Справа № 11- 849/ 07 Головуючий
ч.2 ст. 307 КК Устіченко К.І.
України Доповідач
апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
грудня 2007 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого -
Карпія В.М.

суддів -
Гребенюк В.І., Войтовського С. А.

за участю
прокурора - Буц Г.О.

при секретарі -
Брянській Г.Є.

захисника -
ОСОБА_10

виправданого -
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві кримінальну справу за апеляцією старшого помічника прокурора
Снігурівського району Миколаївської області на вирок Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 03 серпня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець м.
Снігурівка Миколаївської області,
українець, громадянин
України, раніше судимий 27.12.2000 року
Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст.
ст. 229-1 ч.1, 229-6 ч.2 КК
України ( в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 10.02.2005 року на підставі
постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.02.2005
року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 6 місяців З дні,

- виправданий за
ч.2 ст. 307 КК України за відсутністю
події злочину.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що у невстановлений час та в невстановленому
місці з метою збуту, повторно

незаконно придбав не менше 5, 2 мл особливо небезпечного наркотичного засобу -
опію ацетильованого, який приніс в
АДРЕСА_1, де незаконно зберігав за
місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

10.03.2006
року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_1 за місцем свого проживання незаконно
збув ОСОБА_2 0, 8 мл наркотичного засобу
- опію ацетильованого, отримавши гроші в
сумі 25 гри.

16.03.2006
року, приблизно о 15 год.25 хв., в ході проведення оперативної закупівлі
наркотичних засобів, ОСОБА_1 за місцем
свого проживання повторно незаконно збув гр..ОСОБА_3 1 мл особливо небезпечного
наркотичного засобу - опію ацетильованого,
отримавши гроші в сумі 25 грн.

Цього ж
дня о 16 год. 10 хв.
під час проведення огляду АДРЕСА_1за місцем проживання ОСОБА_1 та сараю, що йому належить, було виявлено і вилучено 3, 4 мл опію
ацетильованого, які він зберігав для
подальшого збуту.

Виправдовуючи
ОСОБА_1 у вчинені вказаних злочинів суд послався на те, що докази на підтвердження його вини здобуті
з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства. Свідки, які підтверджували вину ОСОБА_1 в збуті
наркотичних засобів являються заінтересованими особами, і тому такі докази визнані судом
недопустимими. Як вказав суд, решта
доказів, зібраних органами досудового слідства, свідчать про непричетність ОСОБА_1 до збуту
наркотичних засобів.

В
апеляції старший помічник прокурора Снігурівського району Миколаївської області
просить вирок скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи та однобічністю і неповнотою судового слідства і направити
справу на новий судовий розгляд. Посилається на те, що судове слідство проведено неповно та
необ'єктивно, оскільки покази
виправданого ОСОБА_1 щодо його непричетності до скоєння злочину та покази
свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 являються суперечливими та непослідовними, але суд їм належної оцінки не дав.
Вказує, що покази свідка ОСОБА_8, який був залучений як понятий при проведенні
оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_1 та при огляді його житла, судом викладені однобічно, оскільки цей свідок пояснював, що при проведенні вказаних слідчих дій він
був не один, а з іншим понятим. Разом вони приймали участь при помічені
грошей та при огляді покупця. Вказує, що
суд не з'ясував всіх обставин справи та не допитав другого понятого - свідка
ОСОБА_9, внаслідок чого безпідставно визнав вказані докази
недопустимими. В доповненнях до апеляції помічник прокурора фактично
посилається на такі ж обставини. Просить
вирок скасувати у
зв'язку з невідповідністю висновків
суду

фактичним
обставинам справи та однобічністю і неповнотою судового слідства. При цьому в
доповненнях до апеляції помічник прокурора просить визнати винним ОСОБА_1 в
скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307
КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення прокурора Буца
Г.О., який вказав, що подану апеляцію не можна розглядати і
просив направити справу в суд першої інстанції для виконання вимог ст. 352 КПК України, думку виправданого ОСОБА_1 і його захисника
ОСОБА_10 , які віднесли це питання на
розсуд суду, але вважали вирок законним
і обґрунтованим, вивчивши матеріли
справи та обговоривши доводи, які
викладені в апеляції та доповненнях,
колегія суддів вважає, що
апеляцію слід визнати такою, що не
підлягає розгляду. До таких висновків колегія суддів приходить, виходячи з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,
17.08.2007 року при поданні апеляції помічник прокурора просив скасувати
виправдувальний вирок і направити справу на новий судовий розгляд. Згідно вимог
ч.2 ст.
374 КПК України апеляційний суд скасовує вирок і направляє справу на
новий судовий розгляд в суд першої інстанції лише якщо при розгляді справи в
суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення
кримінально-процесуального закону, які
виключали можливість постановления вироку,
зокрема, порушення, зазначені в пунктах 2, 3, 4, 6-10, 13 частини
2 ст. 370 цього кодексу.

З тексту
поданої апеляції слідує, що помічник
прокурора просив скасувати виправдувальний вирок не у зв'язку з істотними
порушеннями кримінально-процесуального закону,
а у зв'язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам
справи та однобічністю і неповнотою судового слідства і направити справу на
новий судовий розгляд.

Оскільки
мотивувальна частина апеляції не відповідала висновкам, до яких прийшов апелянт в резолютивній
частині і апеляція мала суперечливий характер,
так як апелянт, посилаючись на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність та неповноту судового
розгляду, не ставив питання про постановления нового
вироку, то відповідно до положень ст. 378 КПК України ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 9 жовтня 2007 року кримінальна справа була повернута
до Снігурівського районного суду Миколаївської області для виконання вимог ст. 352 КПК України.

Відповідно
до ст. 352 КПК України постановою судді
Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22.10.2007 року
апеляція старшого помічника прокурора була залишена без руху, так вона не відповідала вимогам ст. 350 цього кодексу.

24.10.2007
року, за межами строку на подачу
апеляції, помічником прокурора в
порядку ст. ст. 350, 355 КПК України були подані
доповнення і уточнення до апеляції від 17.08.2007 року. При цьому, помічник прокурора в мотивувальній частині
апеляції послався на ті ж обставини, що
і при подачі апеляції 17.08.2007 року,
тобто, просив скасувати
виправдувальний вирок у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи та однобічністю і неповнотою судового слідства, змінивши свої вимоги лише в тому, що просив не направляти справу на новий
судовий розгляд, а постановити свій
вирок і визнати винним ОСОБА_1 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначити йому
покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Фактично в
доповненнях до апеляції помічник прокурора поставив питання про погіршення
становища виправданого, так як в
апеляції просив направити справу на новий судовий розгляд.

Разом з
тим, відповідно до ч.2 ст. 355 КПК України внесення до апеляції
змін, які тягнуть за собою погіршення
становища засудженого або виправданого за межами строків на апеляційне
оскарження не допускається.

Крім
того, за змістом ст. 378 КПК та роз'яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику постановления судами вироків (постанов) при
розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку" № 1 від 15.05.2006
року апеляційний суд не може постановити свій вирок тоді, коли в апеляції порушено питання про скасування
вироку суду першої інстанції з підстав,
передбачених ч.1 цієї статті, але
висловлено прохання повернути справу на додаткове розслідування чи на новий
судовий розгляд (про що і йде мова в апеляції помічника прокурора). Якщо в
зазначеному випадку позиція прокурора,
потерпілого, його представника є
суперечливою і не узгоджується з вимогами пунктів 2, 3 ч.1, ч.2
ст. 374, ч.1 ст. 378 КПК,
головуючий у суді першої інстанції за наявності до того підстав вправі своєю
постановою визнати, що апеляція не
відповідає вимогам ст. 350 КПК, та залишити її з дотриманням ст. 352 цього Кодексу без руху, а в подальшому - і без розгляду.

Таким
чином, після повернення кримінальної
справи в суд першої інстанції,
суддя, залишивши апеляцію
помічника прокурора без руху, після
того, як апелянт фактично не усунув
протиріччя в поданій апеляції, лише
змінивши її резолютивну частину в бік погіршення становища виправданого, повинен був залишити дану апеляцію без
розгляду. Всупереч вимогам закону, суддя
прийняв доповнення до апеляції і знову направив кримінальну справу до
апеляційної інстанції.

На
підставі викладеного, враховуючи
те, що подана помічником прокуроре
апеляція, не відповідає вимогам ст. 350 КПК України, наведені в апеляції протиріччя не
усунуті, а внесення до апеляції
змін, які тягнуть за собою погіршення
становища виправданого за межами строків на апеляційне

оскарження не
допускається, колегія судді вважає, що апеляцію помічника прокурора слід визнати
такою, що не підлягає розгляду.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Снігурівського району Миколаївської області на
вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2007
року відносно ОСОБА_1- визнати такою, що
не підлягає розгляду.