Справа № 462/364/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/104/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 29 січня 2015 року,-

за участю прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 03 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження.

На ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 29 січня 2015 року, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 03 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження. Мотивує це тим, що з ухвалою слідчого судді не згідний, оскільки суддя з невідомих причин не звернув увагу, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі, з порушенням вимог ст. 2 КПК України та не врахував, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить жодних мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, постановою слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 03 листопада 2015 року було закрито кримінальне провадження № 000045 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_11 .

21 січня 2015 року ОСОБА_9 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що дана постанова незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням вимог КПК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_9 , слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова безпідставно прийшов до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження від 03 листопада 2014 року є законною та обґрунтованою, оскільки, розслідування всіх обставин справи було проведено поверхнево, не встановлені всі обставини справи, а постанова про закриття кримінального провадження ухвалена передчасно.

Крім цього, у випадку комплексного дослідження матеріалів кримінального провадження можна було б дійти обґрунтованого висновку, що постанова про закриття кримінального провадження від 03 листопада 2014 року не містить жодного посилання на обставини, зокрема, встановлені рішеннями судів, що набрали законної сили, якими підтверджено наявність грубих порушень законодавства про працю з боку головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова ОСОБА_11 а саме: безпідставне притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності, зокрема, незаконне звільнення чотирьох працівників, оголошення доган без достатніх на те правових підстав (вказані обставини підтверджуються рішеннями судів, що набрали законної сили, копії яких були надані суду першої інстанції та додаються до цієї апеляційної скарги).

Слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що слідчий СВ РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області ОСОБА_12 не виконав всі необхідні і можливі слідчі дії спрямовані на встановлення об`єктивної істини та на повне, об`єктивне і всебічне проведення досудового розслідування. Зокрема, протягом усього досудового розслідування у кримінальному провадженні, розпочатого за заявою про вчинення злочину, слідчий не тільки обмежився допитом осіб, які подали заяву про вчинення злочину та особи щодо дій якої така заява була подана, але й не взяв до уваги встановлені судами факти порушення трудового законодавства з боку ОСОБА_11 , який перебував на посаді головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова. Такі факти порушення вимог трудового законодавства ОСОБА_11 , у тому числі незаконне звільнення кількох працівників, неправомірне оголошення доган підтверджуються рішеннями судів, які набрали законної сили, зокрема:

· рішення Личаківського районного суду від 23 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_13 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, третя особа головний лікар ОСОБА_11 про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. У мотивувальній частині рішення суд зазначив, що «враховуючи усі вищенаведені обставини, а також те, що відповідач без належних на те правових і законних підстав, з порушенням норм законодавства про працю та процедури звільнення виніс оскаржуваний наказ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є обґрунтованими та підставними, а тому позов в цій частині слід задоволити»;
· рішення Личаківського районного суду м. Львова від ЗО липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_9 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, треті особи: ОСОБА_11 , Львівська міська рада, Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення. У мотивувальній частині рішення суд зазначає, що «звільнення позивача відбулося з порушенням установленого законом порядку, що свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушення прав працівника». Окрім цього, суд у своєму рішенні зазначив, що «звільнення заступника головного лікаря з лікувальної роботи ОСОБА_9 відбулося на підставі наказу головного лікаря ОСОБА_11 , а не начальника управління та таке не було погоджено із начальником департаменту», що свідчить про перевищення ОСОБА_11 своїх службових повноважень. При цьому така обставина знову ж таки залишилася поза увагою слідчого;
· рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_14 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, третя особа ОСОБА_11 про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. У мотивувальній частині рішення суд зазначає: «наказ Головного лікаря 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова № 209-к від 31 грудня 2013 року про звільнення позивача ОСОБА_14 є необґрунтованим, не базується на вимогах закону, зокрема ст. 40, 43 КЗпП України, винесений без належних для цього підстав. Позивач незаконно звільнено із займаної посади, тому її необхідно поновити на роботі...»;
· рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_15 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У мотивувальній частині рішення суд зазначає: «оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовну вимоги позову знайшли свої повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення».
Відтак, можна дійти висновку, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вимогами чинного законодавства передбачено, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, що у даному випадку не було здійснено ні слідчим СВ РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, ні слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, однак, як вбачається із вищевикладеного, слідчий суддя розглянув матеріали кримінального провадження та матеріали додані до скарги на постанову про закриття кримінального провадження поверхнево, фактично у своєму рішенні процитувавши текст постанови про закриття кримінального провадження від 03 листопада 2014 року.

Крім цього, слідчий суддя у випадку повного та об`єктивного дослідження матеріалів доданих до скарги на постанову про закриття кримінального провадження від 03 листопада 2014 року звернув би увагу на те, що сам текст наказу № 29-к/тр від 28.02.2014 року про звільнення ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 містить вказівку на особисті мотиви прийняття такого рішення головним лікарем Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, зокрема, вищевказані працівники були звільненні після проставлення свого підпису під текстом колективного звернення до начальника Управління охорони здоров`я Львівської міської ради про вчинення протиправних дій з боку такого головного лікаря, про що зазначається і у самому наказі, а саме: «організували письмове звернення до начальника Управління охорони здоров`я ЛМР ОСОБА_17 », що безпосередньо свідчить про особистий мотив звільнення вищевказаних працівників та суперечить вимогам Кодексу законів про працю

України. Відтак, звільнення у даному випадку відбулось лише за використання свого права на звернення, наданого Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян».

Численні порушення вимог трудового, законодавства України, вчинені ОСОБА_11 (детальний опис яких викладено у рішеннях судів про поновлення на роботі), містять ознаки складу злочину, передбаченого ст. 172 («Грубе порушення законодавства про працю») Кримінального кодексу України (далі - КК України). Вищевказана норма КК України передбачає відповідальність за «незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів» та «інше грубе порушення законодавства про працю» (у редакції статті, що діяла на момент відкриття кримінального провадження).

На думку колегії суддів, слідчий суддя не дав належної оцінки тій обставині, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Зокрема, у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження слідчий не з`ясувавши фактичних обставин справи лише вказує на начебто досліджені факти порушення вимог посадових інструкцій звільненими працівниками та абсолютно заперечує сам факт незаконного звільнення.

Окрім цього, слідчий взагалі не з`ясував, що у даному випадку мало місце «інше грубе порушення законодавства про працю».

Таким чином, слідчий всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України не зазначає про мотиви прийняття такої постанови, та їх обґрунтування, посилаючись лише на відсутність особистих мотивів для звільнення працівників ОСОБА_11 , який перебував на посаді головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова.

Окрім цього, слідчий у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження посилається на те, що в діях ОСОБА_11 немає ознак складу злочину, передбаченого ст. 172 КК України, оскільки незаконне звільнення у даному випадку було здійснене не з особистих мотивів останнього. Проте, такий висновок є безпідставний.

Також, слідчий у тексті постанови посилається на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, але всупереч нормам КПК України, не наводить у мотивувальній частині постанови жодного аргументу щодо відсутності хоч якогось елементу складу злочину.

Таким чином, слідчий не з`ясувавши якого саме елементу складу злочину, передбаченого статтею 172 КК України немає, прийшов до необґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_11 є правомірними, а кримінальне провадження потрібно закрити.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що слідчим СВ РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області ОСОБА_10 не було проведено в повному обсязі досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000645 від 05.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч, 1 ст. 172 КК України, не проведена перевірка заяви в частині отримання ОСОБА_11 неправомірної вигоди та зловживання службовим становищем, відтак така постанова підлягала скасуванню.

Таким чином, зміст оскаржуваної ухвали свідчить про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, відтак оскаржувана ухвала є такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевказане, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 03 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч, 1 ст. 172 КК України, в силі залишатись не може, підлягає скасуванню, а матеріали провадження за скаргою ОСОБА_9 підлягають направленню до СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області для проведення досудового розслідування.

За сукупністю здобутого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Тому, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити, ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 29 січня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 03 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 000045 скасувати та постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 03 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 000045 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити у СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4