Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2594/14-к
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2015 р.
Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Гусятинського РВ УМВС Україні ст. лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 28 вересня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за фактом ДТП за ч.1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою, посилаючись на те, що постановою від 28.09.2010 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно відносно ОСОБА_6 за фактом ДТП, в результаті якого відбувся наїзд автомобіля «Fiat Scudo», р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_4 , який раптово, поза межами пішохідного переходу вибіг на проїздну частину дороги з правого узбіччя за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в зв`язку з відсутністю у діях складу злочину
Вважає зазначену постанову незаконною, оскільки постанова не відповідає фактичним обставинам справи та зібраним по ній доказам. Про дану постанову ОСОБА_4 дізнався тільки 05.12.2014 року, коли копію постанови він отримав поштою.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 підтримав доводи скарги, подавши доповнення до скарги.
Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, так як при відмові у порушенні кримінальної справи виконані вимоги ст.99 КПК України, а також у зв`язку з пропуском скаржником строків звернення до суду.
Суд, заслухавши пояснення скаржника, слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Як слідувало з матеріалів скарги, на момент прийняття до розгляду скарги копію оскаржуваної постанови слідчого ОСОБА_4 отримав 5 грудня 2014 року.
В судовому засіданні 20 січня 2015 року скаржник ОСОБА_4 повідомив, що на його усне звернення слідчий ОСОБА_5 в 2011 році видав йому ксерокопію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 28 вересня 2010 року, текст якої практично не читався. На дії слідчого він не подавав скарг. Копію постанови повторно отримав 5 грудня 2014 року.
Як слідує із змісту інформації прокуратури Гусятинського району від 20.01.2015 року, ОСОБА_4 в період з 2012 по 2015 року не звертався з скаргами стосовно направомірних дій слідчого ОСОБА_5 , протиправності постанови слідчого, тощо.
Зазначені обставини підтвердив в судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 .
Згідно ст. 236-1 КПК України 1960 року скарга на постанову слідчого подається особою, інтересів якої вона стосується до суду протягом семи днів з дня отримання копії постанови.
Враховуючи те, що зазначені обставини (а саме отримання скаржником копії постанови в 2011 році) судом встановлено вже в процесі розгляду скарги по суті суд приходить до висновку, що дана скарга підлягає судовому розгляду відповідно до норм ст.ст. 236-1, 236-2 КПК України 1960 року.
Згідно ч.3 ст. 236-2 КПК України 1960 року, суд при розгляді скарги повинен з"ясувати, чи були при відмові в порушенні кримінальної справи виконані вимоги ст.99 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 99 КПК України 1960 року при відсутності підстав до порушення кримінальної справи слідчий відмовляє в порушенні кримінальної справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника, слідчого, думку прокурора, суд прийшов до наступного.
Як встановлено вище, слідує із змісту постанови слідчого від 28 вересня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України ..виїздом на місце пригоди та проведеною перевіркою встановлено, що 17.09.2010 року, близько 24 год. ОСОБА_6 …, керуючи автомобілем «Fiat Scudo», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись зі швидкістю 60 км/год по вул.. Шевченка, м. Копичинці, в напрямку м. Теребовля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 ,.. який раптово, поза межами пішохідного переходу вибіг на проїздну частину дороги з правого узбіччя. У наслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини правого передпліччя. Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 раптового вибіг на проїздну частину дороги, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та отрима тілесні ушк4одження внаслідок власної необережності, тому в діях водія ОСОБА_6 відсутні ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України».
Відповідно до ст. 97 КПК України 1960 року прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню.
По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень:
1) порушити кримінальну справу;
2) відмовити в порушенні кримінальної справи;
3) направити заяву або повідомлення за належністю.
Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.
З матеріалів справи вбачається, що від ОСОБА_6 18.09.2010 року о 00 год. 15 хв. надійшло по телефону в чергову частину Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області повідомлення про ДТП.
За даним повідомленням було здійснено перевірку обставин ДТП до порушення справи в порядку ст. 97 КПК України 1960 року, зокрема, проведено огляд місця ДТП, про що складено відповідний протокол та схема місця ДТП. (а.с.3-10).
