АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/378/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/236/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Житомирі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7
Обвинувачений - ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оскаржуючи фактичних обставин справи, встановлених судом, та кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України, у той же час просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного йому покарання змінити та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Іншими учасниками кримінального провадження вирок в апеляційному порядку не оскаржений.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.358 КК України, та призначено покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання остаточно призначено до відбування 4 ( чотири) роки позбавлення волі.
Крім того, ОСОБА_6 22.01.2015 року, у вечірній час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , на тротуарній алеї знайшов паспорт громадянина України, серія НОМЕР_1 , виданий Жовтневим PB Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, 10 липня 2008 року, на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, маючи на меті використати даний паспорт для уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, знаходячись у другому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , підробив його, замінивши на першій його сторінці фотокартку.
24.01.2015 року о 16 год. 30 хв., в ході проведення обшуку особи ОСОБА_6 , затриманого за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з кишені надягненої на ньому куртки, було виявлено та вилучено паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 . виданий Жовтневим PB Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, 10.07.2008 року, на ім`я ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно висновку експерта №58/06 - 29 від 28.01.2015 року, на першій сторінці паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилученого 24.01.2015 року в ході проведення особистого огляду ОСОБА_6 - фотокартка була замінена. Будь-яких інших змін первинного змісту в даному документі не виявлено.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що на його думку, призначене йому покарання є несправедливим та надмірно суворим. Так, він щиро розкаявся в скоєному правопорушенні, на протязі досудового та судового розслідування сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину.
Також, апелянт зазначає, що скоїв злочин у зв`язку з тяжкими економічними наслідками, які стались в нашій країні внаслідок агресії з боку Росії.
На думку обвинуваченого, викладені обставини у сукупності дають підстави для застосування при призначені йому покарання положень ст. 69 КК України, втім суд першої інстанції залишив це поза увагою.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Що стосується доводів обвинуваченого про наявність підстав для пом`якшення призначеного йому покарання, то вони не є достатньо обґрунтованими.
Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував ступень тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини та щире каяття у скоєному; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що останній раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Належним чином оцінивши зазначені обставини у сукупності, суд дійшов правильного висновку про неможливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і на цій підставі обґрунтовано та з дотриманням вимог закону призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі відповідно до мінімальної межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, втім з реальним його відбуванням, покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді арешту строком на чотири місяці, та остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що таке покарання є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, та про відсутність підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75, 76 КК України, і з цими висновками колегія суддів погоджується.
З урахуванням наведеного викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи є непереконливими та не можуть бути підставою її задоволення. Крім того, зазначені ОСОБА_6 обставини, а саме щире каяття у вчиненому, визнання своєї вини з етапу досудового слідства, характеристика його особи, були належним чином враховані судом при призначенні йому покарання, а причинного зв`язку між економічною ситуацією в Україні та вчиненням обвинуваченим злочинів не вбачається.
Що стосується можливості застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень ст. 69 КК України, то за її змістом призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом, є можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного. Ухвалюючи оскаржуваний вирок, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування положень ст. 69 КК України, і такий висновок колегія суддів вважає правильним. Також колегією суддів прийнято до уваги, що злочини, за які ОСОБА_6 було засуджено оскаржуваним вироком суду, були вчинені ним у період перебування у розшуку, оголошеному ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, та переховування від суду, що, на думку колегії суддів, виключає можливість застосування положень ст. 69 КК України при призначенні йому покарання.
За викладених обставин підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України, залишити без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою.
Ухвала вступає в законну силу негайно з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо в судову палату у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4