Справа №489/9631/14-к 09.01.2015 09.01.2015 09.01.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 січня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали стосовно затриманого ОСОБА_5 , за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2014 року, якою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, республіка Грузія, громадянина Грузії, який розшукується правоохоронними органами Грузії для відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого п.Г ч.ІІ ст.181, п.А,Б ч.ІІ ст.210 КК Грузії,

- застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб, який закінчується 30.01.2015 року о 16:00 годині.

Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_8

захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні тимчасового арешту відносно ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2014 року ОСОБА_5 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб, який закінчується 30.01.2015 року о 16:00 годині.

Узагальнені доводи осіб, які подала апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_6 вказує, що затримання ОСОБА_5 є незаконним та суперечить вимогам ст.208 КПК України, в якій вказаний перелік підстав для затримання особи.

Зазначає, що ОСОБА_5 повинен був бути звільнений, оскільки він не був доставлений до слідчого судді протягом 60 годин з моменту його затримання для розгляду клопотання про обрання стосовно нього тимчасового запобіжного заходу або екстрадиційного арешту. Його було затримано 22.12.2014 о 15.30 годині, а тому строк у 60 годин спливав 25.12.2014 о 03.30 год., а клопотання слідчий суддя розглянув 25.12.2014 року о 14.00 год., що є порушенням ст.582 ч.6 п.1 КПК України.

Стверджує, що клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею не пізніше 72 годин. Граничний строк розгляду клопотання, відповідно до протоколу затримання, закінчився 25.12.2014 року о 15.30 годині, однак слідчим суддею ухвала була оголошена о 15.57 годині, що свідчить про порушення норм процесуального права, о тому його повинно було бути звільнено.

Захисник ОСОБА_7 стверджує, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що слідчий суддя не врахував особу затриманого ОСОБА_5 , який страждає рядом хронічних хвороб, має постійне місце проживання та роботи, характеризується позитивно.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
22.12.2014 року о 15.30 годині оперуповноваженим СКР Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 в порядку ст.582 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, республіка Грузія, громадянина Грузії, до надходження запиту про його видачу, який розшукується правоохоронними органами Грузії, для відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого п.Г ч.ІІ ст.181, п.А,Б ч.ІІ ст.210 КК Грузії.

Ініціатором розшуку ОСОБА_5 є УВС Дзвелі Тбілісі МУВС м. Тбілісі, на підставі вироку Тбіліського міського суду від 21.02.2013 року, згідно якого останнього засуджено до 5 років 4 місяців 15 днів позбавлення волі, вирок набрав законної сили з дня його опублікування.

Встановлено, що за результатами перевірки по базі АРМОР, ОСОБА_5 знаходиться у міжнародному розшуку. Станом на 24.12.2014 року з Грузії запиту про видачу останнього не надійшло.

Заступник прокурора Ленінського району м. Миколаєва звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування тимчасового арешту щодо затриманого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що станом на 24.12.2014 року з Грузії запиту про видачу ОСОБА_5 не надійшло.

Слідчий суддя прийшовши до висновку про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_5 строком до 30.01.2015 року до 16.00 години, послався на те, що більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить його екстрадиції, а стороною захисту не доведено наявності у затриманого міцних соціальних зв`язків в України, постійного місця проживання та незадовільного його стану здоров`я.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Суд, заслухавши думку захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційних скарг та просили скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без зміни, вивчивши матеріали стосовно затриманого ОСОБА_5 та обговоривши доводи апеляційних скарг, прийшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до 40 діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі, якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений ч.1 цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту. Прокурор звертається до слідчого судді у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.

Тому, відповідно до ст.583 КПК України, слідчий суддя вірно застосував до громадянина Грузії ОСОБА_5 тимчасовий арешт строком на 40 діб, оскільки до надходження запиту про його видачу, іншого не передбачено кримінальним процесуальним законодавством України.

Доводи захисника ОСОБА_6 , що затримання ОСОБА_5 є незаконним та суперечить вимогам ст.208 КПК України є необґрунтованими, так як дана стаття, передбачає перелік підстав для затримання осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, а ОСОБА_5 є вже засудженим судом іншої держави та тимчасово затриманий в порядку ст.583 КПК України до надходження запиту з іншої держави про його видачу.

Посилання захисника ОСОБА_6 , що слідчий суддя, відповідно до ст.211, п.1 ч.6 ст.582 КПК України, повинен був негайно звільнити ОСОБА_5 в зв`язку з тим, що о 03.30 год. 25.12.2014 року сплив строк його затримання не заслуговує на увагу, тому що це не входить до компетенції слідчого судді, так як саме начальник установи попереднього ув`язнення повинен був повідомити прокурора про закінчення строків затримання ОСОБА_5 без ухвали слідчого судді та звільнити останнього. Оскільки такого звільнення не відбулося, слідчий суддя, згідно до діючого кримінального процесуального законодавства мав можливість розглядати вказане клопотання прокурора.

Твердження захисника ОСОБА_6 , що слідчий суддя пропустив строк розгляду клопотання, оскільки строк розгляду клопотання закінчився 25.12.2014 року о 15.30 годині, однак слідчим суддею ухвала була оголошена о 15.57 годині не заслуговує на увагу, тому що, відповідно до журналу судового засідання, слідчий суддя почав розглядати клопотання до сплину строку, передбаченого ст. 583 ч.5 КПК України, а тому апеляційний суд вважає, що на момент розгляду цього клопотання строки не були порушені.

Доводи захисника ОСОБА_7 що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та те, що ОСОБА_5 страждає рядом хронічних хвороб, має постійне місце проживання та роботи, сталі соціальні зв`язки, характеризується позитивно є необґрунтованими, оскільки стаття 583 КПК України не передбачає врахування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та особи затриманого при застосуванні тимчасового арешту.

З огляду на наведене, апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є необґрунтованими і такими, які не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 407, 422, 583 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2014 року у відношенні ОСОБА_5 , залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10