УХВАЛА 16 квітня 2015 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:головуючого - судді ОСОБА_2.,суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року,ВСТАНОВИЛА: Засудженим ОСОБА_1 в касаційній скарзі викладено вимогу про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку. Водночас засуджений заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку суду, обґрунтовуючи його тим, що був затриманий 18 грудня 2014 року та з цього ж дня тримається під вартою у Львівському слідчому ізоляторі. Також, на обґрунтування своїх вимог наголошує, що адміністрацією ізолятора копію вироку суду апеляційної інстанції йому було вручено 17 січня 2015 року, у зв'язку з чим був позбавлений права вчасно звернутися до суду зі скаргою. Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку, дослідивши копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою 08 квітня 2015 року (згідно штампу Укрпошти), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку. Посилання засудженого на те, що він був затриманий 18 грудня 2014 року та з цього ж дня утримається під вартою, як на поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів не може визнати їх обґрунтованими, з таких підстав. Вирок Апеляційного суду Львівської області ухвалений 23 жовтня 2014 року за участю засудженого ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. При цьому, як убачається з копії цього вироку, судом прийнято рішення про залишення без зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраного ОСОБА_1 судом першої інстанції, до звернення вироку до виконання. Отже, колегія суддів вважає, що у ОСОБА_1 до моменту його фактичного затримання був достатній час для написання та подання касаційної скарги до суду. Крім того, зі змісту касаційної скарги засудженого убачається, що спочатку він вказує, що копію оскаржуваного судового рішення ним отримано 17 січня 2015 року, а потім вже стверджує, що судове рішення йому вручено 12 лютого 2015 року, що, на думку колегії суддів, є надуманим. До того ж, будь-яких доказів на підтвердження викладеного до касаційної скарги засудженим не додано. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню. Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія судді, -УХВАЛИЛА:Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення. Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути. Ухвала оскарженню не підлягає. Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4