Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007
року Деснянський районний суд
м. Чернігова в складі:

головуючого
- судді -
Стеблини А.В.

при
секретарі -
Курч Н.М.

потерпілої -
ОСОБА_1

представника
потерпілої -
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові

справу
про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Чернігова, українця,
громадянина України, з
професійно-технічною освітою, не
одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,

встановив:

11
листопада 2005 року, близько 21 год.,
ОСОБА_3,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи біля дитячої поліклініки № 2 по
вул. Рокосовського м. Чернігова,
на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків через відмову у
зустрічах, накинувся на ОСОБА_1 , повалив її на землю і умисно наніс численні
удари руками в область голови, та ногами
в різні частини тіла потерпілої, чим завдав
їй легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Будучи
допитаним у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину за пред'явленим
обвинуваченням по ст. 125 ч. 2 КК України не визнав та показав, що з потерпілою він познайомився влітку 2004
року і вони стали зустрічатись. 11 листопада 2005 року, приблизно о 21 год., він
зайшов до потерпілої додому і вони разом пішли гуляти. В ході спілкування, потерпіла попросила у нього придбати пляшку
пива і він пішов її купувати. Коли повернувся,
то потерпілої на тому місці, де
вона залишалась вже не було. Він розізлився і пішов додому. Спричинення
тілесних ушкоджень ОСОБА_1 категорично
заперечує.

Не
дивлячись на повне заперечення підсудним своєї вини, його вина у скоєнні описаного злочину
повністю підтверджується наданими і перевіреними судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_1 у суді
показала, що з підсудним вона
познайомилась в серпні 2004 року і з того часу вони як друзі періодично
зустрічались. 11.11.2005 року, приблизно
о 21 год., до неї додому прийшов підсудний, який знаходився у нетверезому стані. В
розмові вона зрозуміла, що

2

підсудний хоче більш серйозних між
ними стосунків. Однак, вона не хотіла з
ним більше зустрічатись, і щоб це йому
якось пояснити, запропонувала вийти на
вулицю. Проходячи по вул. Рокосовського
в районі другої поліклініки, підсудний
запропонував їй піти в кіно або на дискотеку. Вона відмовилась, і сказала,
що піде додому одна. Коли вона направилась до свого будинку, то почула,
що за нею біжить підсудний. Потім,
підсудний схопив її за капюшон і став наносити удари кулаком по обличчю.
Підсудний наніс їй приблизно 10 ударів в обличчя. Від отриманих ударів вона
впала на землю, після чого підсудний
продовжив наносити їй удари ногою по всьому тілу. Вона на деякий час втратила
свідомість, а коли прийшла до тями, то побачила,
що підсудний знаходиться поруч з нею. Вона підвелась з землі, і хотіла постукати комусь у вікно на першому
поверсі житлового будинку. Але,
підсудний схопив її, посадив на
лавочку, а сам пішов за мінеральною
водою. Почувши голоси хлопців та дівчат,
вона звернулась до них за допомогою. Незнайомий хлопець викликав швидку
допомогу, після чого її забрали до
лікарні, де вона тривалий час проходила
лікування. Заявлений по справі позов про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди підтримує і просить його задовольнити.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що потерпіла є його дочкою. 11 листопада 2005
року, приблизно о 22 год.,
до нього додому зателефонував незнайомий хлопець і
повідомив, що його дочка знаходиться у
лікарні. Відвідавши разом з дружиною дочку в лікарні, він побачив,
що вона була побита, вся в крові
і її неможливо було впізнати. В розмові дочка пояснила, що її побив ОСОБА_3.

Допитана
у суді свідок ОСОБА_5 дала свідчення,
аналогічні свідченням ОСОБА_4

Свідок
ОСОБА_6 у судовому засіданні показала,
що вона працює разом з потерпілою. Після виписки з лікарні
потерпілої, вона від неї дізналась, що її побив ОСОБА_3, оскільки вона більше не хотіла з ним
зустрічатися. Взимку 2006 року, коли
вона разом з потерпілою їхали в тролейбусі,
то до них підійшов підсудний і сказав ОСОБА_1 , щоб вона зайшла до нього і забрала гроші за
моральну шкоду. Потерпіла відвернулась від підсудного і не стала з ним розмовляти.

Свідок ОСОБА_7 у суді показав, що
він працює дільничним інспектором Деснянського відділу міліції і по заяві
потерпілої ОСОБА_1 проводив перевірку з
приводу спричинення їй тілесних ушкоджень. В ході перевірки підсудний
добровільно дав письмові пояснення, де
власноручно виклав обставини спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій
ОСОБА_1

Вина
підсудного ОСОБА_3 також підтверджується висновком комісійної судово-медичної
експертизи № 169 від 19.06.2007 року,
згідно якого у ОСОБА_1 мали місце
тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа зі
зміщенням, забійної рани лівої
надбрівної області, забій, гематома повік лівого ока, множинні забої м'яких тканин голови та обличчя, садна на гомілках, сідницях,
котрі могли утворитися 11.11.2005 року за вказаних потерпілою обставин
від дії тупих предметів, в тому числі
від ударів руками та ногами і відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

Аналізуючи
докази по справі, суд критично ставиться
до свідчень підсудного і розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за
вчинений ним злочин, оскільки

з

вони
суперечать дослідженим у суді доказам,
які в свою чергу узгоджуються між собою.

Твердження
підсудного ОСОБА_3 про те, що в ході
перевірки заяви потерпілої ОСОБА_1
дільничний інспектор ОСОБА_7 застосовував до нього заходи психологічного впливу, в разі чого він був вимушений написати
пояснення, де обмовив себе у вчиненні
злочину, спростовуються матеріалами
перевірки прокуратури м. Чернігова, за наслідками якої, згідно постанови від 05.05.2007 року в
порушенні кримінальної справи відмовлено за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину. Вказана постанова ніким у встановленому
порядку не оскаржувалась і є чинною.

Суд, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_3 у інкримінованому
йому злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковано по ст.
125 ч. 2 КК України, як умисне
спричинення легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Обставин, які пом'якшують міру покарання підсудного
ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує міру покарання підсудного ОСОБА_3
суд визнає вчинення злочину особою, що
перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Вирішуючи
питання про призначення міри покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, особу
підсудного, який раніше не притягувалася
до будь-якої відповідальності, його
вік, сімейний стан та стан
здоров'я, наявність обставини, що обтяжує покарання, в зв'язку з чим, суд вважає за можливе призначити йому
покарання у вигляді громадських робіт.

Позов
потерпілої ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальних збитків обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підлягають
також стягненню з підсудного кошти,
витрачені потерпілою на послуги адвоката.

Вирішуючи
питання про відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню частково. Розмір відшкодування моральної
шкоди, суд визначає з урахуванням
характеру та обсягу страждань, яких
зазнав позивач, тривалістю
відновлюваного періоду, стану здоров'я
потерпілої, тяжкості вимушених змін у її
життєвих та виробничих стосунках, часу
та зусиль, необхідних для відновлення її
попереднього стану, а також майновий
стан підсудного.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України і призначити йому
покарання у вигляді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1190 грн. 87 коп.
у відшкодування матеріальних збитків.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

4

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з дня його проголошення.