Справа № 761/2132/15-к
Провадження №1-кп/761/341/2015
В И Р О К
іменем України
18 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0008926 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого укладальником-пакувальником в ПАТ «ОТІС», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , 23 серпня 2014 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, знаходячись по вул. Салютній, 18 в м. Києві, діючи умисно та таємно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , при наступних обставинах.

Так, 23.08.2014, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Салютній, 18 в м. Києві, помітив автомобіль марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння даного автомобіля. Переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до даного автомобіля, та шляхом віджиму вітряка на водійській дверці, відчинив двері автомобіля. Після цього, відчинивши водійські двері автомобіля марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 сів на водійське сидіння та за допомогою замикання проводів запалювання вищезазначеного автомобіля, почав його заводити, однак останній не заводився. Після чого, ОСОБА_7 , переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , відчинив капот автомобіля, де побачивши, що зняті клеми на акумуляторі, підключив дані клеми до акумулятору. Після цього, ОСОБА_7 , знову впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, сів до салону автомобіля марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та за допомогою замикання проводів запалювання вищезазначеного автомобіля, завів двигун даного автомобіля та направився на автомобілі марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , до гаражу № НОМЕР_2 , що розташований по вул. Екскаваторній в м. Києві. Таким чином, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, незаконно заволодівши транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених вище у вироку, він 23.08.2014, приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи по вул. Салютній, 18 в м. Києві, помітив автомобіль марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння даним автомобілем, реалізуючи який, він впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до даного автомобіля, та шляхом віджиму вітряка на водійській дверці, відчинив двері автомобіля. Після цього, він сів на водійське сидіння та за допомогою замикання проводів запалювання вищезазначеного автомобіля, почав його заводити, однак він не заводився. Після чого, він переслідуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , відчинив капот автомобіля, де побачив, що зняті клеми на акумуляторі, та підключив дані клеми до акумулятору. Після цього, він впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, сів до салону автомобіля марки «ВАЗ - 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та за допомогою замикання проводів запалювання вищезазначеного автомобіля, завів двигун даного автомобіля та направився на автомобілі до орендованого ним гаражу № НОМЕР_2 по вул. Екскаваторній в м. Києві де в подальшому розбирав вказаний автомобіль на запчастини, які продавав.

В зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, активним сприянням розкриттю злочину, добровільним відшкодуванням заподіяних потерпілому збитків, наявністю на утриманні матері-пенсіонерки, виключно позитивними характеристиками, просить суд суворо його не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, виду і розміру шкоди /фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисних діях, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження та відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, відсутність претензій з боку потерпілого.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом також враховуються дані про його особу, який раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, офіційно працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його вік, стан здоров`я, має на утриманні мати-пенсіонерку, наявність виключно позитивних характеристик.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому заподіяних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді обмеження волі на певний строк.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, вищезазначені дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання у виді обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , застосований у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без змін.

Заявлений цивільний позов суд не розглядає в зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_4 від позовних вимог.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити покарання у виді 3-х /трьох/ років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 1-го /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити без змін особисте зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні №0008926, визнані відповідно до постанови слідчого СВ 3-го ВМ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 від 08.09.2014 року, які передані на зберігання ОСОБА_4 під зберігальну розписку 14.12.2014 р. вважати власністю потерпілого ОСОБА_4 .
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя