Справа № 206/5766/14-к
Провадження № 1-кп/206/6/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" січня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000656 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Городенко Івано-Франківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 17.12.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_5 ,
захисник: - ОСОБА_7 ,
потерпіла: - ОСОБА_8 ,

потерпілий: - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И ЛА:
ОСОБА_5 , 20.04.2014 року приблизно о 08.00 год. знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої разом з сусідом ОСОБА_10 . Приблизно о 13.00 год., до них приєдналась їх спільна знайома ОСОБА_11 , яка також стала вживати з ними спиртні напої. Через деякий час, ОСОБА_5 , знаходячись в стані сильного алкогольного сп`яніння почав ревнувати ОСОБА_11 до ОСОБА_10 та на ґрунті ревнощів, став сваритися з ОСОБА_10 . З метою уникнення сварки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли з квартири ОСОБА_5 , додому до ОСОБА_10 , а саме в квартиру АДРЕСА_2 в тому будинку. Але, ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів, прийшов до квартири АДРЕСА_3 , в якій знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та почав стукати в двері вказаної квартири, а потім вийшов на вулицю та став кидати у вікна каміння, погрожуючи застосувати фізичну силу до ОСОБА_10 . ОСОБА_10 , побоюючись активних дій зі сторони ОСОБА_5 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, знаючи, що останній здатний виконати свої обіцянки, щодо фізичної розправи по відношенню до нього, о 17.39 год. зателефонував своєму знайомому ОСОБА_12 та попрохав допомоги, а саме прийти та заспокоїти ОСОБА_5 , на що ОСОБА_12 погодився та пообіцяв прийти через 5 хвилин. Приблизно о 17.43 год. в квартиру до ОСОБА_5 , зайшли раніше йому малознайомий ОСОБА_12 та незнайомий ОСОБА_9 , з метою з`ясувати навіщо він кидав каміння у вікна ОСОБА_10 та погрожував йому фізичною розправою. В ході розмови з цього приводу між ними виникла сварка. В ході сварки у ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, раптово виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . З цією метою ОСОБА_5 направився в приміщення кухні своєї квартири, де взяв кухонний ніж, з яким повернувся до ОСОБА_12 та ОСОБА_9 та реалізовуючи свій злочинний умисел, приблизно о 17.46 год., знаходячись в коридорі своєї квартири, та використовуючи як знаряддя вчинення злочину кухонний ніж, умисно наніс один удар ножем в тильну поверхню правої кисті ОСОБА_9 , після отриманого тілесного ушкодження, ОСОБА_9 побоюючись за своє життя вибіг з квартири. Умисними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани тильної поверхні правої кисті в проміжку між 1-ю та 2-ю п`ясними кістками, які за своїм характером мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 залишились на одинці в квартирі ОСОБА_13 , де останній, 20.04.2014 приблизно о 17.47 год. в коридорі квартири, знаходячись у стані сильного алкогольного сп`яніння, умисно, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою заподіяння смерті інший людині, наніс потерпілому ОСОБА_12 не менше чотирьох ударів ножем, а саме в область тулубу, а також верхньої кінцівки, усвідомлюючи, що від таких його дій може настати смерть потерпілого та бажаючи настання таких наслідків.

Таким чином, ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_12 , спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото різаної рани на передній поверхні грудної клітини праворуч з рановим каналом, що прямує з переду-назад, дещо з права-наліво та дещо зверху-вниз на глибину біля 6-7 см з ушкодженням реберного хряща 3-го правого ребра та міжреберних м`язів, серцевої сорочки та передньої поверхні серця, правої порожнистої вени та середньої частки правої легені. Колото-різана рана на зовнішній поверхні лівого плеча з раньовим каналом, що прямує ззовні до середини, знизу-уверх на глибину до 8,5 см; колото-різана рана на зовнішній поверхні лівого плеча з рановим каналом, що прямує аналогічно на глибину близько 8 см; колото-різана рана на тильній поверхні лівої кисті з рановим каналом, що прямує аналогічно на глибину біля 5 см.

Від отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22.10 год. помер у приміщенні КЗ «Дніпропетровської шостої клінічної лікарні» ДОР.

