення слідчого експеременту від 24.10.2014 року. Тобто тілесні ушкодження потерпіла ОСОБА_7 , могла отримати саме 15.08.2014 року. Всі тілесні ушкодження могли бути спричинені при різноманітному розташуванні потерпілої.

Покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в частині вчиненого кримінального правопорушення, суд не приймає до уваги оскільки, вказані свідки не були безпосередньо присутніми під час сварки, а про вказані події їм відомо лише зі слів обвинуваченої та потерпілої.

Вищезазначені свідки охарактеризували обвинувачену ОСОБА_3 , як добру, чуйну людину, турботливу по відношенню до матері ОСОБА_7 , та оточуючих її людей. Також зазначили що і мати потерпіла ОСОБА_7 , дуже любить свою доньку та онучку.

Крім вищезазначеного, вина обвинуваченої ОСОБА_3 , підтверджується дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами, надані стороною обвинувачення, відповідно до ст.23 КПК України, а саме:

- висновок експерта №3121 від 18.08.2014 року відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_7 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на тулубі та верхніх кінцівках, що спричинено від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в термін на який вказує обстежена а саме 15.08.2014 року.

- висновок експерта № 3423е від 08.09.2014 р., відповідно до якого потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: 13-ти синців по передньо-внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, по передній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах, по задній поверхні лівого плеча у середній та нижній третинах, в проекції верхньо-зовнішнього квадранту лівої молочної залози, по передній поверхні правого передпліччя у верхній та середній третині; двох саден по задній поверхні лівого плеча у середній третині на тлі синців, які.

- висновок експерта №4137е від 24.10.2014 року відповідно до якого характер та локалізація виявлених у потерпілої ОСОБА_7 , можливо вказати що вони не суперечать механізму їх утворення на які вказує обстежена ході проведення слідчого експерименту за її участю, тобто можливо утворення даних ушкодження від дії тупих твердих предметів, якими могли бути і руки які діяли в область тулубу та верхніх кінцівок.

- протокол слідчого експерименту.

Також згідно показів сторін кримінального провадження та свідків між потерпілою та обвинуваченою останнім часом склались, неприязні стосунки, які могли сприяти побиттю.

Таким чином, суд вважає, що винність ОСОБА_3 , доведена у повному обсязі, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винної: має постійне місце проживання, за яким характеризується наступним чином. Відповідно до характеристики від 14.10.2014 року сусідами характеризується як високомірна, недоброзичлива та груба по відношенню до своєї матері особа, на яку не надходило скарг від сусідів (т.1 а.п.76), та характеристики від 24.12.2014 року характеризується позитивно, сама утримує неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.п.48), а також від сусідів скарг на неї не надходило (т.2 а.п.53), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває(т.1 а.п. 72,75), раніше не судима (т.1 а.п.74), не працює, та вину у вчинені кримінального правопорушення не визнала.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 , в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1