Код суду 233
Справа №
Вирок

Іменем
України

21 листопада 2013 року
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Рогожина А.
В.

при секретарі Алтуховій
А.К.

за участю

прокурора: Акулова А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Костянтинівці
кримінальне провадження,
зареєстроване у єдиному реєстрі
досудових розслідувань за № 0002138
від 12 липня 2013 року по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився
у м. Костянтинівка Донецької області,
громадянина України, який має середню
освіту, не працює, працездатний, не
одружений, зареєстрований та мешкає у
АДРЕСА_2, раніше судимого: 15.08.1984 року
Костянтинівським міським судом
Донецької області за ст. ст. 215-3 ч.1, 215 ч.1,
42 КК України до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 2 роки із
застосуванням ст. 46-1 КК України з
іспитовим строком на 2 роки; 23.12.1986 року
Костянтинівським міським судом
Донецької області за ст. 140 ч.2, 43 КК
України до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 3 роки з
конфіскацією майна, звільнений 17.03.1989
року умовно-достроково на 9 місяців 7
днів; 30.05.1991 року Костянтинівським
міським судом Донецької області за ст.
81 ч.3 КК України до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 3 роки з
конфіскацією майна, звільнений 12
лютого 1994 року у зв"язку із відбуттям
строку покарання; 21.08.1995 року
Костянтинівським міським судом
Донецької області за ст. ст. 81 ч.3, 82 ч.2, 140
ч.2, 140 ч.3, 42 КК України до покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 7
років з конфіскацією майна, звільнений
22.04.2000 року по відбуттю покарання; 12.04.2002
року Костянтинівським міським судом
Донецької області за ст. ст. 86 ч.2, 142 ч.2,
141 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.2, 42 ч.1, 42 ч.2 КК України до
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 7 років з конфіскацією майна,
02.08.2006 року звільнений
умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 16
днів; 27.12.2006 року Костянтинівським
міськрайонним судом Донецької області
за ст. ст. 309 ч.2, 71 КК України до
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 3 роки 6 місяців, звільнений
01.07.2009 року умовно-достроково на 9
місяців 3 дні; 09.12.2009 року
Костянтинівським міськрайонним судом
Донецької області за ст.ст. 185 ч.3, 71 ч.5 КК
України до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 4 роки 6
місяців, звільнений 08.04.2013 р.
умовно-достроково на 11 місяців 24 дні,

за обвинуваченням у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, ст.185 ч.3 КК
України,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
народився у м. Костянтинівка Донецької
області, громадянина України, який має
середню освіту, не одружений, не працює,
є інвалідом ІІІ групи від загального
захворювання, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_3, раніше судимого: 22 квітня 1998
року Костянтинівським міським судом
за ст.ст. 17, 81 ч.1 КК України до покарання
у вигляді позбавлення волі строком на 1
рік 6 місяців, 3 листопада 1998 року
звільнений умовно - достроково на 10
місяців 23 дні; 21 червня 2002 року
Костянтинівським міським судом за
ст.ст. 185 ч.2, 89 ч.1,42 КК України до
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 2 роки; звільнився 22 березня
2004 року в зв'язку з відбуттям покарання;
17 січня 2008 року Костянтинівським
міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК
України до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 4 роки,
звільнений 30 листопада 2010 року умовно-
достроково на 1 рік 1 місяць 11 днів,

за обвинуваченням у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, ст.185 ч.3 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2013 року приблизно о 19-00
годині ОСОБА_1 проходив поблизу
неексплутованої будівлі, розташованої
по вул.Шмідта м. Костянтинівки
Донецької області на території парку
"Хімік", яка є охоронюваною та належить
Костянтинівському державному
хімічному заводу, де побачив металеві
решітки на вікнах. У нього виник
злочинний намір, направлений на таємне
викрадення чужого майна з даної
будівлі. В той же день приблизно о 21-00
годині ОСОБА_1 зустрів знайомого
ОСОБА_2, якому запропонував в групі з
ним скоїти таємне викрадення чужого
майна з вказаної будівлі., на що
останній відповів згодою, вступивши,
таким чином з ОСОБА_1 в попередню змову.

11 липня 2013 року приблизно о 6-00 годині
ОСОБА_1 за попередньою змовою групою
осіб з ОСОБА_2, з метою викрадення
чужого майна, прийшли на територію
парку "Хімік", що належить
Костянтинівському державному
хімічному заводу, розташований в м.
Костянтинівка Донецької області по
вул. Шмідта, де через віконний отвір на
першому поверсі проникли у приміщення
будівлі, розташованої у даному парку,
де, діючи умисно, таємно з корисних
спонукань, повторно знайденим на місці
злочину металевими ломом та фрагментом
арматури, демонтували та викрали з
вікон 11 металевих решіток розміром 1,75
х1,25 м, вартістю 96 грн 88 коп. кожна,
загальною вартістю 1065 грн 68 коп., що
належать Костянтинівському державному
хімічному заводу, після чого по
мобільному телефону викликали
вантажний автомобіль ГАЗ-33023 СПГ
державний номер НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_3, який є приватним підприємцем
та здійснює перевезення вантажу, не
повідомивши останнього про свій
злочинний намір, завантажили в
автомобіль вказані решітки, чим
намагалися спричинити
Костянтинівському державному
хімічному заводу матеріальну шкоду на
вказану суму, однак розпорядитися
вищевказаним майном не встигли, тобто
не виконали всіх дій, які вважали
необхідними для доведення злочину до
кінця з причин, не залежних від їх волі,
так як були помічені начальником
охорони ОСОБА_4, який затримав ОСОБА_2, а
ОСОБА_1 зник з місця скоєння злочину.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому
засіданні свою вину у пред'явленому
обвинуваченні не визнав, від давання
показань відмовився, показав, що ніяких
решіток він не крав, а лише хотів
забрати металеві решітки з території
Костянтинівського державного
хімічного заводу, які знайшов у парку
заводу.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому
засіданні свою вину у пред'явленому
обвинуваченні в об»ємі, встановленому
вироком, визнав повністю, у вчиненому
щиро розкаявся. Він показав, що 10 липня
ввечері зустрівся із ОСОБА_1 і вони
вели розмову про матеріальні проблеми,
які були у кожного із них. В процесі
цієї розмови ОСОБА_1 запропонував йому
вивезти металеві решітки з території
Хімічного заводу і здати їх в пункт
прийому металобрухту, щоб заробити
грошей, на що він погодився. 11 липня 2013
рокувранці він з ОСОБА_1, взявши із
собою металевий лом та кусок арматури,
прийшли до нефункціонуючої будівлі
бувшого адміністративного корпусу
Костянтинівського державного
Хімічного заводу, через розбите вікно,
яке знаходилось у торці цієї будівлі,
проникли всередину будівлі, де з вікон
першого поверху будівлі, ізсередини,
знімаючи внутрішні рами, зняли з вікон
одинадцять металевих решіток, які
винесли на вулицю і стали грузити в
автомобіль «Газель», який здійснює
послуги по перевозу вантажу і який
він викликав вранці цього ж дня по
мобільному телефону. Коли він з ОСОБА_1
вже погрузили решітки, до них підійшов
якийсь чоловік - працівник заводу і
затримав його.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 не
визнав себе винним, його вина та вина
ОСОБА_2 у скоєнні злочину, скоєного
ними при обставинах і в об»ємі,
встановленому вироком, повністю
знайшла своє підтвердження в судовому
засіданні.

Так, свідок ОСОБА_4 показав, що
працює начальником охорони
Костянтинівського державного
хімічного заводу, територія заводу
розділена на пости, які охороняються
працівниками служби охорони. Одним із
постів є пост № 1, в обов»язки якого
входить охорона бувшої
адміністративної будівлі № 2, яка
розташована на території парка
«Хімік», який належить зазначеному
заводу. 11 липня 2013 року о 07 годині 15
хвилин, коли він знаходився на своєму
робочому місці - на центральній
прохідній заводу, начальник цеху
залізничного транспорту ОСОБА_5
повідомив йому, що у парку «Хімік»
знаходиться автомобіль марки
«Газель», що йому здалося дивним, бо
такого не мало бути. ОСОБА_4 для
перевірки цієї інформації направився
на своєму автомобілі до місця
розташування зазначеного автомобіля і
побачив, що два незнайомих йому
чоловіка грузять в автомобіль марки
«Газель», на тенті якого було зазначено
номер телефону, який він не запам»ятав,
металеві решітки. Іще один чоловік
знаходився біля автомобіля, як
зрозумів ОСОБА_4, це був водій
автомобіля. Коли ці два чоловіка
побачили автомобіль ОСОБА_4, один з них
швидко пішов у глибину парка.
Подивившись на решітки, які грузили ці
два чоловіки в автомобіль «Газель»,
ОСОБА_4 упізнав їх, бо це були решітки,
які знаходились на вікнах
адміністративної будівлі № 2, яка
знаходиться на балансі заводу та
охороняється постом № 1. Решітки
викрашені білою фарбою, виконані у
формі променів сонця, мають елементи
іржі. ОСОБА_4 підійшов до двох
чоловіків, один із яких грузив решітки,
другий дійсно виявився водієм
автомобіля «Газель», повідомив їм про
займану ним посаду на заводі і
попросив їх повідомити йому, що вони
роблять, знаходячись на території
заводу. Водій автомобіля «Газель»
представився як ОСОБА_3 і повідомив
йому, що він займається вантажними
перевозками, вранці цього дня йому
подзвонив незнайомий йому чоловік з
проханням перевезти метал, на що він
відповів згодою. Під час розмови з
ОСОБА_3 другий чоловік почав тікати в
глибину парка. ОСОБА_4 наздогнав його і
затримав, ним виявився ОСОБА_2, який
пояснив, що вони грузили решітки із
бувшої адміністративної будівлі
заводу, після чого ОСОБА_4 викликав
працівників міліції. ОСОБА_4 також
пояснив, що зазначені решітки були
зняті з першого поверху бувшої
адміністративної будівлі № 2, яка
розташована на території парку
«Хімік», що належить Костянтинівському
державному хімічному заводу. Зняті ці
решітки були із середини будівлі, бо із
зовнішньої сторони будівлі зняти
решітки неможливо. На вікнах, з яких
було викрадено решітки, були зняті
внутрішні рами, які знаходились у
кімнатах і стояли на підлозі. Вікна у
зазначеній будівлі відкриваються
тільки з внутрішньої сторони. На тих
вікнах, з яких були зняті решітки,
зовнішні рами не були порушені, вони і
по цей час цілі. Зняти решітки з висоти
зросту людини із зовнішньої сторони
будівлі також неможливо з тієї причини,
що висота першого етажа складає біля
1,5 метра. Проникнути у будівлю можливо
було через вікно із сторони
промислової дороги, бо у вікні з боку
вказаної дороги було відсутнє скло і
решітка. ОСОБА_4 показав, що на місці
скоєння злочину він бачив саме ОСОБА_2
та ОСОБА_1, яких він також опізнавав в
ході досудового слідства.

Свідок ОСОБА_5 показав, що
працює начальником цеху залізничного
транспорту Костянтинівського
державного хімічного заводу. 11 липня
2013 року о 07 годині 15 хвилин він їхав на
належному йому автомобілі на роботу і
побачив, що поблизу парку «Хімік»,
який належить зазначеному заводу, на
повороті у вхід до парку знаходиться
автомобіль марки «Газель», на тенті
якого збоку зазначено мобільний
телефон. Йому здалося дивним те, що цей
автомобіль був розташований
перпендикулярно дорозі, тобто з
порушенням Правил дорожнього руху. Це
викликало у нього сумніви стосовно
законності знаходження цього
автомобіля у вказаному місці і він
повідомив про це начальника охорони
Костянтинівського державного
хімічного заводу ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3, показав, що
займається вантажними перевозками,
має автомобіль марки «Газель» ГАЗ-33023
СПГ державний номер НОМЕР_1, на якому
здійснює послуги по перевозу вантажу.
11 липня 2013 року близько 06-00 годині йому
на мобільний телефон, який зазначено на
тенті автомобіля, подзвонив
незнайомий йому чоловік з проханням
перевезти метал, на що він відповів
згодою. Цей чоловік попросив його
приїхати о 07-00 годині до парку «Хімік»,
який розташовано біля
Костянтинівського державного
хімічного заводу. В зазначений час він
на автомобілі «Газель» приїхав до
оговореного місця, де двоє раніше
незнайомих йому чоловіків вказали йому
місце для парковки автомобіля, а саме -
щоб він поставив автомобіль на
повороті до входу у парк
перпендикулярно проїжджій частини
дороги. Ці чоловіки пояснили, що
необхідно перевезти метал за адресою,
яку вони йому вкажуть. Адресу, за якою
необхідно везти метал. Він у них не
запитував, кому належить метал, він не
цікавився. Він відкрив борт
автомобіля і ці двоє чоловіків стали
грузити в автомобіль віконні решітки
з металу. Про те, що ці решітки можуть
бути викраденими, він навіть не
здогадувався, бо він думав, що ці
чоловіки є працівниками заводу. Після
того, як ці два чоловіка закінчили
погрузку решіток, коли він хотів
закрити борт автомобіля, до нього
підійшов громадянин, який
представився начальником охорони
заводу. В цей час один із чоловіків,
який грузив решітки, став тікати від
автомобіля в глибину парка, другий
також став віддалятися в бік парка, але
його наздогнав і затримав начальник
охорони. На питання начальника охорони
у затриманого чоловіка, що вони робили
на території парка останній відповів,
що грузили металеві решітки із
будівлі заводу. ОСОБА_3 підтвердив, що
саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грузили 11 липня
2013 року в парку «Хімік»
Костянтинівського державного
хімічного заводу віконні металеві
решітки, їх він опізнав в ході
досудового слідства.