Смерть ОСОБА_12 настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини праворуч з ушкодженням серця, правої порожнистої вени та правої легені, котра, у послідуючому ускладнилася розвитком крововтрати.

В судовому засіданні ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України вину не визнав та пояснив, що потерпілого по даному епізоду він взагалі не бачив та не пам`ятає, як наносив йому тілесні ушкодження. За ч. 1 ст. 115 КК України вину визнав частково, вказуючи на те, що він не мав умислу на вбивство та не бажав смерті потерпілого, а захищався. В судовому засіданні ОСОБА_5 показав, що 20 квітня 2014 року він зустрівся з сусідом ОСОБА_10 на свято Пасхи. Вони купили пиво та почали його вживати на лавочці біля під`їзду. Через деякий час вони запросили до своєї компаній раніше знайому ОСОБА_11 , яка погодилась та прийшла до них. Він вимушений був не надовго відлучитися, а коли повернувся, то помітив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вже не має на вулиці, а тому він почав стукати у двері та вікна квартири сусіда ОСОБА_10 , де останній перебував разом із ОСОБА_11 . Маючи почуття та особливе ставлення до ОСОБА_11 , в нього виникло почуття ревнощі та він став кидати каміння у вікно сусіда ОСОБА_10 та погрожувати фізичної розправою. ОСОБА_14 в свою чергу повідомив йому, що викликає міліцію, після чого він зайшов до своєї квартири, випив ще трохи спиртного, двері до квартири не зачиняв. Через деякий час до нього в квартиру постукав та зайшов ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 та ще хтось поруч з ним, стояли на площадці перед входом у квартиру, хто саме він не пам`ятає. ОСОБА_17 почав лаятися та з`ясовувати, що відбувається, штовхнувши його у плече. Між ним розпочалася штовханина та бійка, в результаті якої вони впали на підлогу. Він піднявся, підбіг до кухонного столу, схопив ніж та почав наносити потерпілому ОСОБА_15 хаотичні удари ножем, не пам`ятаючи в які частини тіла та їх кількості. Присутність під час бійки потерпілого ОСОБА_9 він також не пам`ятає, оскільки мав на той час шоковий стан. Заявлений цивільний позов визнав в частині моральної шкоди у розмірі 100000 гривень.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість його в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 20 квітня 2014 року, на свято Пасхи, він зі своїми друзями ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 відпочивали. ОСОБА_15 хтось зателефонував, після чого він попросив його піти з ним до магазину. По путі ОСОБА_17 зайшов до будинку, пояснюючи це необхідністю щось владнати, а він пішов за ним. Піднявшись на перший поверх, ОСОБА_20 постукав у двері квартири, які йому відчинив ОСОБА_13 , а він в той час стояв в під`їзді. Зайшовши до квартири ОСОБА_15 та ОСОБА_13 почали сварку, після чого ОСОБА_15 штовхнув рукою ОСОБА_13 , а він підбіг та почав їх рознімати. В той час ОСОБА_13 пішов до кухні та вийшов звідти вже з ножем у руці. Оскільки він був між ними та першим на заваді ОСОБА_13 , останній наніс удар ножем йому у руку, після чого він почав вибігати з квартири, а ОСОБА_13 продовжував наносить удари ножем вже ОСОБА_21 . Потім він побіг до місця, де вони відпочивали, повідомив інших знайомих про те, що відбулося і всі разом вони повернулися до місця події, де побачили ОСОБА_22 лежачого на землі у дворі будинку ОСОБА_13 .

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 20 квітня 2014 року на свято Пасхи вони з чоловіком ОСОБА_15 та кумою і її чоловіком вирішили посмажити шашлик. Близько 17 год. 30 хв. до її чоловіка зателефонував ОСОБА_16 , а той повідомив йому, що зараз прийде, оскільки треба було заспокоїти ОСОБА_13 . Разом з її чоловіком пішов також ОСОБА_23 , який приблизно через 5 -10 хвилин прибіг з порізаною рукою та просив про допомогу. Вона побігла разом зі своєю кумою ОСОБА_18 , до ОСОБА_13 додому та побачила там вже працівників міліції, які стояли над її чоловіком, який лежав на лавочці та повідомив їй про те, що це зробив ОСОБА_13 . Вона згодом побігла до квартири ОСОБА_13 побачила там кров, а в туалеті квартири ОСОБА_24 сиділа ОСОБА_25 , в якої вона намагалася дізнатися, де ОСОБА_13 та ОСОБА_26 . Повернувшись до свого чоловіка, вона намагалася зупинити кровотечу в області чисельних ран руки та груді. Приїхала швидка, чоловіка відвезли до лікарні та прооперували, а близько 22 годині 30 хвилин їй повідомили, що врятувати чоловіка не вдалося.

Допитанний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , показав, що 20 квітня 2014 року він та його сусід ОСОБА_13 розпивали разом спиртні напої, потім вони вирішили зателефонувати своїй знайомій ОСОБА_27 . Після того, як вона прийшла, вони продовжили розпивати спиртні напої на вулиці за домом по АДРЕСА_4 . Після того, як ОСОБА_13 став ображати ОСОБА_28 , він разом з нею покинули ОСОБА_13 та зайшли до його квартири і замкнулися, де на кухні продовжили спілкуватися. ОСОБА_13 це розлютило та він почав кричати під вікнами висловлювати на їх адресу різні погрози, а потім почав бити вікна його квартирі. Він декілька раз виходив та намагався вгамувати ОСОБА_13 та штовхнув його, від чого останній впав на сходи. Потім він декілька раз телефонував до міліції, але ті не приїхали, тому він вирішив зателефонувати чоловіку своєї двоюрідної сестри ОСОБА_15 , який прийшов приблизно через 5 хвилин та відразу направився до дверей ОСОБА_13 . Що між ОСОБА_13 та ОСОБА_29 відбувалося він не бачив, так як розмовляв в цей час з дружиною по телефону.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що на свято Пасхи їй зателефонував ОСОБА_10 та запросив до себе в гості. Вона прийшла до місця мешкання ОСОБА_26 за адресою АДРЕСА_4 , де вони разом в трьох з ОСОБА_13 стали розпивати спиртні напої. Раптово ОСОБА_13 розпочав сварку, почав ображати її та ОСОБА_26 , після чого вона з ОСОБА_26 пішла до його квартири де продовжили відпочивати на кухні. Приблизно через пів години ОСОБА_13 розбив вікно квартири ОСОБА_26 , з приводу чого той викликав міліцію. Оскільки міліція не приїхала, а ОСОБА_13 не збирався заспокоюватися, ОСОБА_26 зателефонував знайомому та попросив прийти його та допомогти заспокоїти ОСОБА_13 . Приблизно через 10 хвилин прийшов ОСОБА_30 разом з потерпілим ОСОБА_31 та направився до квартири ОСОБА_13 де між ними розпочалась сварка. ОСОБА_32 намагався їх заспокоїти. Побачивши вже бійку вона зляклась та відразу зайшла до квартири ОСОБА_26 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 , показала суду, що 20 квітня 2014 року вони зібралися відмічати свято Пасхи з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . ОСОБА_15 став смажити шашлики та в нього задзвонив телефон, по якому він повідомив, що зараз прийде. Разом з ним, на його пропозицію пішов і ОСОБА_23 . Приблизно через 7-10 хвилин прибіг ОСОБА_34 з розкривавленоюрукою, повідомив про бійку та вони побігли з ОСОБА_8 до будинку ОСОБА_13 де на лавці лежав ОСОБА_15 , який повідомив, що ножові поранення йому наніс ОСОБА_13 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 , показала суду, що 20 квітня 2014 року вона розмовляла зі своїм чоловіком ОСОБА_36 по телефону, який їй повідомив про те, що він знаходиться вдома разом із знайомою ОСОБА_25 , яка прийшла до них в гості. У телефонній розмові чоловік їй повідомив, що сусід ОСОБА_13 побив їм вікна і вони сидять чикають коли приїде міліція. Коли вона розмовляла по телефону з чоловіком, той їй сказав, що до них прийшов ОСОБА_15 для того, щоб заспокоїти ОСОБА_13 . Передзвонивши пізніше, вона дізналася від чоловіка, що приїхала швидка медична допомога та забрала ОСОБА_17 , оскільки ОСОБА_13 його порізав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 показав, що 20 квітня 2014 року у другій половині дня його мати пішла до свого товариша ОСОБА_26 . В другій половині цього ж дня до нього зателефонував ОСОБА_13 , з яким вони раніше спілкувалися, та повідомив його, що він побив вікна в квартирі ОСОБА_26 та запропонував йому прийти. Він зателефонував своїй матері ОСОБА_11 , щоб впевнитися в тому, що сталося, та вирішив приїхати до них. Коли він підіймався сходами до квартири ОСОБА_38 , то побачив через відкриті двері квартири ОСОБА_13 , який одягався та був в стані сильного алкогольного сп`яніння. На його питання, для чого він це все зробив, ОСОБА_13 сказав, що його все це «дістало», а на спробу його заспокоїти, ОСОБА_13 пожав йому руку та сказав «прощавай» та вийшов з під`їзду і пішов у невідомому напрямку. Потім він зайшов до квартири ОСОБА_26 , де на кухні сиділи ОСОБА_39 та його мати, але вони попросили його, щоб він йшов, оскільки зараз приїдуть працівники міліції. Коли мати прийшла до дому, вона йому розповіла, що на прохання ОСОБА_24 , ОСОБА_15 прийшов зі своїм знайомим заспокоїти ОСОБА_13 , який наніс ножем тілесні ушкодження ОСОБА_40 та його товаришу.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_41 пояснив суду, що огляд трупа проводив він, всі рани на трупі були ушиті. Підтвердив акт судово медичного дослідження та висновок есперта в повному обсязі, які проводив він.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_42 пояснила, що при проведенні експертизи по крові вони завжди посилаються на акт імунологічного дослідження, №343 це акт імунологічного дослідження, при розтинні трупу експерт ОСОБА_41 відділу судово-медичної експертизи трупів, направив у відділення судово-медичної імунології для дослідження з метою встановлення групової належності крові зразок крові померлого ОСОБА_12 у відділенні судово-медичної імунології були оформленні у вигляді акту судово-медичного дослідження №343 від 22.04.2014 року. Данні акту були внесенні у висновок експерта №743/119-е від 22.05.2014 року відділу судово-медичної експертизи трупів. Оригінал акту №343 остається в інституті судово медичних експертиз, в експертизі завжди записується номер акту імунологічного дослідження згідно вимог наказу №6 МОЗ України в п. 1.3. «Правил проведення судово-медичних експертиз, досліджень».

