Єдиний унікальний № 500/3157/15-к
Провадження № 1-кп/500/321/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
22 червня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001239, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

18.11.1993 р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 2296, ст. 42 КК 1960 р. до 3 років виправних робіт, на підставі ст. 45 КК 1960 р. умовно з іспитовим строком на 2 роки,

17.06.1994 р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 140, ст.43 КК 1960 р. до 4 років позбавлення волі, звільнився 04.05.1998 р.,

08.09.1999 р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 140 КК 1860 р. до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 11.07.2002 р. на підставі постанови Центрального районного суду м.Одеса від 09.07.2002 р. в силу ст. 81 КК України умовно-достроково на 3 міс. 5 днів,

11.07.2005 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.09.2006 р.,

22.08.2007 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 20.05.2008 р.,

23.10.2009 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185 КК України до арешту строком на 4 місяці, звільнився 25.03.2010 р. (судимість погашена),

05.03.2012 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 31.10.2014 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
15 травня 2015 року, приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_5 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав велосипед марки «PUCH» вартістю 1 100 грн., який належить ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому збитки на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, характеристики та вартість викраденого ним майна. Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 15.05.2015 р., приблизно о 08:00 год., він вийшов з дому, взявши із собою плоскогубці, з метою, можливо, щось вкрасти, оскільки на той час у нього було скрутне матеріальне становище. Підійшовши біля дев`ятиповерхового будинку навпроти залізничного вокзалу, у дворі вказаного будинку він побачив велосипед, закритий на запірний пристрій до залізного стовпчика. Побачивши навкруги, що нікого немає, він за допомогою плоскогубців звільнив велосипед та поїхав на нього додому, де і залишив. Потім він намагався його продати на оптовому ринку в м. Ізмаїл, де він натрапив на працівників міліції, які і вилучили у нього велосипед.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 , а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні зазначеного злочину також підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 15.05.2015 р. він на своєму велосипеді поїхав до автошколи, яка розташована у дворі дев`ятиповерхового будинку навпроти залізничного вокзалу. Приїхав він туди о 08:15 год., побачивши, що автошкола починає працювати з 09:00 год., він закрив велосипед на запірній пристрій до металевого стовпчику та пішов пити кофе, а коли повернувся, то велосипеду не було на місці. Через декілька днів він приймав участь у слідчій дії в якості понятого, під час чого розповів працівникам міліції про зникнення велосипеду, які ще через декілька днів повернули йому велосипед. До обвинуваченого у нього претензій матеріального та морального характеру немає, просив не позбавляти його волі.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить рецидив злочинів, оскільки у нього є непогашені судимості за ч. 1 ст.2296 КК 1960 р. та за ч. 2 ст. 309 КК України.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого, позиції потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просив суд не позбавляти волі обвинуваченого, того, що матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, а також того, що ОСОБА_5 має шість непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти власності, та знов вчинив умисний злочин також проти власності через шість місяців після відбуття попереднього покарання у виді позбавлення волі, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання нових злочинів можливе лише з призначенням реального покарання у виді арешту в межах строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК. Таке покарання як арешт повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для призначення більш суворих видів покарання з числа передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2015 р. арешт на плоскогубці металеві, та в силу п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України їх слід конфіскувати, оскільки вони були використані як знаряддя вчинення злочину.

Судом встановлено, що згідно даним Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися, і клопотання про це не подавалися.

Разом з цим, з набранням вироком законної сили та зі зверненням його до виконання ОСОБА_5 з метою виконання вироку підлягає затриманню та взяттю під варту.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

З набранням вироком законної сили з метою його виконання ОСОБА_5 затримати та взяти під варту, строк покарання ОСОБА_5 у виді арешту обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2015 р. арешт на плоскогубці металеві, які конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1