Дата документу Справа № 314/6235/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 314/6235/14-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/156/15 ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 121 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2014 року, якою

заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, засудженого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 червня 2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі;

- 28 травня 2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 01 липня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 162 КК України, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році залишено без задоволення.

ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на незаконність ухвали суду, істотні порушення кримінального процесуального законодавства, допущені під час її постановлення, зокрема, щодо обов`язковості фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження, наявність підстав для застосування до нього Закону України Про амністію в 2014 році. Просить ухвалу скасувати, матеріали провадження повернути до місцевого суду для застосування до нього положень Закону України Про амністію в 2014 році.

Відповідно до оскаржуваної ухвали, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році.

Залишаючи ОСОБА_7 без задоволення суд вказав на наявність у нього двох непогашених судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, що відповідно до п. в ст. 4 Закону України про амністію в 2014 році та ст. Закону України Про застосування амністії в Україні позбавляє суд можливості застосувати до нього положення вказаних Законів.

В суді апеляційної інстанції:

- засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги, вважає, що до нього може бути застосовано амністію, з приводу фіксування кримінального провадження технічними засобами пояснив, що суд не повідомив його про фіксацію, тому вважає, що фіксування кримінального провадження не проводилось;

- прокурор заперечував проти апеляційної скарги, вважає обґрунтованим рішення суду про відмову в застосуванні амністії.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів провадження і зазначено в оскаржуваній ухвалі, ОСОБА_7 будучи раніше двічі судимим за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 121 КК України, в період встановленого 3 - річного іспитового строку вчинив новий злочин, передбачений ч.1 ст. 162 КК України, за який і був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2014 року.

Згідно зі ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Відповідно до п.в ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів.

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від подальшого покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році і доводи його апеляційної скарги суперечать зазначеним положенням Закону, оскільки ОСОБА_7 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 121 КК України.

Доводи ОСОБА_7 про порушення судом кримінального процесуального закону щодо обов`язковості фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження, визначеною частиною п`ятою статті 27 та частиною четвертою статті 107 КПК України, не відповідають дійсності і спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Про фіксування кримінального провадження свідчить журнал судового засідання (а.с.10) і технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи засудженого ОСОБА_7 колегія суддів вважає не обґрунтованими, підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги засудженого не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2014 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4