У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Гриціва М.І., Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Сухарєва О.М.,

розглянула в судовому засіданні у
місті Києві 4 листопада 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Закарпатської області на
вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 3 травня 2007
року.

Вказаним вироком засуджені

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, громадянка України, пенсіонерка, раніше не судима, та

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, громадянка України, раніше не судима,

- за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на
3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
організаційно-розпорядчою діяльністю виборчих комісій, на 1 рік кожна; на
підставі ст. 75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_1та ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді обмеження волі строком
на 1 рік з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з організаційно-розпорядчою діяльністю виборчих комісій, на 1
рік кожна; на підставі ст. 75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_1та
ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 та ОСОБА_2
остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчою діяльністю
виборчих комісій, на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України
постановлено звільнити ОСОБА_1та ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_1. та ОСОБА_2 визнані винними
і засуджені за те, що ОСОБА_1., перебуваючи на посаді голови дільничної
виборчої комісії № 75 ТВО № 67 смт Воловець по виборах народних депутатів
України 26 березня 2006 року, за попередньою змовою з заступником голови цієї ж
комісії ОСОБА_2, виконуючи організаійно-розпорядчі обов'язки, будучи службовими
особами, умисно шляхом підробки документів незаконно привласнили бюджетні кошти
на суму 4128 грн. 87 коп., які були призначені для виплати матеріальної
допомоги членам вказаної дільничної виборчої комісії.

В апеляційному порядку справа не
переглядалась.

У касаційному поданні заступник
прокурора області просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у зв'язку з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального
закону. Прокурор посилається на те, що судом неправильно застосовано ст. 75 КК
України до кожного злочину окремо, а також до додаткових покарань, що у
резолютивні частині вироку не вказані обов'язки, які покладаються на засуджених
відповідно до ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який підтримав
касаційне подання, розглянувши матеріали
справи і обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає що воно підлягає задоволенню.

Як убачається з вироку, висновки
суду про винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їм злочинів,
відповідають фактичним обставинам справи, визнаних судом доведеними, та
грунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених доказів, є правильними. У
касаційному поданні вказані висновки суду не оспорюються.

Водночас при призначенні покарання суд повинен
дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних положень призначення
покарання з метою реалізації принципів законності, справедливості, обгрунтованості
та індивідуалізації покарання, а також інших положень КК України.

Відповідно
до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Згідно з матеріалами
справи при призначенні покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 65 КК України суд
обгрунтовано дійшов висновку щодо обрання такого його виду для неї, як
обмеження волі на три роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
організаційно-розпорядчою діяльністю виборчих комісій на один рік, що
передбачено санкцією ч. 3 ст. 191 КК України, а також до обмеження волі на один
рік з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчою
діяльністю виборчих комісій на один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 366
КК України.

Однак, призначаючи
покарання ОСОБА_1, суд припустився помилки, оскільки відповідно до ч.3 ст. 61
КК України покарання у виді обмеження волі не призначається особам, що досягли
пенсійного віку.

Як убачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1., 1944 року народження, на час постановлення вироку досягла пенсійного віку,
що унеможливлює застосування до неї такого виду покарання. Проте цю обставину
суд при призначенні покарання не врахував, а отже порушив вимоги зазначеної
вище статті.

Також суд припустився помилки, призначаючи
покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожний злочин із застосуванням ст. 75 КК
України.

Відповідно до п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 “Про практику призначення судами
кримінального покарання” від 24
жовтня 2003 року, у разі визнання особи
винною у вчиненні кількох злочинів рішення про звільнення від відбування
покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного
покарання - виходячи з його виду та розміру.

Крім того, згідно з п. 9 вказаної
Постанови Пленуму Верховного Суду України при звільненні з випробуванням від
відбування основного покарання, додаткові покарання підлягають реальному
виконанню, про що суд зазначає у резолютивній частині вироку. Такої вказівки вирок
суду не містить.

Таким чином, суд при призначенні
покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неправильно застосував ряд норм кримінального
закону.

За таких обставин
вирок Воловецького
районного суду Закарпатської області від 3 травня 2007 року підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд,
під час якого серед іншого належить врахувати вищенаведене і перевірити усі доводи,
на які посилається прокурор у касаційному поданні. Якщо при новому судовому розгляді
справи суд дійде висновку про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, то покарання їм має бути
призначеним з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Керуючись
статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційне
подання заступника прокурора
Закарпатської
області задовольнити.

Вирок Воловецького районного суду
Закарпатської області від 3 травня 2007 року стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд у іншому складі суду.

С У Д Д І :

Присяжнюк Т.І. Гриців М.І. Школяров В.Ф.