Провадження №1-кп/761/924/2015
В И Р О К
іменем України
17 липня 2015 року місто Київ
Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000452 від 22.05.2015 р.) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області, росіянки, громадянки України, з вищою освітою, яка працює секретарем-референтом в ТОВ «Кадрова Агенція «Столиця», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22 травня 2015 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, обвинувачена ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Nissan X-Trail» (державний номер НОМЕР_1 ) по вул. Котовського в м. Києві, наблизившись зі сторони вул. Грекова до нерегульованого перехрестя з вул. Берлінською, всупереч вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», підпункту «б» п. 2.3, п. 16.11 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, виїхала на вказане перехрестя з другорядної дороги, не надавши дорогу автомобілю «Volkswagen-Transporter» (державний номер НОМЕР_2 ), який рухався по проїзній частині головної дороги, внаслідок чого, здійснила зіткнення з цим автомобілем, який від зіткнення у некерованому стані виїхав на тротуар, де здійснив зіткнення з припаркованими автомобілями «Skoda-Fabia» (державний номер НОМЕР_3 ) та «Citroen» (державний номер НОМЕР_4 ), а автомобіль «Nissan X-Trail» (державний номер НОМЕР_1 ) у некерованому стані виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на дитячу коляску, в якій знаходився малолітній потерпілий ОСОБА_8 .

Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, підтвердивши всі викладені вище фактичні обставини, та при цьому пояснила, що 22 травня 2015 року, близько 14 години, рухаючись на автомобілі «Нісан» по вул. Котовського в м. Києві, під час проїзду перехрестя з вул. Берлінського, проявивши неуважність з невідомої причини, не надала дорогу автомобілю «Фольцваген», який рухався по головній дорозі, внаслідок чого зіткнулась з вказаним авто та виїхала на тротуар, де здійснила наїзд на дитячу коляску з дитиною.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, то такі її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - її щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує те, що вона на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем роботи як у минулому, так і на теперішній час характеризується з позитивного боку, за місцем проживання скарг і заяв з боку співмешканців щодо порушення громадського порядку не отримувала, в судовому засіданні негативно оцінила власний протиправний вчинок, а тому суд вважає можливим призначити їй мінімальний розмір основного покарання, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, при цьому, зважаючи на трагічні наслідки протиправних дій останньої, а також думку потерпілої ОСОБА_4 з приводу доцільності позбавлення обвинуваченої ОСОБА_5 права керування транспортними засобами, на переконання суду, слід застосувати такий додатковий вид покарання, який, зокрема, також передбачений в санкції ч. 2 ст. 286 КК України, як позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Водночас, беручи до уваги всі обставини даної справи, в тому числі і те, що обвинувачена ОСОБА_5 є особою пенсійного віку, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні пристарілу мати 1925 року народження, яка в силу віку потребує щоденної допомоги та догляду, під час досудового розслідування в добровільному порядку відшкодувала матеріальні збитки потерпілої сторони, та головним чином, враховуючи думку самої потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні просила не позбавляти волі обвинувачену, суд вважає, що в даному конкретному випадку є можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування основного покарання, і тому по відношенню до неї застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, при цьому, додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами підлягає реальному виконанню.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 2457,60 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за якою призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання (позбавлення волі) з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, при цьому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік підлягає реальному виконанню.

Відповідно до ст.76 КК України на протязі іспитового строку покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначені державні органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання по відношенню до ОСОБА_7 скасувати.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертиз, загальною вартістю 2457 грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1