Справа № 296/5857/15-к
Вирок
Іменем України
12 червня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000078 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тешков, Наровлянського району Гомельської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту від 25.05.2015 р., ОСОБА_4 , 12.05.2015р., близько 12 год. 20 хв., з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до рейко-шпальної решітки, демонтованої з першої колії станції Дубовець та яка знаходиться на зберіганні на 4 пікеті 100 кілометру станції Житомир Державного територіально-галузевого об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що є адміністративною територією Корольовського району м. Житомира. Впевнившись, що за ним не спостерігають сторонні особи, які могли викрикти його злочинні дії, ОСОБА_4 , в цей же день в період часу з 12 години 20 хвилин до 13 години 30 хвилин руками, застосовуючи фізичну силу, з рейко-шпальної решітки, з метою таємного викрадення, демонтував та склав неподалік, на землі, підкладки під залізничну рейку ДО-65 в кількості 7 штук та костилі в кількості 40 штук, які перебувають на балансі Житомирської дистанції колії ДТГО «Південно-Західна залізниця» Міністерства інфраструктури України, загальною вартістю 691 грн. 00 коп., без урахування ПДВ. Однак, викрасти вищевказані демонтовані деталі верхньої будови залізничної колії та розпорядитися останніми на власний розсуд не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як саме в цей час він був затриманий співробітниками міліції.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), але не доведеної до кінця з причин, що не залежали від його волі (замах на злочин) ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 умисно таємно заволодів чужим майном, але не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

25.05.2015 року в м. Житомирі між підозрюваним ОСОБА_4 та представником відокремленого підрозділу Житомирська дистанція колії ДТГО «Південно-Західна залізниця», заступником начальника з кадрів та соціальних питань відокремленого підрозділу Житомирська дистанція колії Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди представник потерпілого ОСОБА_5 з обвинуваченим ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.. Представник потерпілого не має до ОСОБА_4 жодних претензій стосовно матеріальної шкоди, в зв`язку з тим, що вона відшкодована в повному обсязі. ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, представника потерпілого, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 25.05.2015 року, в кримінальному провадженні № 0000078, укладену в м. Житомирі між представником відокремленого підрозділу Житомирської дистанції колії ДТГО «Південно-Західна залізниця», заступником начальника з кадрів та соціальних питань відокремленого підрозділу Житомирської дистанції колії Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_5 , м. Житомир, вул. Вокзальна,15-б та обвинуваченим

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме, підкладки ДО-65 в кількості 7 штук, костилі в кількості 40 штук передати за належністю потерпілій стороні, в якої вони і зберігаються, рукавиці, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1