Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 11-а-618 Головуючий в суде 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.296 ч.2, 186 ч.2 КК Доповідач ОСЄТРОВ В.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2010 року Судова колегія апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСЄТРОВА В.І.

Суддів БОРЩА В.С., БЕВЗА Ю.Л.,

за участю прокурора НАУМЕНКО В.В.

захисника ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляції засудженого ОСОБА_4Ю, його законного представника ОСОБА_5, захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 nта прокурора м. Олександрії на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючого там же АДРЕСА_1, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого

засуджено:

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарання ДЕМЕНТЄВУ визначено остаточне покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючого там же АДРЕСА_2, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_6, учня ІНФОРМАЦІЯ_7 , не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі. За ч. 2 ст. 186 КК України ЗАХАРЧЕНКО виправданий за відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючого там же АДРЕСА_3, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня професійно-технічного училища № 17, не судимого

засуджено:

-за ч. 2 ст. 296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ст. 198 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_8 призначено 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання за умови, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючого там же АДРЕСА_4, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_6, учня Олександрійського навчально-виховного комплексу (ЗНЗ 1-2 сту-пенів № 17 ліцей), не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі. За ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_9 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання за умови, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вказаним вироком ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними та засуджені за те, що вони 27.10.2009 р. близько 20 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, біля смітника, розташованого поблизу будинку № 64 по вул. Садовій в м. Олександрія, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, порушуючи спокій громадян, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно умисно побили ОСОБА_10, який перебував в стані алкогольного спяніння, нанісши останньому удари ногами в різні частини тіла. В ході хуліганських дій потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження в вигляді саден та синців на тілі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього ОСОБА_3 відкрито заволодів майном потерпілого, а саме: курткою вартістю 225 грн., в якій знаходилися портмоне вартістю 28,5 грн. з грошима в сумі 70 грн., мобільний телефон «Алкатель» вартістю 322 грн. з сім-картою оператора мобільного звязку «Київстар» вартістю 25 грн., а всього заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 670 грн. 50 коп.

Тієї ж ночі після 20.00 год. засуджені, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, біля смітника, розташованого поблизу будинку № 64 по вул. Садовій в м. Олександрія, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства й проявляючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно умисно побили ОСОБА_11, який проходив мимо зазначеного смітника і, виявивши на землі ОСОБА_10, намагався надати тому медичну допомогу. Збивши потерпілого з ніг, засуджені наносили йому удари ногами в різні частини тіла, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, в вигляді забою грудної клітини й правого плечового суглобу, синців і саден на тілі.

Після побиття потерпілого ОСОБА_3 побачив на землі барсетку, яка випала з рук потерпілого, і відкрито забрав її. В барсетці вартістю 110 грн. 50 коп. знаходилися гроші в сумі 1100 грн. З викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

07.11.2009 р. близько 23.30 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного спяніння поблизу будинку № 95 по пр. Леніна в м. Олександрія, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства й проявляючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно умисно побили ОСОБА_12, нанісши потерпілому удари кулаками в область голови та обличчя та спричинивши йому легкі тілесні ушкодження в вигляді синців обличчя.

В апеляції представник засудженого ОСОБА_4 ставить питання про призначення засудженому покарання з застосуванням ст. 75 КК України, мотивуючи це тим, що злочин скоєно ним в неповнолітньому віці, матеріальна шкода відшкодована, свою вину ЗАХАРЧЕНКО визнав повністю та розкаявся в скоєному.