Крім вищезазначених показів потерпілих та свідків, винуватість ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованим йому кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме.
- протоколом огляду від 20 квітня 2014 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд місця скоєння правопорушення, а саме: квартира АДРЕСА_5 . В районі замка на поверхності двері, на самому замку рясні плями речовини бурого кольору. На полу у вітальній на кахельній плитці та килимовій доріжці рясні плями речовини бурого кольору, перехідні в слідові доріжку на вихід з під`їзду. В дверному отворі ведучому до кухні (з вітальні) в лівій створці на відстані близько 30 см. від підлоги виявлено кухонний ніж, загальною довжиною 297 мм, довжина клинка 163 мм, ширина клинка 28 мм (т.1 а.п.10-15).

- протоколом огляду трупа від 21.04.2014 року, відповідно до якого було оглянуто труп ОСОБА_12 , який знаходився у відділенні інтенсивної терапії 6-ї міської клінічної лікарні. На лівій кисті намотано бинт та видні сліди антисептику «йод», який пропитався через бинт. З рани сторчить дві трубки катетери. На правій частині груди в районні правого соска знаходиться наклеєна ватно-марлева пов`язка, під якою знаходиться рана, розміри на вигляд якої не можливо встановити із-за пов`язки. На правому та лівому плечі знаходяться введенні в тіло два катетери прикріплені до тіла лейкопластерем, на трусах, які одіти на трупі знаходяться плями бурого кольору, невизначеної форми, із трусів також виходить катетер. Трупні плями синьо-фіолетового кольору, знаходяться по нижній частині трупа на спині та на нижній частині кінцівок. Ступінь заклякання виражена у всіх групах м`язів (т.1 а.п.16);

- протоколом слідчого експерименту від 21.04.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 відтворив механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 . А саме підозрюваний вказав, що бійка проходила 20 квітня 2014 року у вечірній час в приміщенні його квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в коридорі. ОСОБА_5 за допомогою статиста вказав, що потерпілий знаходився перед ним на відстані удару та спочатку бійки наносив йому тілесні ушкодження та утримував його руками, також зазначив, що потерпілий вище за нього ростом та значно сильніший фізично. Під час бійки ОСОБА_5 впав на підлогу у коридорі і вирвався від потерпілого та узявши на кухні ніж кухонний довжиною близько 30 см, з них лезо 19 см. у праву руку лезом вверх та повернувся до коридору де завдавав не менш ніж 2-а удари зазначеним ножем потерпілому в область грудної клітини, а саме: два тилкових удари вклавши силу з розмаху. Далі підозрюваний за допомогою макету ножа та манекена продемонстрував механізм нанесення вищезазначених двох ударів ножем. Після чого, ОСОБА_5 вказав, що потерпілий від зазначених ударів відразу впав на спину на підлогу в коридорі, а ОСОБА_5 кинув ножа, якого тримав у руці на підлогу зліва від потерпілого і попрямував до приміщення кухні. Також за допомогою ляльки ОСОБА_5 відтворив падіння потерпілого і приблизно вказав, як він кинув на підлогу ніж, яким спричинив потерпілому тілесних ушкоджень. Підозрюваний на прохання деталізувати механізм спричинення тілесних ушкоджень вказав, що він не може детально описати механізм, так як на той час був у шоковому стані та дуже злий на нападника-потерпілого (т.1 а.п.62-67).

- із лікарського свідоцтво про смерть №743 від 22 квітня 2014 року, встановлено що ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер у стаціонарі КЗ «ДМКЛ №6» 20 квітня 2014 року (т.1 а.п.78).

- висновком експерта № 1706е від 20.05.2014 року, відповідно якого на тілі потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: колото- різаної рани тильної поверхні правої кисті в проміжку між 1-ю та 2-ю п`ясними кістками, що спричинено від дії твердого плаского предмету, який володів колюче-ріжучими властивостями, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями. За своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження «має ознаки легких тілесних ушкоджень, що зумовлює короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Виявлене у нього тілесне ушкодження у вигляді: колото - різаної рани тильної поверхні правої кисті в проміжку між 1-ю та 2-ю п`ясними кістками, спричинено від дії твердого плаского предмету, який володів колюче-ріжучими властивостями, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети (т.1, а.п. 106-107).

- актом судово-медичного дослідження № 743 від 21.05.2014, згідно якого на трупі ОСОБА_12 виявлено: колото-різана рана на передній поверхні грудної клітини праворуч з раньовим каналом, що прямує зпереду-назад, дещо зправа- наліво та дещо зверху-вниз на глибину біля 6-7 см з ушкодженням реберного хряща 3- го правого ребра та міжреберних м`язів, серцевої сорочки та передньої поверхні серця, правої порожнистої вени та середньої частки правої легені. Колото-різана рана на зовнішній поверхні лівого плеча з раньовим каналом, що прямує ззовні до середини, знизу-уверх на глибину до 8,5 см; колото-різана рана на зовнішній поверхні лівого плеча з раньовим каналом, що прямує аналогічно на глибину близько 8 см; колото- різана рана на тильній поверхні лівої кисті з раньовим каналом, що прямує аналогічно на глибину біля 5 см. Крововиливи у м`яких тканинах відповідно вищевказаних ран та каналів. Ділянки дистелектазів, виражений судинний лейкоцитоз у легенях. Зональна поліморфнокраплева жирова дистрофія печінки, хронічний межутній гепатит. Поодинокі дрібні ретенційні кісти у нирці. Дрібновогнищевий кардіосклероз. Смерть його настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини праворуч з ушкодженням серця, правої порожнистої вени та правої легені, котра, у послідуючому, ускладнилася розвитком крововтрати, що підтверджується вищезазначеними даними судово-медичного дослідження трупу та даними вищезазначених додаткових методів дослідження. Виявлені при дослідженні трупу вищевказані тілесні ушкодження прижиттєві, причинені незадовго до настання смерті. При судово-медичному медико- криміналістичному дослідженні шматка шкіри з раною з грудної клітки праворуч та середньої третини лівого плеча з трупа встановлено: 1. Пошкодження на шматку шкіри з грудної клітки праворуч носить характер різаного і заподіяне предметом, володіючим ріжучими властивостями, більш вірогідно, в результаті проведених хірургічних маніпуляцій, у зв`язку з чим характер первісної рани та характер травмуючого предмета, що її заподіяв, визначити не представляється можливим. 2. Пошкодження на - шматку шкіри з середньої третини лівого плеча є колото-різаною раною і заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом, із шириною клинка протягом поринулої частини не більш 27,8 мм, маючого гостре лезо й обух, товщиною близько 1,3 мм. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий сприт в концентрації 2,18%, що, стосовно до живих осіб, може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння. При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група О і ізогемаглютинінами анти і анти В за ізосерологічною системою АВ. Згідно медичної картки, при надходженні потерпілого до стаціонару встановлена крупа крові О(І) резус позитивний(т.1, а.п.122-125);

- висновком експерта № 743/119-Е від 22.05.2014 року, відповідно якого, біологічна смерть ОСОБА_12 констатована ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22:10 год. При експертизі трупа виявлено: колото-різана рана на передній поверхні грудної клітини праворуч з раньовим каналом, що прямує зпереду-назад», дещо зправа-наліво та дещо зверху-вниз на глибину біля 6-7 см з ушкодженням реберного хряща 3-го правого ребра та міжреберних м`язів, серцевої сорочки та передньої поверхні серця, правої порожнистої вени та середньої частки правої легені. Колото-різана рана на зовнішній поверхні лівого плеча з раньовим каналом, що прямує ззовні до середини, знизу-уверх на глибину до 8,5 см; колото-різана рана на зовнішній поверхні лівого плеча з раньовим каналом, що прямує аналогічно на глибину близько 8 см; колото-різана рана на тильній поверхні лівої кисті з раньовим каналом, що прямує аналогічно на глибину біля 5 см. Крововиливи у м`яких тканинах відповідно вищевказаних ран та каналів. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, причинені незадовго до настання смерті. При судово-медичному медико-криміналістичному дослідженні шматка шкіри з раною з грудної клітки праворуч та середньої третини лівого плеча з трупа встановлено: 1. Пошкодження на шматку шкіри з грудної клітки праворуч носить характер різаного і заподіяне предметом, володіючим ріжучими властивостями, більш вірогідно, в результаті проведених хірургічних маніпуляцій, у зв`язку з чим характер первісної рани та характер травмуючого предмету, що її заподіяв, визначити не представляється можливим. 2. Пошкодження на шматку шкіри з середньої третини лівого плеча є колото-різаною раною і заподіяне плоским колюче- ріжучим предметом, із шириною клинка протягом поринулої частини не більш 27,8 мм, маючого гостре лезо й обух, товщиною близько 1,3 мм. Ушкодження у вигляді колото- різаного поранення передньої поверхні грудної клітини праворуч мають ознаки тяжких як ті, що призвели до настання смерті. Смерть потерпілого настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини праворуч з ушкодженням серця, правої порожнистої вени та правої легені, котра, упослідуючому, ускладнилася розвитком крововтрати. Усі виявлені при експертизі трупу тілесні ушкодження прижиттєві. Кожне виявлене на трупі потерпілого ушкодження причинене внаслідок окремої механічної дії (т.1, а.п.130-132);

- висновком експерта № 442 від 20.05.2014 року, відповідно якого на представлених для дослідження двох ватних тампонах встановлена наявність крові людини. Отриманий результат не виключає можливості походження цих слідів від потерпілого ОСОБА_12 (т.1, а.п. 140-141);

- висновком експерта № 443 від 20.05.2014 року, відповідно якого на доставленій для дослідження куртці, спортивній кофті, спортивних штанах та парі кросівок встановлена наявність крові людини. Отриманий результат не виключає можливості походження слідів на кросівках від потерпілого ОСОБА_12 . Можливість присутності в цих слідах крові підозрюваного ОСОБА_44 виключається. Не виключається можливість походження слідів крові (об`єкти №№1-7) від підозрюваного ОСОБА_5 . Також, не виключається можливість домішки в цих слідах крові потерпілого ОСОБА_12 (т.1, а.п.149-152).

