В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2013 Справа №607/16246/13-к Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого судді
Делікатної Л.В.

за участю секретаря
Бєлоусової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Тернополі
матеріали кримінального провадження №
0002890 про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Буцнів, Тернопільського району
Тернопільської області, громадянина
України, з неповною середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України, за участю сторін
кримінального провадження: прокурора
Ороновського С.І. та обвинуваченого
ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2013 року о 13 год. 10 хв., у ОСОБА_1,
який проходив поблизу автостоянки, яка
знаходиться за адресою вул.
Шептицького м. Тернополя, виник
злочинний намір направлений на таємне
викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_1 21 травня 2013 року о 13 год. 10 хв.,
підійшов до автомобіля НОМЕР_1, який
знаходився поблизу ринку, що на вул.
Шептицького м. Тернополя,
переконавшись, що за ним ніхто не
спостерігає, через відкрите вікно із
вказаного транспортного засобу, ОСОБА_1
з корисливих мотивів, таємно викрав
належний ОСОБА_2 мобільний телефон
марки «LG-S367» вартістю 190,75 гривень, із SIM
картою оператора мобільного зв'язку
«Київстар», яка для потерпілої
матеріальної цінності не становить.

Із викраденим майном, ОСОБА_1 з місця
вчинення злочину втік, чим спричинив
ОСОБА_2 матеріальну шкоду на суму 190,75
гривень.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 від дачі показів відмовився на
підставі ст. 63 Конституції України.

У вчиненому обвинувачений ОСОБА_1 щиро
розкаюється та просить суд, суворо його
не карати та не позбавляти волі, обіцяє
в подальшому кримінальних
правопорушень не вчиняти.

Крім власного визнання вини,
обвинувачений ОСОБА_1 повністю
погодився зі всіма доказами по справі,
що були зібрані під час досудового
розслідування і підтверджували його
винуватість у вчиненні кримінального
правопорушення, згідно повідомлення
про підозру та обвинувального акта,
відмовившись від їх дослідження під
час судового розгляду.

З'ясувавши думку учасників судового
провадження про визначення обсягу
доказів, що підлягають дослідженню, та
порядку їх дослідження, суд визнає
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються,
з'ясувавши правильність розуміння
обвинуваченим зміст цих обставин, чи
немає сумнівів у добровільності його
позиції, а також роз'яснивши йому, що у
такому випадку він буде позбавлений
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши
вищевказані обставини та докази, суд,
приходить до переконання про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_1 у вчиненні кримінального
правопорушення та вважає, що органами
досудового розслідування його дії
кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК
України, тобто таємне викрадення
чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1, суд, відповідно
до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винного, зокрема його вік, конкретні
обставини справи, обставини, які
пом'якшують покарання, а саме: визнання
ним своєї вини, щире каяття у вчиненому,
активне сприяння розкриттю
кримінального правопорушення,
відшкодування шкоди завданої
кримінальним правопорушенням.
Обставин, які б обтяжували покарання,
суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд, прийшов
до переконання, що виправлення та
перевиховання обвинуваченого ОСОБА_1
можливі без його ізоляції від
суспільства, а тому йому слід
призначити покарання в межах санкції
статті обвинувачення у виді штрафу.

По справі є процесуальні витрати за
проведення судово-товарознавчої
експертизи №6-312/13 від 10.08.2013 року в
розмірі 342 грн. 30 коп. (триста сорок дві
гривні 30 копійок), які суд вважає, слід
стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 в
користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м.
Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у
Тернопільській області, МФО 838012, код
ЕДРПОУ 37977726).

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України та призначити йому
покарання у виді штрафу в розмірі
п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 850
(вісімсот п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (УК
у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р
0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській
області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726),
процесуальні витрати за проведення
судово-товарознавчої експертизи №6-312/13
від 10.08.2013 року в розмірі 342 грн. 30 коп.
(триста сорок дві гривні 30 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області, шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено
КПК України, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після прийняття
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку. Обвинуваченому та
прокурору копія вироку вручається
негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не
був присутнім в судовому засіданні,
копія судового рішення надсилається не
пізніше наступного дня після
ухвалення.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна