Справа №545/263/15-к
Провадження №1-кп/545/45/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтаві обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що на початку серпня 2013 року, зловживаючи довірою ОСОБА_4 під приводом проведення ремонту автомобіля, в першій декаді серпня 2012 року уклав усний договір з останнім про проведення ремонту автомобіля належному потерпілому, а саме ВАЗ 21093 червоного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , отримавши грошові кошти в загальній сумі 12300 грн. Цього ж дня потерпілим передано ОСОБА_5 зазначений автомобіль в розпорядження. За умовами договору, ОСОБА_5 мав провести ремонт даного автомобіля до кінця грудня 2013 року. Всупереч умовам договору, ОСОБА_5 ремонт автомобіля не провів, натомість грошові кошти в сумі 12300 грн. витратив на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріального збитку на вище вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення у кримінальному провадженні №0000005 від 03 січня 2015 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 30 січня 2015 року потерпілий та підозрюваний у кримінальному провадженні №0000005 від 03 січня 2015 року, за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження та узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.190 КК України у виді двох років обмеження волі та відповідно до ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим терміном один рік. Також, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілому та підозрюваному наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання у виді двох років обмеження волі та відповідно до ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим терміном один рік, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про примирення між ним та потерпілим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив укладення угоди про примирення між ним та ОСОБА_5 , просив її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії підозрюваного ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, підозрюваний може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.314, 368, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000005 від 03 січня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком два роки.

У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити, якщо протягом одного року (іспитового строку) він не вчинить нового злочину.

Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України в Апеляційний суд Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1