18.09.2010 року відібрано пояснення від ОСОБА_6 , який показав, зокрема, що «..17.09.2010 року, десь близько 24 год. виїхав з дому та керуючи автомобілем «Фіат-Скудо», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору рухався по вул. Шевченка, м. Копичинці в напрямку с. Емелівка, Гусятинського району. В автомобілі на передньому місці пасажира їхала ОСОБА_7 , інших пасажирів не було, однак знаходився вантаж ковбасні вироби загальною масою 200 кг. ..В той момент на вулиці падав легенький дощ і проїзна частина дороги була мокра, їхав правою смугою руху, при увімкненому дальнім світлом фар. Порівнявшись з КПП Копичинської ВК-112 їхав дотримуючись бокового інтервалу до правого краю дороги приблизно 0,5 м. та попереду в напрямку свого руху, на правому узбіччі, побачив чоловіка, який стояв і дивився, як наближається мій автомобіль. Чоловік стояв не рухаючись, на відстані 0,5 м. до правого краю дороги. Також в цей час на зустріч рухався автомобіль швидкої допомоги по лівій смузі руху, він був на відстані приблизно 300 м. від мене тому я переключився на ближнє світло фар. Їхав зі швидкістю близько 60 км./год. Продовжуючи рух далі і знаходячись від чоловіка який стояв на узбіччі десь на відстані близько 15-20 м., останній з узбіччя з темпом швидкий почав бігти на проїзну частину, моєї смуги руху, з простягнутою вперед правою рукою. Пішохід вибігав на дорогу перпендикулярно та до місця наїзду зробив десь 1,5-2 кроки і подолав 1-1,5 м. Автомобіль контактував передньою правою стійкою із правою рукою пішохода, який нею вдарив по лобовому склі автомобіля з правої сторони, від чого розбилося скло. До наїзду будь-яких заходів для відвернення ДТП вжити не зміг… на його думку причиною ДТП стали необережні дії пішохода, який поза межами пішохідного переходу перетинав проїздну частину дороги». (а.с.13-14).
Також 21.09.2010 року слідчим відібрано пояснення від ОСОБА_7 пасажира авто «Фіат Скудо», із змісту яких слідує, що вона дала аналогічні пояснення (а.с. 15-16).
25.09.2010 року слідчим в приміщенні міської лікарні №1, в м. Тернопіль відібрано пояснення від ОСОБА_4 , який пояснив, зокрема, що «..даного дня, близько 24:00 год. він повертався додому по вул. Шевченка, що саме в той день відбулося, не пам`ятає, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння, тільки пам`ятає, що йшов по правій стороні обочини дороги,.. був різкий спалах світла та різка біль в правій руці. На даний час претензій до ОСОБА_6 не має, оскільки він допомагає в його лікуванні. (а.с. 18)
Також при перевірці були проведені судово медичні токсикологічні дослідження взірців крові ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , із яких слідує, що в крові водія ОСОБА_6 спиртів та їх ізомерів не виявлено. (а.с. 19-20), в взірці крові ОСОБА_4 , відібраних 18.09.2010 о 01 год. 30 хв. знайдений етиловий спирт в кількості 3,18% (проміле). (а.с. 22-23).
Таким чином провівши перевірку повідомлення про злочин, слідчим було встановлено відсутність підстав до порушення кримінальної справи та у зв`язку з цим була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи згідно вимог ст. 99 КПК України 1960 року.
Також, в ході перевірки слідчим додатково призначені судово авто технічні дослідження технічного стану автомобіля «Fiat Scudo», за наслідками проведення яких (після винесення оскаржуваної постанови) встановлено, що технічних несправностей (невідповідностей) авто не виявлено (а.с. 26-37).
Як слідує із змісту висновку спеціаліста № 5-576/10 від 02.11.2010 року «..при встановлених обставинах розвитку дорожньо транспортної пригоди і заданому слідством комплексі вихідних даних, причиною настання даної ДТП наїзд транспортного засобу пішохода, з технічної точки зору були обставини, які пов`язанні із виникненням небезпеки для руху на такій відстані до транспортного засобу, в межах якої водій автомобіля «Fiat Scudo» був позбавлений технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзд на останього». (а.с.41-44).
Згідно акта №193 судово медичного дослідження від 15.07.2011 року ОСОБА_4 були спричиненні тілесні ушкодження середньої тяжкості: відкритий перелом середніх третіх діафізів обох кісток правого передпліччя, а також легкі тілесні ушкодження: садно та синець на тулобі. (а.с. 60).
Таким чином за таких обставин, встановлених судом за наслідками розгляду справи, скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою та в її в задоволенні слід відмовити.
Твердження скаржника про те, що у нього слідчим не відібрались пояснення і він підписував чистий аркуш паперу є необґрунтованим і спростовується поясненнями, відібраними від ОСОБА_4 25.09.2010 року в Тернопільській міській лікарні №1 та поясненнями в суді слідчого ОСОБА_5 .
При розгляді скарги суд керувався ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
При цьому суд зазначає, що кримінальне переслідування, є найбільш жорстким видом державного примусу. Тому саме в кримінальному провадженні існує небезпека незворотного порушення прав людини і саме тому в цій галузі принципи захисту прав людини повинні дотримуватися якнайсуворіше.
На підставі наведеного та керуючись ст.8, ч.1 ст. 55 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 236-1, 236-2 КПК України 1960 року,-
ПОСТАНОВИВ:
Залишити скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Гусятинського РВ УМВС Україні ст. лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 28 вересня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за фактом ДТП за ч.1 ст. 286 КК України без задоволення.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом 7 діб з дня її винесення.
Суддя: підпис
З оригіналом вірно.
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1