У Х В А Л А
18.12.2014 року. Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора прокуратури м. Кременчука ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність заступника прокурора м. Кременчука ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У скарзі ОСОБА_3 просить визнати незаконною бездіяльність заступника прокурора м. Кременчука ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у визначений КПК України строк.
В судовому засіданні після оголошення скарги, адвокат ОСОБА_3 доповнив скаргу вимогами про зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язати заступника прокурора м. Кременчука ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, що викладені в заяві від 05.11.2014 року ( а.с 2).
Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , який підтримав скаргу та просив задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали провадження по скарзі, слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
Прокурором в судовому засіданні надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 15, 33), який свідчить про те, що 14.11.2014 року до Реєстру внесено відомості про злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України згідно заяви ОСОБА_3 від 05.11.2014 року.
За таких обставин, не підлягають до задоволення вимоги адвоката ОСОБА_3 про зобов`язання заступника прокурора м. Кременчука ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, що викладені в заяві від 05.11.2014 року.
Що стосується вимог про визнання незаконною бездіяльності заступника прокурора м. Кременчука ОСОБА_6 , то при їх вирішенні суд виходить з наступного.
У рішенні Конституційного суду України від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 (абз. 4-5 п. 4.3.) викладена правова позиція Конституційного суду України про те, що здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. До того ж імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.
Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.
Таким чином, Конституційний Суд України висловив правову позицію про те, що скарги щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини повинні розглядатися судом, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.
Разом з тим, вказане рішення Конституційного Суду України, не зобов`язуєсуд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ визнавати обґрунтованими та задовольняти вимоги про визнання незаконною бездіяльності слідчого або прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, визнання незаконною бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб віднесено до способів захисту цивільних прав та інтересів.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Отже, до повноважень слідчого судді не віднесено функцію захисту цивільних прав та інтересів, а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні повинен здійснюватися способами, визначеними п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України.
Крім того, зі змісту ст. 36 КПК України, якою визначено статус та права прокурора у кримінальному судочинстві, вбачається, що прокуророві як учаснику процесу діючим КПК України надані права щодо нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва та щодо підтримання державного обвинувачення.
Статтею 20 КПК України визначено зміст такої загальної засади кримінального судочинства, як забезпечення права за захист учасникам процесу та встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Отже, зважаючи на те, що діючим КПК України не передбачено процесуальний порядок реалізації права прокурора на захист від звинувачень у незаконній бездіяльності та не надано право прокурору подавати докази чи заперечення проти цих звинувачень, а ч. 2 ст. 307 КПК України не надано право слідчому судді приймати рішення про визнання незаконною бездіяльності слідчого чи прокурора, вважаю, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 необхідно відмовити з тих підстав, що вимога викладена в скарзі не ґрунтується на законі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 20, 26, 110, 303-307 КПК України, слідчий судя, -
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: