Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/406/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000421 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.187, ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , такий, що не має судимості,
засуджений: за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років 6 місяців з конфіскацією майна. Визнано ОСОБА_7 невинуватим за ч.3 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло та його виправдати за відсутністю у його діях складу злочину. Вирішено долю речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним за вчинення вбивства, тобто умисного протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за таких обставин.

Так, 13.05.2013 року у період з 13 год. 00 хв. до 17 год.00 хв. більш точного часу не встановлено, у смт. Побузьке, Голованівського району, Кіровоградської області ОСОБА_7 , з метою вчинення нападу для заволодіння майном особи похилого віку, скориставшись тим, що вхідні двері квартири АДРЕСА_2 були не замкнені, проник до квартири ОСОБА_10 , яка на той час перебувала у прихожій кімнаті квартири. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , кулаками рук став наносити численні удари по обличчю та голові потерпілої, яка захищалась, прикриваючи руками обличчя. Внаслідок цього ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді крововиливу у м`які тканини голови по внутрішній поверхні лівої тім`яно-скроневої області; садна в області нижнього повіка правого ока; садна на правій виличній ділянці; садна в області верхнього повіка лівого ока; садна на шкірі лівої скроневої області голови; садна на передній поверхні лівої вушної раковини; садна на правій щоці; 2 саден на підборідді; 6 саден на лівій верхній кінцівці; 3 саден на тильній поверхні лівої кисті; садна на тильній поверхні правої стопи. Після цього ОСОБА_7 з метою подолання опору з боку ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном останньої, вирішив позбавити її життя. З цією метою ОСОБА_7 зв`язав хустинку у вигляді петлі та здавив шию ОСОБА_10 , позбавивши її можливості дихати, внаслідок чого остання померла на місці події. Внаслідок здавлення органів шиї ОСОБА_7 , ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: нерівномірно вираженої незамкненої горизонтальної та відносно косо странгуляційної борозни, патологічної рухливості під`язичної кості та хрящів гортані з крововиливом під навколишні м`які тканини, які стосовно живих осіб в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних у момент спричинення. Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії удавлення петлею. ОСОБА_7 , не знайшовши матеріальних цінностей у квартирі ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зник.
Цим же вироком ОСОБА_7 визнаний невинуватим невинуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, та виправданий за ч. 3 ст. 185 КК України за відсутністю у його діях складу злочину.
Так, 25.05.2013 року близько 13 год. 35 хв. ОСОБА_7 вирішив вчинити повторне викрадення чужого майна і з цією метою для встановлення місця проживання потерпілого прослідував за ОСОБА_11 до його квартири за адресою АДРЕСА_3 . Скориставшись відсутністю вдома господаря квартири, який відпочиваючи, сидів на лавочці біля під`їзду будинку, та тим, що двері квартири не були замкнені, проник до квартири. Там, зайшовши до спальні, таємно викрав належні ОСОБА_11 гроші в сумі 1100 грн., які знаходились під матрацом ліжка. Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить вирок районного суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнати винним за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.187, ч. 3 ст. 185 КК України. Призначити покарання за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч. 4 ст.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що висновки суду в частині виправдання не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Так свідок ОСОБА_12 під час судового засідання у суді першої інстанції пояснив суду, що обвинувачений ОСОБА_7 25.05.2013 року зателефонував йому о 13 годині і попросив завезти в м. Первомайск. Весь час на поїздку становив 1.5 години, після повернення вони приїхали до гаражів, де почали ремонтні роботи , під час яких ОСОБА_7 з власної необережності опік собі руки, тому близько 17 год. останній пішов додому. При цьому ОСОБА_7 попросив свідка підтвердити факт їх спільного перебування ніби-то з 9 години ранку, а не з 14 години. Разом з тим, свідок ОСОБА_13 вказала, що 25 .05.2013 року коли прийшла до відділку міліції, потерпілий ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_7 як на особу, що вчинила крадіжку в належній його квартирі. Також, у вироку не зазначено конкретні докази захисту щодо непричетності обвинуваченого до вчинення крадіжки, які на думку суду, мають місце та не спростовані стороною обвинувачення, а саме те, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 . Поряд з тим стороною захисту не наведено жодних доказів на виправдання, окрім заперечення. Також, судом при ухвалені вироку не враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 матеріальну шкоду, заподіяну потерпілим не відшкодував, за місцем проживання характеризується негативно, свою вину у вчиненні інкреминованих йому кримінальних правопорушень не визнав, навіть після підтвердження її доказами в ході судового розгляду, що в свою чергу, характерізує обвинуваченого з негативного боку, як особу, яка не усвідомила суспільну небезпечність свого діяння, не розкаялась у вчиненому та слід розцінювати як спробу останнього ведення в оману, ухилення від встановленої кримінальної відповідальності та значно підвищує ступінь небезпеки його особи.

В своїй апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить, скасувати обвинувальний вирок районного суду та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях його підзахисного складу кримінального правопорушення передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що її підзахисний звернувся до суду, з клопотанням про надання часу для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, але суд відхілив таке клопотання безпідставно. Також її підзахисний хворіє на епілепсію та є інвалідом 3 групи, та потерпілу ОСОБА_10 ніколи не бачив, і навіть знав місця її проживання. Згідно матеріалів обвинувального акту у період часу з 08 години до 20-00 години 13 травня 2013 року її підзахисний знаходився в полі зору ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Щодо отримання біологічних зразків, нігтів потерпілої від експерта ОСОБА_20 , слідчий зазначені зразки отримав від експерта ОСОБА_20 із рук в руки в аркуші поперу, які не були опечатані. При цьому в судовому засіданні слідчий зазначив що отримані від експерта вказані зразки були в подальшому визнані речовими доказами та оглядались перед направленням на експертне дослідження, але не пояснив відсутність в справах матеріалів матеріалів оформлення слідчий дій. Допитані в судовому засіданні поняті ОСОБА_21 , ОСОБА_22 пояснили суду, що при огляді місця злочину присутніми не були, а вказаний протокол підписали не на місці події, а в помешканні ОСОБА_21 куди прибув працівник міліції з пропозицією підписання ними вказаного протоколу.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, вислухавши прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника та прокурора підлягають задоволенню частково, а вирок районного суду стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню, з таких підстав.

Під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження була встановлена невідповідність тексту вироку, який міститься на технічному носію інформації, на якому зафіксовано судове провадження 13.02.2015 року в суді першої інстанції, тексту оригіналу вироку, який підписаний колегією суддів, та який долучений до матеріалів даного кримінального провадження.

Так на технічному носії інформації, на якому зафіксовано перебіг судового засідання Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2015 року, у проголошеному вироку міститься наступне:

- викладення критичної оцінки судом зауважень захисника обвинуваченого щодо доказів, на яких ґрунтується обвинувачення щодо ОСОБА_23 ;

- висновки суду першої інстанції щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України;

- висновки районного суду щодо не підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні 25 травня 2013 року таємного викрадення майна ОСОБА_11 (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак в письмовому тексті оригіналу вироку, що підписаний всією колегією суддів 13 лютого 2015 року такі висновки суду відсутні.

Таким чином апеляційним судом встановлена невідповідність інформації, зафіксованої під час судового провадження в суді першої інстанції, фактичним обставинам, викладеним у письмовому тексті оригіналу вироку суду першої інстанції, що являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та є безумовною підставою для скасування вироку суду відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 п. 7 ст. 412 КПК України, через неналежне здійснення фіксування судового провадження технічними засобами, з призначенням нового судового розгляду в іншому складі суду.

Так як в Ульяновському районному суді Кіровоградської області відсутній склад суду для нового розгляду даного кримінального провадження, то на підставі ст. 34 КПК України новий судовий розгляд необхідно призначити в Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області.

Під час нового судового розгляду також необхідно ретельно перевірити доводи як сторони захисту, щодо безпідставного засудження обвинуваченого ОСОБА_7 , так і доводи сторони обвинувачення, щодо безпідставного виправдання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, які викладені сторонами в їх апеляційних скаргах.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, через що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому йому слід продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 34, 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_7 скасувати, та призначити по кримінальному провадженню №0000421 новий судовий розгляд в Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області в іншому складі суду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали визначити з 30.06.2015 року з 13 години 00 хвилин до 28.08.2015 року до 13 години 00 хвилин.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4