АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/1061/15-к
Провадження: № 11-кп/791/460/15 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
2015 року травня місяця „06 дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2015 року,
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , засудженого вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.11.2002 року за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) на 15 років позбавлення волі.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на те, що із матеріалів справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, пов`язаного із заподіянням смерті потерпілому, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, свою вину у вчиненні злочину згідно вироку суду не визнав, що свідчить про те, що у вчиненому засуджений в повній мірі не розкаявся. Крім того, в період відбуття покарання на засудженого 25 разів накладалися стягнення за порушення умов відбуття покарання за неодноразове вилучення заборонених предметів, непокорі адміністрації, створення конфліктних ситуацій та інші порушення, за які на засудженого накладалися стягнення у виді доган, суворих доган, поміщення в ДІЗО, у зв`язку з чим суд не може визнати його таким, що довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає, ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вислухавши прокурора у дебатах, який залишився на попередній позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Колегією суддів при розгляді справи не встановлено порушень судом першої інстанції кримінального та кримінального процесуального закону при відмові в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя людини та відбув 3/4 частини призначеного строку покарання. Має 21 (двадцять одне) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 30 (тридцять) стягнень за порушення умов відбуття покарання.
Із наданої характеристики, що міститься в матеріалах провадження вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.08.2001 року. Під час перебування в СІЗО м. Херсона допускав злісні порушення режиму відбування покарання за що мав 5 (п`ять) стягнень оголошених правами начальника установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці 1 (один) раз заохочувався. У Дар`ївській виправній колонії УДПтС України в Херсонській області (№ 10) відбуває покарання з 19.02.2003 року де з самого початку відбування покарання в установі систематично порушував режимні вимоги (порушував розпорядок дня, не виконання законних вимог, створення конфліктних ситуацій), за що 25 (двадцять п`ять) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, як правами начальника установи так і правами начальника відділення СПС, які на даний час погашені та зняті у встановленому законом порядку. На даний час працевлаштований у бібліотеці установи днювальним, за власним бажанням без оплати праці, до роботи ставиться добре, поставлені йому завдання виконує сумлінно, якісно та своєчасно. Приймає активну участь в суспільному житті відділення, виконує під контролем окремі доручення. За сумлінне ставлення до праці та добру поведінку має 20 (двадцять) заохочень оголошених як правами начальника установи так і правами начальника відділення СПС. У спілкуванні з представниками адміністрації ввічливий, тактовний, але не завжди щирий, виконує всі їх законні вимоги під контролем, на заходи виховного характеру реагує своєчасно, але не завжди вірно.
12.11.2012 року засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 25 від 14.12.2012 року).
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що засуджений не довів свого виправлення, оскільки вину у вчиненні злочину згідно вироку суду не визнав, що свідчить про те, що у вчиненому засуджений в повній мірі не розкаявся. Крім того, в період відбуття покарання на засудженого 25 разів накладалися стягнення за порушення умов відбуття покарання за неодноразове вилучення заборонених предметів, непокорі адміністрації, створення конфліктних ситуацій та інші порушення, за які на засудженого накладалися стягнення у виді доган, суворих доган, поміщення в ДІЗО, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 таким, що не довів своє виправлення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання і доводи його апеляційної скарги, ці висновки не спростовують, оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та потребує подальшого контролю з боку адміністрації установи виконання покарань.
Відтак, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм кримінального законодавства чи невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а тому підстав для зміни чи скасування ухвали - не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2015 року щодо нього - без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2