АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1620/14 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 632/541/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.03.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого, захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16.06.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Асіно Томської області РФ, українець, громадянин України, що має повну базову середню освіту, працюючий в «Харківавтогаз» слюсарем, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

Початок строку покарання обчислено з 05.01.2014 року.

Цивільні позови задоволені, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в сумі 13255 гривен, моральну шкоду в сумі 100 000 гривен; на користь малолітньої ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_12 моральну шкоду в сумі 50 000 гривен кожному.

Судові витрати стягнуті з ОСОБА_7 , доля речових доказів вирішена.

Відповідно до вироку, 05 січня 2014 року близько 16 години 45 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел направлений на умисне вбивство колишньої дружини ОСОБА_13 , придбавши заздалегідь і тримаючи при собі ніж господарсько-побутового призначення, прийшов до будівлі Первомайської центральної районної лікарні за адресою: Харківська область, м. Первомайський, вул..Жовтнева,3, де працювала остання. Знаходячись біля входу в приймальне відділення лікарні, він зустрів ОСОБА_13 , яка виходила на вулицю після робочої зміни, та утримуючи останню за руку, став пропонувати їй піти з ним додому. Проходячи через парк лікарні, ОСОБА_13 вирвалася від обвинуваченого та намагалась забігти в приміщення лікарні. ОСОБА_7 наздогнав її в коридорі при вході в лікарню, та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин внаслідок ревнощів, наніс ОСОБА_13 удар ножем в черевну порожнину, спричинивши їй не проникаючу колото-різану рану в лівій надлобковій ділянці. Коли ОСОБА_13 впала на підлогу та намагалась відбитися від ОСОБА_7 , останній наніс їй удар ножем у передню поверхню грудної клітини, спричинивши їй проникаючу колото-різану рану правої половини грудної клітини з ушкодженням кореня правого легеня та внутрішньюгрудною кровотечею, різані рани 4 та 5 пальців лівої кісті по долонній поверхні. Від отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_13 померла, причиною смерті явилася гостра крововтрата у вигляді внутрішньої кровотечі в результаті проникаючого колото-різаного ножового поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені.

В апеляційних скаргах:
· захисник просить вирок скасувати внаслідок надмірної суворості та постановити новий вирок. На обґрунтування апеляції вказав, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 під час спільного проживання з обвинуваченим погано до нього ставилася, не займалася господарськими справами, зраджувала чоловіку, тоді як він її дуже любив та робив все для сім`ї. Зазначив, що у ОСОБА_7 не було умислу на вбивство потерпілої, тілесні ушкодження були завдані через необережність. Вважає, що судом справа розглянута односторонньо;

· обвинувачений просить скасувати вирок у зв`язку з невірним застосуванням кримінального закону, невірною кваліфікацією та постановити новий вирок, яким пом`якшити призначене покарання. Мотивуючи скаргу, ОСОБА_7 вказав, що судове слідство проведено неповно, справу розглянуто з обвинувальним ухилом, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого. Не погодився з тим, що в момент вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що умислу на вчинення вбивства не мав, тілесні ушкодження ОСОБА_13 були заподіяні по необережності та випадково, внаслідок втрати рівноваги, раніше потерпілій він не погрожував. Покази свідків вважає невірними та суперечливими, докази по справі сфальсифікованими. Покази родичів ОСОБА_13 , які були ними надані у якості свідків, вважає неправдивими, у зв`язку з тим, що вони є заінтересованими особами. Просить врахували дані, що позитивно характеризують його особу, наявність неповнолітньої доньки, матері похилого віку, що має незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, представника потерпілих ОСОБА_9 , які заперечували проти апеляцій, обвинуваченого та на його захист адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з наступного.

Висновки районного суду про винуватість ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України засновані на досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказах.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що їй зателефонувала донька ОСОБА_13 та просила викликати міліцію, тому що на роботу прийшов колишній чоловік та погрожує ножем. Приблизно о 17 годині їй зателефонував ОСОБА_14 та сказав, що її доньку на ношах повезли в реанімацію з ушкодженням грудної клітини ножем.

Свідок ОСОБА_15 показала, що працює медичною сестрою в лікарні, куди зайшов ОСОБА_7 . Пізніше в тамбурі почула сутичку, там побачила дівчину медичну сестру з ножем в груді. Дівчину на ношах повезли в реанімацію, де вона померла.

Свідок ОСОБА_16 показав, що прийшов в районну лікарню, розмовляв недалеко від вхідних дверей, вийшла дівчина, а за нею хлопець, який намагався взяти її за руку. Через нетривалий час, ця дівчина бігла до дверей лікарні, а за нею гнався хлопець, який догнав її, схопив за плече та наніс удар нижче поясу, в руці у нього щось блиснуло, він зрозумів, що це був ніж. Після цього дівчина впала, хлопець опинився зверху. Що було далі він не розгледів. Потім цей хлопець почав тікати, його догнав чоловік та надягнув на нього наручники. У дівчини, яка лежала в тамбурі був ніж в грудях та її забрали в реанімацію.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_17 .

Даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 , де він розповів та показав, при яких обставинах обвинувачений ОСОБА_7 з ножем напав на потерпілу ОСОБА_13 (том 1 а.с. 99-104).

Висновком судово-медичної експертизи від 27.05.2014 року, що колото-різана рана в надлобковій ділянці могла утворитися при тому способі, на який вказує свідок в ході проведення експерименту.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 14.02.2014 року, що на трупі ОСОБА_13 встановлена в області життєво важливого органу колото-різана рана в правій частині грудної клітини з ушкодженням кореня правої легені та внутрішньою кровотечею, колото-різана рана в надлобковій ділянці від колюче-ріжучої дії предмету з великою силою, а також різана рана пальців кістей, які могли бути спричинені представленим на дослідження ножем. Причиною смерті явилася гостра крововтрата від ножового поранення в область життєво важливого органу грудної клітини.

Надавши правильну оцінку цим та наведеним у вироку доказам, суд прийшов до висновку та кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Наведеним доказам суд першої інстанції дав правильну оцінку. При цьому вказав, що ОСОБА_7 заздалегідь готувався до вбивства, купив ніж великих розмірів, попередньо висловлював потерпілій погрози вбивством, а потім, реалізуючи умисел, догнав її та наніс смертельний удар в область життєво важливих органів. Дана правильна оцінка показам свідків-очевидців, спричинення смертельних ушкоджень у сукупності з висновками судово-медичних експертиз, що підтверджують нанесення ударів у життєво важливі органи з великою силою. Дані обставини, характер, локалізація ударів та отриманих тілесних ушкоджень свідчать про наявність в діях обвинуваченого прямого умислу та сростовують його версію про заподіяння ушкоджень через необережність.

А доводи обвинуваченого про відсутність умислу на вбивство суд правильно розцінив як намагання уникнути відповідальності за скоєне. Що спростовує доводи апеляції в цій частині, що начебто обвинувачений наніс удари по необережності.

Сукупність наведених доказів, що узгоджуються між собою та яким суд надав належну оцінку, спростовують доводи апеляцій про односторонній розгляд справи, а також, що покази свідків суперечливі та невірні.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, що підтвердив ОСОБА_7 , раніше він свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 не знав, неприязнених стосунків з ними не було та причин обмовлювати його у них підстав не було. Їх покази узгоджувалися з даними судово-медичних експертиз, чому суд дав аналіз, вказавши на умисне завдання смертельних ушкоджень. Що спростовує доводи апеляції і в цій частині.

Твердження в апеляції, що ОСОБА_7 не знаходився у стані алкогольного сп`яніння неспроможне.

Про це свідчить довідка лікаря, покази обвинуваченого про вживання 300 гр. горілки 05.01.2014 р. вранці.

Суд 1-ї інстанції у вироку вказав, що обвинувачений на слідчому експерименті розказав про його участь при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ножем в життєво важливі органи. Але механізм вказаний інший, тому суд цим фактам дав правильну оцінку у сукупності з наведеними доказами.

Судове слідство проведено всебічно та повно, з допитом очевидців пригоди, перевірялись доводи обвинуваченого, вирішувалися заявлені клопотання всіх учасників процесу, досліджувалися надані докази, що спростовує посилання в апеляції про обвинувальний ухил та фальсифікацію документів.

При призначенні покарання враховуються положення ст.ст. 65-67 КК України, ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Ці вимоги закону суд врахував недостатньо та призначив покарання у максимальних межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Як видно з матеріалів, ОСОБА_7 працював, раніше судимим не був, задовільно характеризувався за місцем роботи та проживання, тому апеляційний суд знаходить можливим пом`якшити покарання до 14 років позбавлення волі.

У той же час, скоєння злочину при вказаних обставинах відносно матері двох дітей не дає підстав для призначення більш м`якого покарання. Тому доводи апеляції в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16.06.2014 року щодо ОСОБА_7 змінити, пом`якшити покарання ОСОБА_7 до 14 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її винесення, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: