УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
жовтня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Іванів
О.Й.,

суддів Ладики Я.І., Флісака Р.Й.,

за
участю прокурора Біньковської
Н.В.,

представника
потерпілої ОСОБА_1,

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

підсудного ОСОБА_3

розглянувши
22 жовтня 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляціями прокурора, який приймав
участь у розгляді справи, та підсудного
ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського
міського суду від 12 червня 2007 року, -

встановила:

Вказаною
постановою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1, з середньою
освітою, працюючого вантажником ТзОВ
„ТОН", судимого 30.05.2003 року
Калуським районним судом за ст. ст. 81 ч.3,
140 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі, постановою Долинського районного суду від
26.02.2004 року замінено невідбуту частину покарання на 11 місяців виправних
робіт з відрахуванням у дохід держави 20% заробітку щомісячно, громадянина України за ст.
ст. 296 ч.1, 121 ч.2, 185 ч.2 КК
України направлено прокурору м. Івано-Франківська для організації додаткового
розслідування.

Органами
досудового слідства ОСОБА_3
обвинувачується в тому, що 15
грудня 2004 року біля будинку АДРЕСА_2,
грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до
суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, наніс потерпілому ОСОБА_4 удари кулаками в
ділянку голови та тулуба, внаслідок чого
останній впав. Після цього ОСОБА_3
продовжував умисно наносити потерпілому удари руками та ногами в різні
ділянки тіла, чим спричинив тяжкі
тілесні ушкодження, небезпечні для життя
в момент заподіяння, в результаті яких
ОСОБА_4 помер.

Справа
№11-415/2007р. Головуючий
у 1-й інстанції Кишакевич Л.Ю.

Категорія ст.
121 ч.2, КК України Доповідач: Іванів О.Й.

285 ч.2, 296 ч.1

Також
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні
таємного викрадення майна ОСОБА_4 загальною вартістю 450 гривень.

Своє
рішення про направлення справи на додаткове розслідування суд мотивував
неповнотою та неправильністю досудового слідства, зазначаючи,
що досудовим слідством необгрунтовано та передчасно закрито кримінальну
справу відносно ОСОБА_5, не
з"ясовано з достатньою повнотою істотних обставин вчинення злочинів щодо
потерпілого ОСОБА_4 Суд вважає, що
додаткове розслідування слід провести з метою притягнення інших осіб до
кримінальної відповідальності, а також
для збільшення обсягу обвинувачення підсудному ОСОБА_3.

В апеляціях:

· прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, постанову суду вважає
незаконною з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам
справи. Зазначає, що вимога суду про
необхідність вжиття ряду оперативно-розшукових заходів на встановлення
причетності ОСОБА_5 до вчинення злочинів за попередньою змовою з ОСОБА_3
безпідставна, оскільки під час
проведення досудового слідства вказані обставини перевірені з достатньою
повнотою, і рішення про закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_5 є обгрунтованим. Також вважає, що представник потерпілої, яким заявлено клопотання про направлення
справи на додаткове розслідування через наявність підстав для притягнення до
кримінальної відповідальності інших осіб,
не входить у вичерпний перелік осіб,
які можуть заявляти таке клопотання,
встановлений Постановою Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005
року „Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на
додаткове розслідування". Просить постанову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд;

· підсудний
ОСОБА_3 постанову суду вважає
необгрунтованою і безпідставною. Просить переглянути справу.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора Біньковську
Н.В., підсудного ОСОБА_3, захисників ОСОБА_2, ОСОБА_6,
які підтримали подані по справі апеляції, просять їх задовольнити, скасувавши постанову про направлення справи
на додаткове розслідування, заслухавши
представника потерпілої - ОСОБА_1, який
постанову суду вважає законною та обгрунтованою і просить апеляції залишити без
задоволення, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляцій
прокурора і підсудного, колегія суддів
підстав для їх задоволення не знаходить.

Як
правильно встановив суд, дана
кримінальна справа всупереч вимог
ст. 22 КПК України розслідувана
неповно і невсебічно.

Зокрема, органами досудового слідства належно не
досліджено причетності ОСОБА_5 до вчинених злочинів, хоча ОСОБА_3 про вчинення злочинів у групі з ОСОБА_5
вказав у своїй явці з повинною, про що
надалі підтвердив у протоколах допитів та при відтворенні обстановки і обставин
події. У зв"язку з цим винесені досудовим слідством постанови про закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за відсутністю в його діях складу злочину
та про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_3 в частині
пред"явленого обвинувачення за кваліфікуючою ознакою - вчинення злочину
групою осіб, як правильно вказав
суд, є передчасними, в них не дана належна правова оцінка їхнім
діям.

Колегія
суддів вважає, що наведені у постанові
суду інші обставини, які мають бути
з"ясовані при додатковому розслідуванні,
є обгрунтованими.

Оскільки
неповнота та неправильність досудового розслідування не могли бути усунуті
судом під час розгляду кримінальної справи,
так як для цього необхідно провести значний обсяг слідчих та
оперативно-розшукових дій, суд
підставно направив справу на додаткове розслідування.

Що стосується
доводів апеляції прокурора про те, що
представник потерпілої не вправі
був, відповідно до
вимог
кримінально-процесуального
законодавства, заявляти

клопотання про
направлення справи на додаткове розслідування із зазначених у постанові суду
підстав, то вони не заслуговують на
увагу колегії суддів як необгрунтовані.

Згідно ст. 278 КПК України кримінальна справа
повертається на додаткове розслідування і тоді,
коли під час її судового розгляду були встановлені підстави для
притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, якщо окремий розгляд справи щодо них
неможливий. Повернення справи з цих підстав на додаткове розслідування
допускається тільки за клопотанням прокурора,
потерпілого та його представника.

З огляду
на наведене колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови
суду, про що ставиться питання у поданих
апеляціях.

При
проведенні додаткового розслідування органам досудового слідства необхідно
виконати вимоги судових рішень міського та апеляційного суду і, в залежності від встановленого, прийняти законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи , та підсудного
ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду
від 12 червня 2007 року про направлення кримінальної справи щодо ОСОБА_3 на
додаткове розслідування, - без змін.