Засуджений ЗАХАРЧЕНКО в своїй апеляції ставить питання про помякшення призначеного йому покарання, мотивуючи це тим, що злочин скоєно ним в неповнолітньому віці та термін покарання за статею, за якою він засуджений складає 5 років.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ДЕМЕНТЄВА ставить питання про скасування вироку та направленні справи на додаткове розслідування, мотивуючи це тим, що обвинувачення його підзахисному побудовано на припущеннях та показаннях інших неповнолітніх спільників, під час досудового слідства не проведено відтворення подій та обставин злочину з метою виявлення можливості бачити те що відбувалося з місця знаходження свідків, самому засудженому на час скоєння злочину виповнилося 15 років, характеризується позитивно, вину визнав та розкаюється в скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Прокурор м.Олександрії в своїй апеляції ставить питання про постановлення нового вироку, вважаючи, що ОСОБА_9, ОСОБА_4 безпідставно виправдані за ст. 186 ч.2 КК України, а дії ОСОБА_13 безпідставно перекваліфіковані зі ст. 186 ч.2 КК України на ст. 198 КК України та призначене їм покарання є надто мяким.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити його апеляцію та постановити новий вирок, засудженого ЗАХАРЧЕНКО, який підтримав свою апеляцію та апеляцію свого захисника і просив не позбавляти його волі, вивчивши доводи апеляцій та матеріали кримінальної справи , судова колегія доходить до слідуючих висновків.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю. Пояснив, що 27.10.2009 р. він з іншими підсудними випили по пляшці пива, потім пішли гуляти і зустріли ОСОБА_14 та інших дівчат. Від дівчат ходили в магазин, купували пиво. Випили приблизно по 1 л пива. Коли повернулись в черговий раз з магазину, побачили чоловіка, який висловлювався в їхню сторону брутальною лайкою. Дівчата сказали, що він також їх обізвав. Першим побіг ОСОБА_3, ударив чоловіка і збив його. Потім підбігли вони втрьох. Ударили чоловіка разів по три. Чоловік залишився лежати, а вони відійшли. Біля чоловіка залишився ОСОБА_3, який зняв з чоловіка куртку і вони пішли. Вони не домовлялися грабувати цього чоловіка, а лише хотіли захистити дівчат. ОСОБА_3 перевірив куртку чоловіка, виявив гаманець і паспорт. Куртку поклав на лавочку біля дівчат.

Коли до першого чоловіка підійшов інший чоловік і нагнувся, ОСОБА_3 запропонував побити і його та першим побіг. Грабувати цього чоловіка він не пропонував. Вони підбігли до чоловіка, збили його. Били всі вчотирьох по різних частинах тіла десь з хвилину. Чоловік встав і почав тікати. Він та ОСОБА_8 догнали потерпілого, збили з ніг. Підбігли ОСОБА_15 та ОСОБА_9 і вони вчотирьох били потерпілого. У потерпілого випала барсетка. ОСОБА_3 взяв її і пішов. Вони почали тікати. Повернулися до лавочки. ОСОБА_3 забрав куртку і вони побігли до автостоянки, де ОСОБА_3 відкрив барсетку, в якій були документи, гроші. ОСОБА_3 йому дав 100 грн., ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ОСОБА_3 дав комусь 100 грн., а комусь 200 грн. Що це за гроші, вони не осмислювали. Інші речі вони заховали в плитах за стоянкою.

Наступного разу він був з ОСОБА_3 на дні народження ОСОБА_14 в гуртожитку по вул. Садова, 31. Вживали спиртні напої. Він особисто випив літр пива і стакан вина. Там, крім інших хлопців та дівчат, також були ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 Цим хлопцям він з ОСОБА_3 розповідав, що вони побили раніше двох чоловік. Потім він, ОСОБА_3 та зазначені хопці пішли в сторону центру проводити ОСОБА_16 Побачили якогось чоловіка і вдвох з ОСОБА_3 побили його.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 свою вину визнали повністю, підтвердили показання ОСОБА_4 по обставинах побиття обох потерпілих та заволодіння їхнім майном. Пояснили, що ОСОБА_3 дав ОСОБА_8 100 грн.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину не визнав. Пояснив, що вони в місті зняли кошти в банкоматі. Купили по пляшці пива. Потім познайомилися з дівчатами. Купили по пиву, енергетичний напій. Він біля лавочки розмовляв з дівчатами. Коли озирнувся, побачив хлопців біля смітника. Пішов до них. Вони йшли йому назустріч і на розі будинку, здається, ОСОБА_4 кинув йому куртку. Він першого чоловіка не бив, але бачив, що той лежав на землі. Потім вони побачили, що до першого чоловіка підійшов інший чоловік. Пішли до цього чоловіка. ОСОБА_4 першим ударив потерпілого. Чоловік упав. Його били всі троє засуджених. Він, ОСОБА_3, участі не приймав. Чоловік почав тікати. ОСОБА_4 і ОСОБА_8 наздогнали його. Знову били. Він, ОСОБА_3, побачив барсетку, підняв її. Після цього вони пішли до лавочки забрали куртку, пішли до автостоянки. Там він перевірив барсетку, роздав хлопцям гроші. Грошей було 500-600 грн.: ОСОБА_4 дав 100 грн., ОСОБА_8 100-150 грн., ОСОБА_9 150 грн., собі залишив 200 грн. однією купюрою.

ОСОБА_12 він не бив, постійно був на дні народження з ОСОБА_4 і нікуди не виходив. В той вечір випив близько 1 л. пива. З засудженими та свідками він перебуває в нормальних відносинах. Чому вони говорять, що й він приймав участь в побитті потерпілих не знає.

Окрім того винність засуджених ДЕМЕНТЄВА та ЗАХАРЧЕНКО в скоєні інкримінованих їм злочинів, на думку колегії суддів, підтверджується дослідженими судом 1 інстанції доказами, а саме:

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що проходячи поблизу смітника, він почув стогін чоловіка. Підійшов до нього, нахилився. Почув крик хлопців: «Що трапилося?» Він не встиг піднятися, як підбігли двоє хлопців і збили його. Потім підбігли інші. Мовчки били ногами. Він захищався барсеткою, говорив, що не чіпав чоловіка. Коли перестали бити, він підвівся і почав тікати. Його знов наздогнали, ударили по ногах, рукою в плече і він знову упав. Його знову били. Метрів за 1,5 він побачив барсетку. Хтось підійшов і взяв її. Двоє пішли, а його ще продовжували бити. Оскільки було темно, він бачив лише силуети. В барсетці були три звязки ключів, документи на автомобіль, візитки, гроші 500 грн. біля документів, а 600 грн. в іншому відділенні.

Як вбачається з оголошених показаннь потерпілого ОСОБА_10, коли він йшов в бік будинку № 62 по вул. Садова в м. Олександрія, відчув удар в спину, від чого впав на землю та втратив свідомість. Коли отямився, то поряд нікого не було. На ньому не було також куртки, в якій знаходився паспорт на його імя з довідкою з онкодиспансеру, також в портмоне були гроші десь 70 грн., мобільний телефон «Алкатель» з сім-картою оператора мобільного звязку «Київстар» (т.1, а. 225-226).

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що вона зі знайомими перебувала на лавочці за метрів 25-35 від смітника. Коли підсудні ходили до магазину, до них підходив якийсь чоловік в стані алкогольного спяніння, чіплявся та лаявся. Коли підсудні повернулися, цей чоловік уже відійшов, але продовжував лаятися. ОСОБА_3 запитав, що трапилося. Підсудні побігли за чоловіком. Першим до чоловіка підбіг ОСОБА_3 Били всі четверо. Їй було видно, оскільки місцевість освітлювалась від риночка та прилеглих будинків. Коли підсудні повернулися, то у когось з них була куртка. Поклали її на лавку. До першого чоловіка підійшов інший і хлопці побігли до нього. Хто першим підбіг вона не памятає, але били всі четверо. Повернулися з барсеткою. Потім пішли в напрямку залізниці. Свідок також підтвердила свої показання на досудовому слідстві.

Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що коли вона знаходилася на лавочці, до них підійшли підсудні, яких вона раніше не знала. Підсудні ходили до магазину, купували пиво. Кожен з них випив по 2 півлітрові пляшки пива. Коли підсудні пішли до магазину в черговий раз, до них підійшов пяний чоловік, який лаявся, а потім відійшов. Підсудні повернулися і біля смітника побили цього чоловіка. Били всі четверо. Коли повернулися, в ОСОБА_3 була курточка. Потім вони побили ще одного чоловіка. Вона це бачила. Свідок також підтвердила свої показання на досудовому слідстві.

Як вбачається з оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_20 коли підсудні прийшли до лавки, на якій сидів він та дівчата, то від них був запах перегару. Потім підсудні ходили до магазину. Перший раз повернулися з пивом. Кожен випив по 0,5 л пива. Коли підсудні вдруге пішли до магазину, до дівчат підійшов незнайомий чоловік, який почав чіплятися до них. Свідок відійшов в туалет в сторону смітника. Бачив, що чоловік відійшов в сторону смітника і до лавки підійшли підсудні. Хтось з дівчат почав скаржитися на чоловіка. ОСОБА_3 сказав, що вони підуть і розберуться з ним, пішов в сторону чоловіка. Інші підсудні пішли за ним. ОСОБА_3 першим ударив чоловіка і той упав. Підійшли інші підсудні і вони разом били чоловіка ногами. Били близько хвилини. Потім троє відійшли на метрів 5-6, а ОСОБА_3 залишився біля чоловіка і зняв з нього куртку, після чого наздогнав інших біля лавки. Там ОСОБА_3 перевірив кишені куртки, знайшов гаманець чорного кольору розмірами приблизно 15х10 см, в якому було 4 грн. Також з гаманця ОСОБА_3 забрав візитку таксі «Вітас». В цей момент до першого чоловіка підійшов інший чоловік і нахилився. ОСОБА_3 відразу побіг в сторону цього чоловіка і наніс тому удар в область грудей, від чого потерпілий упав. Підбігли інші підсудні і вчотирьох били чоловіка ногами декілька хвилин. Потім потерпілий почав тікати. За ним побігли спочатку двоє підсудних, інші двоє побігли за першими. Що відбувалося далі свідок не бачив, а лише чув сміх ОСОБА_9 та ОСОБА_8 Через декілька хвилин до лавки першим підійшов ОСОБА_3, у якого була барсетка. Підійшли інші підсудні. ОСОБА_3 взяв з лавки куртку і з барсеткою направився в сторону автостоянки. Інші підсудні також пішли за ним (т. 1, а. 209-213).

Під час огляду місця події 27.10.2009 р., було оглянуто та зафіксовано обстановку поблизу будинку № 64 по вул. Садовій в м. Олександрія, підтверджено наявність контейнерів для сміття та ґрунтової дороги повз них (т.1, а. 5-6).

ОСОБА_21 судово-медичного дослідження № 1083 від 02.11.2009 р. Та висновку судово-медичного експерта № 1103 від 06.11.2009 р., у ОСОБА_11 були виявлені легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров'я, в вигляді: забою грудної клітини і правого плечового суглобу; синця 7х5 см в ділянці шкіри лівого плеча, аналогічних синців по передній поверхні грудної клітини зліва в верхній частині 4х3 см; по передній поверхні грудини 3х2 см, в ділянці шкіри правого стегна в кількості 2-х до 7х4 см; в ділянці шкіри правої гомілки в верхній частині 6х5 см; по тильній поверхні лівої кисті 5х5 см; на слизовій лівої щоки 1х1 см; садна 2х2 см по передній поверхні лівого колінного суглобу, садна 1,5х1 см по передній поверхні лівої гомілки в верхній частині. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, не менше ніж від 10 локальних ударів, не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту на площину чи виступаючі предмети (т.1, а. 18-19, 29-31).

Як вбачається з довідки експерта-товарознавця № 1023 від 03.11.2009 р. станом на 27.10.2009 р. ринкова ціна мобільного телефону «Алкатель» становила 322 грн., куртки чоловічої з тканини 225 грн., шкіряного портмоне 28 грн. 50 коп. (т. 1, а. 85).

ОСОБА_21 акту судово-медичного обстеження № 1093 від 04.11.2009 р. та висновку судово-медичного експерта № 1137 від 17.11.2009 р., у ОСОБА_10 були виявлені легкі тілесні ушкодження в виді: синців 14х9 см в ділянці шкіри крила тазу зліва, 3х2 см в ділянці шкіри лівої лопатки в верхній частині, 4х4 см в ділянці шкіри правого ока, 5х3 см в ділянці шкіри лівої вушної раковини; садна 4х2 см в ділянці шкіри лоба справа, 4-х саден розмірами до 8х1,5 см в ділянці шкіри тімя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів не менш ніж від 9 локальних ударів, не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту (т. 1, а. 90-91, 116-117).

Під час огляду 30.10.2009 р. території поблизу автостоянки «Корд», розташованої по вул. Героїв Сталінграду в м. Олександрії, між залізобетонними плитами були виявлені та вилучені: барсетка, в якій були медична довідка, посвідчення водія на імя ОСОБА_11, техпаспорт на автомобіль ЗАЗ, страховий поліс, сертифікат відповідності, паспорт громадянина України на імя ОСОБА_10, ідентифікаційний код та довідка на його імя, талон; куртка з тканини сірого кольору (т.1, а. 96).

