154/821/15-к
1-кп/154/86/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаразджа Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого,-

за ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №37 від 10.04.2014 року Про призов військовозобов`язаних на військову службу за мобілізацією військовозобов`язаного молодшого сержанта ОСОБА_4 призвано на військову службу до складу Збройних Сил України у військову частину НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 78 від 10.04.2014 року молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу зазначеної частини і призначено на посаду командира гармати 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 .

З 02.05.2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини військова частина-польова пошта НОМЕР_3 .

З 21.06.2014 року ОСОБА_4 надано відпустку за сімейними обставинами з виїздом до с. Гаразджа Луцького району Волинської області, з якої останній мав повернутись 28.06.2014 року до с. Ульянівка Миколаївської області. Однак, в період з 28.06.2014 року до 20.10.2014 року ОСОБА_4 без поважних на те причин не з`явився на службу з відпустки до військової частини п.п. В3938, що на момент скоєння злочину дислокувалася у с. Ульянівка Миколаївської області, та був відсутній на службі до моменту його прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону, а саме до 20.10.2014 року.

Крім того, перебуваючи у період з 22.10.2014 року по 20.11.2014 року на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Луцького гарнізонного військового госпіталю, молодший сержант ОСОБА_4 , будучи виписаним з покращенням стану здоров`я, повторно, 20.11.2014 року не з`явився вчасно на службу до військової частини п.п.В3938 без поважних причин, а перебуваючи за місцем свого проживання в с. Пальче Ківерцівського району Волинської області, проводив час на власний розсуд до моменту його прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону, тобто до 18.02.2015 року.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин з відпустки тривалістю понад один місяць та повторно нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу понад один місяць.

04 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000019 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 407 КК України в повному обсязі.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.407 КК України - у виді позбавлені волі на строк 3 ( три ) роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 (два ) роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 04 березня 2015 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 04 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки .

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два ) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти її про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1