Справа № 1-88/2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Долини справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, який має спеціальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, в минулому не судимого згідно ст. 89 КК України, -
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 213 ч. 1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 здійснив операції з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, організував незаконні пункти прийому, схову та збуту металобрухту.
Злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:
ОСОБА_4 без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено чинним законодавством на здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, з метою отримання прибутку в період часу з червня 2010 року по лютий 2011 року в своєму господарстві по місцю проживання в с. Тростянець Долинського району організував незаконний пункт прийому металобрухту, де незаконно приймав від громадян брухт кольорових та чорних металів, після чого реалізовував його на пункти прийому металобрухту, чим порушив Закон України «Про металобрухт» від 16 листопада 2000 року. 11 лютого 2011 року працівниками міліції в господарстві ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 1515 кг металобрухту, які він незаконно прийняв.
Підсудний в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що заготівлю металобрухту він здійснює без будь-яких ліцензій чи документів дозвільного характеру, оскільки їх виготовлення потребує значних матеріальних затрат та тривалого часу. В майбутньому він мав намір оформити всі необхідні документи, проте, так як не працював і не мав доходів, тому розпочав діяльність без реєстрації. Прийом та складування металобрухту він проводив за місцем свого проживання, а саме на подвір`ї біля будинку. Закупівлю здійснював від громадян. Він заготовляв металобрухт, після чого до нього приїжджали заготівельники на вантажних автомобілях і скуповували у нього метал по більш дорожчих цінах.
Свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнає повністю, розуміє, що вчинив погано, у вчиненому розкаюється, обіцяє, що більше такого не повториться, просить суворо його не карати. Оскільки він повністю визнає вину, просить суд не допитувати свідків та не досліджувати інші докази по даній справі. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку суду він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Тому було визнано недоцільним проводити дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 213 ч. 1 КК України, оскільки він здійснив операції з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, організував незаконні пункти прийому, схову та збуту металобрухту.
Призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Вивченням особи підсудного ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Долинської ЦРП не знаходиться, по місцю проживання характеризується позитивно.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить те, що підсудний щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, вину у вчиненому визнав.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у здійсненні операції з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, та організації незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, тому відносно нього слід обрати покарання необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, яке б відповідало тяжкості вчиненого злочину та особі винного у межах санкції ст. 213 ч. 1 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 81 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 323,324 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень.
Речові докази: - (гроші в сумі 20,00 гривень, однією купюрою номіналом 20,00 гривень серії АЕ номер 6907380, які знаходяться на депозиті Долинського РВ УМВС, - передати в дохід держави; - вагу металічну, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Долинського РВ УМВС, - повернути власнику ОСОБА_4 ; - металобрух в кількості 15 кг, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Долинського РВ УМВС, та металобрухт кольорових та чорних металів в кількості 1500,00 кг, які зберігаються в ІФФ ТзОВ «Трансмет» м. Калуш - передати в дохід держави.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення через Долинський районний суд.
Суддя: