Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

1 лютого 2007 року Маневицький
районний суд Волинської області

в складі:
головуючого Невара О.В.

при секретарі Боймиструк
О.Ф.

з участю прокурора Дуднік
М.М.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Маневичі справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця с Гораймівка
Маневицького району Волинської області, українця, громадянина України, з
базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого,
військовозобов'язаного, потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше
не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 21 листопада
2006 року, о
18-й годині 20 хвилин,
перебуваючи неподалік житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, під час
суперечки, на грунті особистих неприязнених відносин до ОСОБА_1, наніс
останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітки зліва,
спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5-го ребра зліва, які
згідно висновку судово-медичної експертизи № 191 від 8
грудня 2006 року
відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою
довготривалого розладу здоров'я.

Підсудний
ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і показав, що
дійсно 21 листопада
2006 року,
приблизно о 18-й годині 20
хвилин, він, перебуваючи поблизу житлового будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_3,
під час суперечки з ОСОБА_1, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область
грудної клітки зліва, спричинивши при цьому ОСОБА_1 тілесні
ушкодження. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати.

Потерпілий
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що 21 листопада 2006 року, біля 18-ї години 20 хвилин, коли він
перебував поблизу житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1, де проживає
його колишня дружина ОСОБА_3,
між ним та ОСОБА_2 виникла суперечка, яка переросла в бійку, в ході якої
останній спричинив йому тілесні ушкодження, завдавши один удар кулаком правої
руки в область грудної клітки зліва. З приводу отриманих тілесних ушкоджень він
на стаціонарному лікуванні не перебував. Ніяких претензій до підсудного з
приводу спричинених йому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не має. Просив не обирати
підсудному покарання, пов'язане з позбавленням волі.

2

Показання
підсудного ОСОБА_2 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не
оспорюються.

Крім повного
визнання підсудним ОСОБА_2 вини в інкримінованому йому злочині, його вина у
вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та
встановленими під час досудового слідства по даній кримінальній справі,
зокрема, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 30.11.2006 року та фототаблицею до нього (а.с. 19-20), з яких встановлено,
що при проведенні даної слідчої дії ОСОБА_2 показав, як він наносив тілесні
ушкодження 21.11.2006 року
потерпілому ОСОБА_1 в с.
Матейки Маневицького району та розповів про обставини їх
спричинення; висновком судово-медичної експертизи № 191 від 8.12.2006 року (а.с. 26-27), яким
підтверджується, що ОСОБА_1 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження;
протоколом-заявою ОСОБА_1 від 21.11.2006
року (а.с. 3), якою
підтверджується, що 21.11.2006
року у с Матейки
Маневицького району йому ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження.

Аналізуючи
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає,
що підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України,
оскільки спричинив ОСОБА_1 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у статті 121
КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При призначенні
покарання суд враховує, що підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин середньої тяжкості.

Разом з тим суд
приймає до уваги дані про особу підсудного, а саме: позитивну характеристику за
місцем проживання, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,
ніде не працює, будучи працездатним, є потерпілим внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

До обставин, що
пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2, суд відносить його щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, суд
не вбачає.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2, а також запобігання
вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами можливе при
призначенні йому покарання без ізоляції від суспільства у вигляді обмеження
волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної
відповідальності, із звільненням від відбування даного покарання з
випробуванням та встановленням іспитового строку.

Оскільки
підсудному призначається покарання не пов'язане з реальним позбавленням волі,
то міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу йому слід залишити
попередню - підписку
про невиїзд з постійного місця проживання.

Керуючись ст.ст. 323,324
КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122
КК України, призначивши покарання -
2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України
засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження
волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці
органи про зміну місця проживання і роботи, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

3

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_2 залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Волинської області через Маневицький районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Суддя районного
суду О.В. Невар