Справа
№ 11-1225-2007 р.
в суді 1-ї інстанції - О.Г. Скрипник
Доповідач - В.Р. Шроль
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді
О.Д. Левчука, суддів - В.Р.Шроля, Т.С.
Шилової, з участю скаржника
ОСОБА_1, представника скаржника ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за апеляцією скаржника на постанову судді Вишгородського
районного суду Київської області від 13 вересня 2007 року про відмову в
порушенні кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із скаргою приватного обвинувачення про притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125,
ч.1 ст. 126 КК України, в якій зазначав про нанесення йому вказаними
особами 21.09.2006 року легкіх тілесних ушкоджень, а 19.02.2007 року - побоїв.

Постановою
судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 вересня 2007 року
в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Мотивуючи
постанову суддя послався на те, що існує
нескасована

постанова
органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи по факту нанесення
йому тілесних ушкоджень 21.09.2006 року,
в зв»язку з чим справу не може бути порушено. Крім того, по факту побоїв 19.02.2007 року скаржником не
наданий акт судово-медичного освідування,
а свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7 дають різні показання щодо наявності
у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, що є
підставою для відмови в порушенні кримінальної справи за відсутності в діянні
складу злочину.

В
апеляції скаржник просить постанову судді скасувати та постановити свою
постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по фактам
, що мали місце 21.09.2006 року та
19.02.2007 року, посилаючись на те, що суддя не прийняв до уваги тієї
обставини, що орган дізнання відмовив в
порушенні кримінальної справи за ст. 296
КК України, запропонувавши йому
звернутись до суду із скаргою приватного обвинувачення про притягнення вказаних
осіб до кримінальної відповідальності за
ст. 125 КК України, що він і
зробив. Посилається також і на те, що в
показаннях свідків є дані про нанесення йому побоїв 19.02.2007 року, а акт судово-медичного освідування може бути
витребуваний лише правоохоронними органами і судом, якому він заявляв відповідне клопотання.

Заслухавши
суддю-доповідача, скаржника та його
представника, які підтримали
апеляцію, ОСОБА_3, який вважав постанову законною, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Із
змісту постанови дільничого інспектора міліції від 24.09.2006 року
вбачається, що по факту нанесення
тілесних ушкоджень ОСОБА_1 21.09.2006 року відмовлено в порушенні кримінальної
справи за відсутністю ознак злочину,
передбаченого ст. 296 КК України.

Зазначене
свідчить про те, що висновок суду про
неможливість порушення кримінальної справи за
ст. 125 КК України при наявності нескасованої постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи за ст. 296
КК України є таким, що суперечить
вимогам кримінально-процесуального законодавства.

У
відповідності до вимог ст. 99 КПК
України суддя відмовляє в порушенні кримінальної справи при відсутності підстав
до її порушення.

По факту
нанесення побоїв ОСОБА_1 суддя безпідставно дав аналіз поясненням ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, назвавши їх доказами, в той час,
коли повинен був лише вирішити питання про підстави до порушення кримінальної
справи, тобто дані, які вказують на наявність ознак злочину.

За таких
обставин

постанова
судді не може бути визнана законною і підлягає скасуванню з направленням
матеріалів скарги на новий попередній розгляд.

При
новому попередньому розгляді необхідно врахувати наведене, з»ясувати питання наявності чи відсутності
приводів і підстав до порушення кримінальної справи і прийняти рішення з
дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
скаржника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 вересня 2007 року
по відмову в порушенні кримінальної справи за ч.1 ст. 125,
ч.1 ст. 126 КК України щодо ОСОБА_4
та ОСОБА_3 скасувати, а матеріали скарги
направити на новий попередній розгляд до того ж суду іншим суддею.