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 7.11.2009 р. після 23.00 год. він бачив, як за молодим чоловіком бігли до 5 чоловік. Потім почув окрик: «Стій! Пасажир!». Не зупинявся. Відчув удар в спину. Після чого на нього посипався шквал ударів. Він стояв на ногах. Почув чийсь крик і удари припинилися. Коли його били, постійно повторювали фразу: «Терпило, віддай мобілу». У нього нічого не забрали. Бив не один, а, як він думає, більше 2 чоловік. На місці його побиття були затримані 3 хлопці, які не намагалися втекти.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що поблизу будинку № 64 по вул. Садова в м. Олександрії він, ОСОБА_17 та ОСОБА_22 зустрілися з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які запросили їх на день народження до ОСОБА_14, розповіли їм, що побили 2 чоловік та щось забрали. На дні народження всі хлопці пили горілку. Потім пішли прогулятися. Поблизу будинку № 95 по проспекту Леніна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спочатку побігли за одним чоловіком, але не наздогнали його. Потім натрапили на іншого чоловіка. Хтось ударив чоловіка в спину. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 били чоловіка, який стояв, руками в верхню частину тіла. Свідок стояв за 2-3 м від них, чоловіка на бив, не чув, щоб підсудні вимагали у потерпілого телефон. Припинили бити, коли підійшли 4 чоловіки та запитали, за що бють потерпілого. ОСОБА_3 відповів, що він заслужив. Потім ОСОБА_3 і ОСОБА_4 кудись зникли, а їх трьох ці чоловіки затримали, але пізніше відпустили. Коли вони повернулися в гуртожиток, то підсудні були уже там.

Таким чином, аналізуючи здобуті докази в їх сукупності, суд 1 інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини всіх засуджених в скоєні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. При цьому суд обґрунтовано виходив з того, що особлива зухвалість полягає в заподіянні потерпілим тілесних ушкоджень.

Також, на думку судової колегії, суд 1 інстанції обґрунтовано визнав, що дії ОСОБА_3 також необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинене повторно.

В судовому засіданні не добуто доказів того, що інші підсудні, окрім ДЕМЕНТЄВА, мали умисел на заволодіння майном ОСОБА_11 чи здійснювали дії по його заволодінню, тому ОСОБА_4 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України суд 1 інстанції обґрунтовано виправдав за відсутністю в їхніх діях складу злочину. Дії ОСОБА_8, який усвідомлюючи, що ОСОБА_3 заволодів коштами потерпілих злочинним шляхом, отримав від нього 100 грн., суд правильно перекваліфікував з ч. 2 ст. 186 КК України на ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяне отримання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом. Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не можуть бути кваліфіковані за цією статтею, оскільки вони на той час не досягли віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за нею.

Окрім того, аналізуючи викладене, судова колегія вважає, що в матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які обставини, які б перешкоджали розгляду справи по її суті, а тому посилання захисника засудженого ДЕМЕНТЄВА адвоката ОСОБА_7 про необхідність направлення справи на додаткове розслідування є необґрунтовані.

При призначенні покарання засудженому ДЕМЕНТЬЄВУ, на думку колегії суддів, на думку судової колегії, судом 1 інстанції були враховані характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винної і обставини, що помякшують та обтяжують його покарання. За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в цій частині.

Що стосується ЗАХАРЧЕНКО, то, приймаючи до уваги, що останній скоїв злочин в неповнолітньому віці, характеризується позитивно, повністю визнав свою вину та розкаюється в скоєному, відшкодував завдані збитки, судова колегія вважає за можливе звільнити його від відбуття покарання з призначенням йому іспитового строку.

За викладених обставин судова колегія вважає, що апеляція прокурора щодо мякості призначеного покарання є безпідставна, а тому має бути залишена без задоволення.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 362-365 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляції захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_3 та прокурора м. Олександрії залишити без задоволення, апеляції засудженого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2010 року відносно ОСОБА_4 в частині призначеного йому покарання змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_4 за ст. 296 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання за умови, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

З під варти ОСОБА_4 звільнити негайно.

В решті вирок Олександрійського міськрайонного суду від 14 квітня 2010 року відносно ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити без змін.

Судді: