Справа № 477/1168/15-к
Провадження № 1-кп/477/119/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, яка має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимої 22 березня 2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1-го року позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 1,6 років; 12 травня 2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до 4-х місяців арешту,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 ,
07 травня 2015 року, близько 10 години, ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Леніна, 1 в смт.Воскресенське, Жовтневого району Миколаївської області біля магазину «Наталі», зустріла наглядно знайомого ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. За пропозицією ОСОБА_3 вони присіли на лавці місцевого кладовища, розташованого неподалік від вищевказаного магазину, де ОСОБА_3 попросила у ОСОБА_8 кошти. ОСОБА_8 оглянув кишені свого одягу, при цьому дістав свій мобільний телефон «Nокіа Сalsen», та поклав його назад у кишеню одягненої на ньому куртки, повідомив ОСОБА_3 , що грошей у нього немає. В цей час у ОСОБА_3 виник намір на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.
Скориставшись станом ОСОБА_8 , ОСОБА_3 непомітно для нього викрала з лівої бокової кишені куртки одягнутій на ОСОБА_8 , мобільний телефон «Nокіа Сalsen» з імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 500 гривень.
З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та в цей же день прийшла до ОСОБА_9 , яка мешкає по АДРЕСА_2 та продала викрадений мобільний телефон за 50 гривень, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 500 гривень.
Окрім цього, 07 травня 2015 року близько 13 годин ОСОБА_3 підійшла до двору домоволодіння АДРЕСА_1 , де у дворі побачила ОСОБА_7 , якій запропонувала придбати раніше викрадений у ОСОБА_8 мобільний телефон, на що ОСОБА_7 яка відмовилась.
Після чого, ОСОБА_3 , знаходячись біля вищезазначеного двору на лавці, де в цей час також знаходилась донька потерпілої ОСОБА_7 - малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якої вона відкрито зняла одну золоту сережку, вагою 1 грам, вартістю 450 гривень. З викраденою золотою сережкою ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та у подальшому в цей же день біля 18-30 год. продала викрадене ОСОБА_9 , тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 450 гривень.
Матеріальна шкода потерпілим була відшкодована із поверненням викраденого.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні у викраденні мобільного телефону визнала себе винною повністю та пояснила, що 7 травня 2015 року приблизно о 10 год. біля магазину «Наталі» побачила наглядно знайомого ОСОБА_11 , якого запросила поговорити та вони присіли неподалік на лавці кладовища. Там вона попросила у ОСОБА_12 гроші, і коли він шукав їх по кишеням, то діставав свій мобільний телефон. Скориставшись тим, що він був у стані алкогольного сп`яніння, вона непомітно з кишені його куртки, витягла мобільний телефон. Повертаючись додому, вона підійшла до воріт сусідки ОСОБА_7 , який запропонувала придбати викрадений телефон на що та відмовила. Біля будинку ОСОБА_13 вона побачила її малолітню доньку ОСОБА_14 , та на землі у піску біля лавки знайшла одну золоту сережку, при цьому знала, що вона належить малолітній ОСОБА_14 , майно її матері не повернула, а вирішила закласти до отримання виплат на свого сина, після чого хотіла викупити її та повернути власниці. Свою вину у відкритому заволодінні цього майна не визнає, так як вважає, що її дії можна кваліфікувати як крадіжку.
Крім пояснень обвинуваченої, вина ОСОБА_3 за фактом заволодіння майном ОСОБА_8 підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Так, час та місце скоєної ОСОБА_3 крадіжки підтверджується заявою потерпілого до міліції, згідно якої останній просив прийняти заходи до розшуку особи, яка 07 травня 2015 року о 10 годині здійснила крадіжку належного йому мобільного телефону марки «Нокіа».
Згідно заяви ОСОБА_3 до міліції, остання зізналася в тому, що у малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_12 з бокової кишені його одягу викрала мобільний телефон, який у цей же день продала сусідці ОСОБА_15 , яка мешкає по АДРЕСА_2 .
Згідно заяви ОСОБА_9 , остання добровільно видала працівникам міліції мобільний телефон марки «Нокіа», який вона придбала у ОСОБА_3 за 50 грн.
Відповідно до протоколу огляду предмету та постанови слідчого від 14 травня 2015 року, було оглянуто мобільний телефон «Nокіа Сalsen» з імей НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом та передано ОСОБА_8 .
За фактом заволодіння майном малолітньої доньки потерпілої ОСОБА_7 остання в судовому засіданні показання ОСОБА_3 спростувала та пояснила, що 7 травня 2015 року вона з родиною перебувала за місцем проживання в АДРЕСА_3 . Приблизно о 13 годині коли вона прибирала у себе на подвір`ї, її діти та сусідський хлопчик ОСОБА_16 грали біля лавки їх будинку. В цей час до воріт підійшла ОСОБА_3 , яка перебувала у стані сп`яніння та запропонувала придбати у неї мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, але вона відмовилась від її пропозиції. Вона бачила як ОСОБА_3 також присіла на лавку біля дітей, де знаходилась близько 15 хвилин. Коли її донька зайшла до двору, вона помітила, що на правому вусі відсутня золота сережка. На питання до дитини з приводу сережки донька показала, що сережку взяла мати ОСОБА_17 , і вона зрозуміла, що це зробила ОСОБА_3 . Вона помітила останню біля воріт сусідського будинку, та стала вимагати аби та повернула викрадене, але ОСОБА_18 у крадіжці не зізналася.
Крім того пояснення ОСОБА_3 з приводу обставин заволодіння золотою сережкою також спростовуються поясненнями самої ОСОБА_3 , що надані нею в ході досудового розслідування під час слідчого експерименту за її участю, де підсудна вказала, що зняла золоту сережку з вуха малолітньої ОСОБА_10 з метою продажу викраденого.
Час та місце скоєного підтверджується заявою ОСОБА_7 до міліції, згідно якої остання просила прийняти заходи до особи, яка 07 травня 2015 року в період з 13 по 13-15 годину біля її будинку АДРЕСА_2 з правої мочки вуха її доньки ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 викрала золоту сережку вагою 1 гр. вартістю 450 грн.
Розмір завданої потерпілій ОСОБА_7 шкоди підтверджується даними про вартість дорогоцінного металу золота.
Згідно заяви ОСОБА_9 від 14.05.2015 року остання добровільно видала працівникам міліції золоту сережку у виді серця, яку вона придбала у ОСОБА_3 за 60грн.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила про придбання у ОСОБА_3 07.05.2015 року золотої сережки та мобільного телефону. Коли ОСОБА_7 стала шукати сережку, вона зрозуміла кому та належить, але віддавати було соромно, тому повернула майно вже працівникам міліції за їх вимогою.
Відповідно до протоколу огляду та постанови слідчого від 14 травня 2015 року, вказана золота сережка була оглянута, визнана речовим доказом по справі, та передана ОСОБА_7 .
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному заволодінні чужим майном (крадіжці), скоєній повторно за фактом заволодіння майном ОСОБА_8 , що слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, а також у відкритому заволодінні майном у малолітньої ОСОБА_10 , скоєному повторно, що слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.
При цьому, пояснення ОСОБА_3 щодо обставин заволодіння золотою сережкою спростовані поясненнями потерплої та іншими дослідженими судом письмовими доказами, і вважає такі пояснення метою уникнення більш серйозної відповідальності за скоєне.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, вищевказані кримінальні правопорушення вчинила під час провадження щодо неї іншого кримінального правопорушення, її негативну характеристику за місцем проживання, що вчинені нею кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів, та приходить до висновків, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових злочинів можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК.
Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільні позови не заявлялись.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_20 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів за вироком суду від 12 травня 2015 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання рахувати з 15 травня 2015 року, зарахувавши термін відбутого покарання як день за день.
Речові докази по справі: золоту сережку, що передана ОСОБА_7 та «Nокіа Сalsen» з імей НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , переданий ОСОБА_8 залишити останнім за належністю.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою у той самий строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити засудженій, прокурору та потерпілим.

Суддя ОСОБА_1