Згідно протоколу огляду місця від
11липня 2013 року та фототаблиці до нього
(а.п. 44-51) убачається, що місцем події є
приміщення бувшої адміністративної
будівлі № 2, розташованої на території
парку "Хімік", що належить
Костянтинівському державному
хімічному заводу, на першому поверсі
якої у вікнах відсутні металеві
решітки. На вікнах, з яких було
викрадено решітки, були зняті
внутрішні рами, які знаходились у
кімнатах будівлі і стояли на підлозі,
що відображено на фотографіях, доданих
до протоколу.

Згідно протоколу огляду місця
від 11липня 2013 року та фототаблиці до
нього (а.п. 53-59) убачається, що було
оглянуто автомобіль марки «Газель»
державний номерний знак НОМЕР_1, який
знаходився на території
Костянтинівскього державного
хімічного заводу, в якому знаходились
одинадцять металевих віконних
решіток. Присутній при складенні
протоколу працівник заводу ОСОБА_4
підтвердив, що ці решітки належать
вказаному заводу, знаходились раніше
у приміщенні бувшої адміністративної
будівлі № 2, розташованої на території
парку "Хімік", що належить
Костянтинівському державному
хімічному заводу, на першому поверсі.

Зазначені решітки у кількості 11
штук визнані речовими доказами по
кримінальному провадженню (а.п. 71).

Згідно протоколів пред»явлення
особи для впізнання, свідок ОСОБА_4
вказав на ОСОБА_1, як на особу, що втекла
з місця скоєння злочину; на ОСОБА_2,
якого було затримано 11.07.2013 року при
погрузці решіток на території
Хімічного заводу, свідок ОСОБА_3
вказав на ОСОБА_1, як на особу, що
арендувала його автомобіль для
перевезення вантажу та втекла з місця
скоєння злочину (а.п. 73-74, 85-96),
протоколом одночасного допиту, згідно
якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розповіли, як
скоїли дане кримінальне
правопорушення (а.п. 80-84), протоколами
слідчого експерименту, згідно яких
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розповіли та
показали на місці, як скоїли дане
кримінальне правопорушення (а.п. 150-163).

Оцінивши вищезазначені,
досліджені у судовому засіданні докази
з точки зору належності, допустимості,
достовірності, а їх сукупність - з точки
зору достатності та взаємозв'язку, суд
дійшов висновку, що подія злочину, у
вчиненні якої обвинувачуються ОСОБА_1
та ОСОБА_2, мала місце 11 липня 2013
року, ОСОБА_1 своїми умисними діями,
безпосередньо спрямованими на таємне
викрадення чужого майна (крадіжку),
вчиненого за попередньою змовою групою
осіб, повторно, поєднаного з
проникненням в інше приміщення, проте
не доведеними до кінця з причин, не
залежних від його волі, скоїв злочин,
передбачений ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК
України, ОСОБА_2 своїми умисними діями,
безпосередньо спрямованими на таємне
викрадення чужого майна (крадіжку),
вчиненого за попередньою змовою групою
осіб, повторно, поєднаного з
проникненням в інше приміщення, проте
не доведеними до кінця з причин, не
залежних від його волі, скоїв злочин,
передбачений ст.ст. 15 ч.3. 185 ч.3 КК
України.

При призначенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
певного виду та конкретної міри
покарання в межах, встановлених у
санкції ч.3 ст. 185 Особливої частини КК
України відповідно до положень
Загальної частини цього Кодексу, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину та обставини його вчинення,
дані про особу обвинувачених, згідно
яких ОСОБА_1 раніше неодноразово
судимий, на обліку у лікарів психіатра
та нарколога не знаходиться, вчинив
кримінальне правопорушення у період
умовно-дострокового звільнення за
попередньою судимістю, за місцем
мешкання характеризується негативно.

Згідно даних про особу ОСОБА_2,
він раніше судимий, на обліку у лікарів
психіатра та нарколога не знаходиться,
за місцем мешкання характеризується
посередньо, згідно характеристики
Донецької обласної громадської
організації «Варта-укріплене місто»,
де він проходить курс реабілітації,
характеризується позитивно.

Обставиною, що пом'якшує
покарання ОСОБА_2, суд враховує його
щире каяття у вчиненому.

Враховуючи наведене вище, суд
вважає за необхідне призначити
обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у
вигляді позбавлення волі, оскільки суд
приходить до висновку про неможливість
виправлення ОСОБА_1 та попередження
скоєння ним нових злочинів без
реального відбуття покарання.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1
судимий за вироком Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 09.12.2009 року до позбавлення волі
строком на 4 роки 6 місяців, звільнений
08.04.2013 року умовно-достроково на 11
місяців 24 дні, вчинив новий злочин до
повного відбуття покарання, при
призначенні йому покарання необхідно
застосувати правила ст. 71 КК України,
частково приєднавши до покарання,
призначеного за даним вироком,
невідбуту частину покарання за
попереднім вироком.

Беручи також до уваги вказані
обставини у їх сукупності, суд вважає
за можливе виправлення ОСОБА_2 в умовах
без ізоляції від суспільства,
призначивши при цьому йому покарання
у вигляді позбавлення волі із
застосуванням правил ст. 75 КК України,
звільнивши його від відбування
покарання з випробуванням, при цьому
одночасно поклавши на нього обов'язки,
передбачені ст. 76 КК України, які
сприятимуть його виправленню, оскільки
саме таке покарання, на думку суду, є
справедливим, а також необхідним і
достатнім для виправлення
обвинуваченого ОСОБА_2 та
попередження вчинення ним нового
злочину.

Запобіжний захід необхідно до
набрання вироком законної сили
залишити обвинуваченим той же: ОСОБА_2
- домашній арешт, ОСОБА_1 - тримання під
вартою.

Питання речових доказів необхідно
вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100
КПК України, а саме - речові докази по
справі у вигляді 11 штук металевих
решіток необхідно повернути за
належністю. Костянтинівському
державному хімічному заводу.

Цивільний позов
Костянтинівського державного
хімічного заводу про стягнення з
обвинувачених 1477 грн., що складає
вартість ремонтних робіт вікон,
підлягає задоволенню, матеріалами
кримінального провадження він
підтверджений (а.п. 206-207).

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371 КПК
України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у
пред'явленому обвинуваченні,
передбаченому ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 3
(три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України до
покарання, призначеного за даним
вироком, частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком
Костянтинівського міськрайонного
суду Донецької області від 09.12.2009 року
у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення
волі і остаточно визначити ОСОБА_1
покарання у вигляді 4 (чотирох) років
позбавлення волі із відбуванням в
кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу
обвинуваченому ОСОБА_1 - тримання під
вартою, залишити без змін до набрання
вироком законної сили.

Строк покарання обчислювати ОСОБА_1
з 30 липня 2013 року

ОСОБА_2 визнати винним і
призначити йому покарання за ст. 15 ч.3,
ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 3 (три)
роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбуття
призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2
(два) роки, якщо він протягом
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов'язки: повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця свого проживання;
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію; не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до набрання
вироком законної сили ОСОБА_2 залишити
без змін - домашній арешт.

Речові докази по кримінальному
провадженню - металеві решітки у
кількості 11 штук повернути за
належністю Костянтинівському
державному хімічному заводу.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
солідарно на користь
Костянтинівського державного
хімічного заводу 1477 (одну тисячу
чотириста сімдесят сім) гривень.

Апеляція на вирок суду може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення. Якщо вирок було ухвалено
без виклику особи, яка його оскаржує, в
порядку, передбаченому ст. 382 КПК
України, строк апеляційного оскарження
для такої особи обчислюється з дня
отримання нею копії судового рішення.

Роз'яснити учасникам судового
провадження право отримати в суді
копію вироку.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченим та
прокурору.

Суддя