Справа № 466/3160/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 про застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), працюючого у ПАТ "Дніпроспецсталь", за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 14 жовтня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в :

28 квітня 2015 року старший слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання старший слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , посилається на те, що 22.08.2014 року ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_5 вибув для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади від 22.08.2014 №68 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого навідника гранатометного взводу 3 механізованого батальйону бригади.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Слідчий вказує, що 22.08.2014, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_2 з ІНФОРМАЦІЯ_3 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

03.03.2014 за сигналом «Тривога» військову частину НОМЕР_2 переведено у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира вказаної частини від 10.06.2014 №111 «Про перехід 24 окремої механізованої бригади на нове умовне найменування» військову частину НОМЕР_2 з 10.06.2014 переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина польова пошта НОМЕР_1 ».

29.09.2014 року близько 21 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 маючи на меті назавжди ухилитись від військової служби, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та без поважних причин перебуває поза межами розташування військової частини по теперішній час.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з метою ухилитися від військової служби, 29.09.2014 року близько 21 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив дезертирство - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

26.03.2015р. військовою прокуратурою Львівського гарнізону солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, останнього оголошено у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено.

Вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 28 квітня 2015 року.

27.03.2015р. Шевченківським районним судом м. Львова винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 та його доставку в суд під вартою для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.04.2015р. о 10 год. 30 хв. підозрюваний ОСОБА_5 затриманий співробітниками СКР Комунарського РВ ЗМУ ГУМВСУ у Запорізькій області та о 9 год. 00 хв. 28.04.2015 доставлений до військової прокуратури Львівського гарнізону.

28.04.2015 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000219 від 14.10.2014 відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний заперечив проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали, що подані слідчим, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 в підтримку клопотання, думку захисника,який просить обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які засвідчують факти того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Одного лише припущення в клопотанні про те, що ОСОБА_5 знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчинених правопорушеннях, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.

Однак, в ході розгляду клопотання стороною кримінального провадження не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу. Крім того, як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону майора юстиції ОСОБА_4 та думку прокурора прокуратури військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 у підтримку клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , думку захисника ОСОБА_6 , які просили застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення,обставини справи, вважаю що підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , погодженого прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого військової прокуратуру Львівського гарнізону ОСОБА_4 за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місця постійного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- носити електронний засіб контролю (у випадку його наявності).

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали,а саме з 28 квітня 2015 року до 26 червня 2015 року, включно.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1