Справа
№1-51/2007 року
ВИРОК іменем України

14 лютого 2007
року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в
складі:

головуючого -
судді Хандоги В.М..,

при секретарі -
Яловському О.В..,

з участю прокурора- Данченко О.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Бобровиця Чернігівської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою,
одруженої, пенсіонерки, несудимої, яка проживаєАДРЕСА_1,

за ст.203 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2007
року біля 18 години, у
квартирі за місцем свого проживання АДРЕСА_1 ОСОБА_1 незаконно продала ОСОБА_2 0,5 літра самогону за п*ять гривень і зберігала в квартирі 33 літри самогону .

Допитана в судовому засіданні підсудна вину свою визнала повністю, підтвердивши обставини вчиненого злочину
за вищевикладених обставин. В скоєному щиро кається.

Крім визнання вини підсудною, її вина в інкримінованому їй злочині
підтверджується також іншими доказами, які суд відповідно до ст.299 КПК України
визнав недоцільним досліджувати стосовно тих фактичних обставин справи, які
ніким не оспорюються. При цьому суд з*ясував, що підсудна та інші учасники
судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у
добровільності та істинності їх позиції, а також роз*яснив їм, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Заслухавши підсудну та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що вина ОСОБА_1.
доказана повністю і її дії необхідно кваліфікувати за
ст.203 ч.1
КК України як зайняття видами господарської
діяльності, щодо яких
є спеціальна заборона,
встановлена законом.

Відповідно до
п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003
року №3 «Про практику
застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у
сфері господарської діяльності» виготовлення, придбання, зберігання,
транспортування з метою збуту і збут самогону та інших міцних спиртних напоїв
домашнього вироблення потрібно
кваліфікувати як злочин, передбачений ст.203 КК.

При призначенні покарання підсудній суд відповідно до ст.65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше не
судима, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонеркою,
обставини, що пом*якшують покарання, - щире каяття,
відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку, що зазначені
обставини є такими, що дають можливим призначити їй покарання з застосуванням
ст. 69 КК України у вигляді мінімального розміру штрафу в доход держави,
передбаченого ст. 53
КК України із позбавленням права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.203 ч.1 КК України і призначити їй покарання з застосуванням
ст. 69 КК
України у вигляді штрафу в сумі 510 гривень з позбавленням
права обіймати певні посади чи займатися певною господарською діяльністю на
строк один рік.

Запобіжний захід засудженій до набрання вироком законної
сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за проведення досліджень в сумі 73
(сімдесят три) гривні 22 коп. на користь
держави.

Речові докази по справі: гроші в сумі п*ять гривень, які знаходяться на депозитному рахунку Ніжинського МРВ, передати
в доход держави.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Черниігівської
області через Ніжинський міськрайонний суд протягом п*ятнадцяти діб з моменту
його проголошення.