Справа № 496/2599/13-к
У Х В А Л А

31.05.2013 Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - Дранікова С.М.,

при секретарі - Загарнюк Н.С.,

за участю прокурора - Нікітіна Ю.М.

розглянув скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Коваля Г.П., в якої просить суд зобов*язати його виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести її повідомлення про кримінальне правопорушення з боку судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_2 до ЕРДР.

В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник заявниці в судовому засіданні підтримав її вимоги, просить суд задовольнити заяву, посилаючись на те, що під час розгляду цивільної справи за позовом його довірительки суддею ОСОБА_2 було винесено завідомо неправосудну ухвалу, яка в подальшому була скасована апеляційним судом Одеської області. З цього приводу його довірителька звернулася до прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури із заявою про скоєне правопорушення, передбачене ст. 375 КК України, яку прокурор повинен був зареєструвати в ЕРДР згідно вимог ст. 214 КПК України. Однак, вимоги вказаної статті прокурор не виконав, та листом від 18.05.2013 року фактично відмовив в цьому.

Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, повідомив, що в діях судді не вбачається складу злочину, передбаченого ст. 375 КК України, тому невнесення за заявою ОСОБА_1 зведень до ЕРДР не є порушенням вимог ст. 214 КПК України.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

9 жовтня 2012 року в процесі розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Біляївської ЦРЛ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування шкоди, суддею Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_2 була постановлена ухвала про зупинення провадження та надання висновку. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2013 року вищенаведена ухвала була скасована та справа була повернута для продовження розгляду. 8 травня 2013 року заявниця звернулася до Біляївського міжрайонного прокурора із заявою про скоєння суддею ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 375 КК України - постановлення суддею завідомо неправосудної ухвали. 18 травня 2013 року Біляївським міжрайонним прокурором на адресу ОСОБА_1 було направлено лист, в якому фактично відмовлено у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення з боку судді ОСОБА_2 до ЕРДР.

Згідно з ч.ч.1,4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений КК України.

Як вбачається зі змісту цих статей, обов*язковому внесенню до ЕРДР підлягають усі заяви, повідомлення які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, тобто обов*язкова наявність об*єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. ОСОБА_1 подано прокурору заяву, яка містить власні міркування та припущення заявниці щодо скоєння суддею Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 375 КК України, але не містить будь-яких об*єктивних доказів вказаних міркувань та припущень.

Згідно ч.2 ст. 83 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», скасування або зміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли порушення допущено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов'язків. Об*єктивних доказів умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов'язків з боку судді ОСОБА_2 разом з заявою про скоєння злочину прокурору не надано.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 47 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов'язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.

Згідно ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією України і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 214,303,304,306,307 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: С. М. Драніков