Справа № Провадження №11-1607/12 11/1090/8549/12 Головуючий у І інстанціїГришко
Категорія20Доповідач у 2 інстанції Дрига
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Миколюка О.В.,

суддів Дриги А.М., Костенко І.В.,

за участю:

прокурора Красківського В.П.,

представника цивільного

позивача ТОВ «Світлофор» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями: прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2012 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Буда-Бабинці Бородянського району Київської області, громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, засуджено:

за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень в доход держави;

за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;

за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишено -підписку про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Світлофор»- 6251 гривень 10 коп. матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :

З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді комірника, фактично виконуючи обов'язки техніка, у магазині ТОВ «Світлофор», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавліська, 4, переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в кінці січня 2012 року, точної дати та часу не встановлено, таємно викрав з приміщення вказаного магазину клемні колодки у кількості 10 штук, трансформатори марки »150 W у кількості 20 штук, чим завдав магазину ТОВ «Світлофор»матеріального збитку на суму 5298 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку лютого 2012 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_2, переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно викрав з магазину ТОВ «Світлофор»трансформатори марки ram»НТМ 150 W у кількості 2 штуки, трансформатори марки »НТВ 150 W у кількості 3 штуки, чим завдав магазину ТОВ «Світлофор»матеріального збитку на суму 959 гривень 10 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28.02.2012 року близько 13 години, ОСОБА_2, переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив повторно, таємно викрасти з приміщення магазину ТОВ «Світлофор»лампу галогенову G 9»у кількості 1 штука, лампи галогенові «Osram»G 4 у кількості 10 штук, лампи галогенові »G 9 у кількості 4 штуки, проте не довів свій злочинний намір до кінця через причини, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками ТОВ «Світлофор»біля каси.

В своїй апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд незаконно перекваліфікував дії ОСОБА_2 зі ст. 191 КК України на ст. 185 КК України, а також те, що висновки суду про відсутність в матеріалах справи документів щодо отримання під звіт ОСОБА_2 матеріальних цінностей не відповідають фактичним обставинам справи, так як згідно Наказу про прийняття на посаду № 60-К від 14.09.2010 року ОСОБА_2 перебував на посаді комірника, а відповідно до Договору про повну матеріальну відповідальність від 14.09.2011 року укладеного між ним та ТОВ «Світлофор»був матеріально відповідальною особою.

Засуджений ОСОБА_2 в своїй апеляції просить вирок суду щодо нього скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду. В обґрунтування апеляції посилається на те, що в його діях наявний склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та категорично не може погодитися з кваліфікуванням його дій за ч. 2 ст. 185 КК України. Крім того, вказує на розбіжності та суперечності в наданих показах свідками: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які не можуть бути взяті судом до уваги при встановленні обставин справи, а також те, що накладні, надані до суду представником цивільного позивача ОСОБА_6, не є документами звітності та не могли бути взяті судом до уваги при визначенні розміру начебто завданої матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача в справі та просив її задовольнити, заперечуючи проти апеляції засудженого, вважаючи її необґрунтованою, думку представника цивільного позивача ОСОБА_1, який частково підтримав апеляції прокурора і засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та засудженого підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити, як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 132 КПК України, обвинувачення має бути конкретним.

Згідно пред'явленого обвинувачення, ОСОБА_2 обвинувачується у привласненні в кінці січня 2012 року чужого майна, яке було йому ввірене, у повторному привласненні на початку лютого 2012 року чужого майна, яке було йому ввірене, та у вчиненні 28 лютого 2012 року повторного незакінченого замаху на привласнення чужого майна, яке було йому ввірене, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 191 КК України.

Проте, пред'явлене ОСОБА_2 обвинувачення у вчиненні зазначених злочинів є не конкретним, а проведене по справі досудове слідство є неповним, органами досудового слідства не проведено в повній мірі всіх слідчих дій, які б доводили чи спростовували винність ОСОБА_2 у вчиненні даних злочинів.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 прийняв і ніс матеріальну відповідальність за майно ТОВ «Світлофор», яке зберігалось в коморі магазину та було йому ввірено.

Як вбачається з матеріалів справи, в договорі про повну матеріальну відповідальність від 14.09.2011 року між ТОВ «Світлофор»та ОСОБА_2 відсутній перелік матеріальних цінностей, які були передані останньому на збереження, відсутній інвентаризаційний опис складу та його номер, дата проведення.

Крім того, вміняючи ОСОБА_2 скоєння в кінці січня та на початку лютого 2012 року злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, згідно обвинувального висновку, не встановлено дати вчинення злочинів та не допитані, з приводу даних епізодів, свідки, а також не перевірені наявність повідомлень про злочин чи матеріалів перевірки та актів інвентаризації щодо нестачі матеріальних цінностей ТОВ «Світлофор»від працівників ТОВ «Світлофор»з приводу продукції магазину.

На дану неповноту досудового слідства суд першої інстанції не звернув увагу і передчасно, на думку колегії суддів, перекваліфікував дії ОСОБА_2 з ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 191 КК України на ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Допущена по справі неповнота досудового слідства є істотною і не може бути усунута в судовому засіданні, оскільки для її усунення необхідно провести ряд слідчих дій.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, з направленням кримінальної справи на додаткове розслідування прокурору у зв'язку з однобічністю і неповнотою досудового слідства, під час якого слід повно і всебічно розслідувати справу з дотриманням вимог закону і в залежності від встановленого, прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2012 року щодо ОСОБА_2 -скасувати, а справу направити прокурору Києво-Святошинського району Київської області на додаткове розслідування.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_2, залишити попередній -підписку про невиїзд.