- висновком експерта № 244к від 24.04.2014 року, відповідно якого кров ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0 (т.1, а.п. 160);

- висновком експерта № 306 від 14.05.2014 року, відповідно якого на клинку ножа (об`єкт №1) встановлена наявність крові та визначений білок людини; мікрочастки тканин людини не знайдені. На рукоятці ножа (об`єкт№2) наявність крові не встановлено, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. При визначенні групової належності крові в слідах на клинку ножа (об`єкт №1_ виявлений антигени Н ізосерологічної системи АВО, при визначені її статевої належності встановлено, що кров в цих слідах належить особі чоловічої генетичної статі. Отримані результати дослідження не виключають можливості, що, кров в слідах на клинку ножа могла походити від чоловіка (чоловіків) з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Враховуючи вище вказані результати дослідження можна припустити, що кров на клинку ножа могла походити від потерпілого ОСОБА_12 , враховуючи його групову характеристику крові. Беручи до уваги результати дослідження та групову характеристику крові гр. ОСОБА_5 виключається можливість походження слідів крові на клинку ножа від нього (т.1, а.п.115-118);

- висновком експерта № 307 від 16.05.2014 року, відповідно якого в піднігтьовому вмісті правої руки гр. ОСОБА_45 (об`єкт №1) встановлена наявність крові, виявлені клітини середнього шару епідермісу, епітеліальні клітини з ядрами та визначений білок людини. В піднігтьовому вмісті лівої руки гр. ОСОБА_5 (об`єкт №2) наявність крові не встановлена; виявлені клітини середнього шару епідермісу, епітеліальні клітини з ядрами та визначений білок людини. Не можна виключати можливість утворення слідів крові в піднігтьовому вмісті правої руки гр. ОСОБА_5 (об`єкт №1) та походження клітинних елементів в піднігтьовому вмісті його обох рук за рахунок змішування крові від декількох осіб, а клітин від декількох чоловіків з різним сполученням виявлених антигенів А та Н. Враховуючи групову належність крові потерпілого ОСОБА_12 та результати дослідження не можна виключити можливість домішку його крові в піднігтьовому вмісті правої руки гр. ОСОБА_5 (об`єкт №1) та клітинних елементів в піднігтьовому вмісті обох рук підозрюваного (об`єкти №№1,2). Вище вказані результати дослідження не виключають можливість походження крові в піднігтьовому вмісті правої руки гр. ОСОБА_46 та клітинних елементів в піднігтьовому вмісті обох рук гр. ОСОБА_47 від нього самого, беручи до уваги його групову характеристику крові ( т.1, а.с.168-172).

- актом судово-психіатричної експертизи № 125 від 06.06.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням не страждав і на даний час не страждає. В період часу, який відноситься до інкримінуємого йому діянню, іспитуємий не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, коли він міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. На теперішній час за своїм психічним станом ОСОБА_5 також може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1, а.п. 180-182);

- комісійним висновком експерта № 253 від 23 грудня 2014 року, відповідно до якого причиною смерті гр. ОСОБА_12 є проникаюче ножове колото різане поранення правої половини грудної клітини з ушкодженням реберного хряща ІІІ ребра й навколишніх міжреберних м`язів, середньої частини правої легені, перикарда, проникаючого в порожнину правого передсердя, поранення передньої поверхні серця з переходом на верхню порожнисту вену, які ускладнились гострою крововтратою. Встановлені ушкодження супроводжувалися масивною кровотечею з декількох джерел одночасно: міжреберних артерій ІІІ ребра, яке було пересічено, рани довжиною до 4 см, передньої стінки правого передсердя з переходом на верхню порожнисту вену, наскрізної рани середньої частини правої легені. Розвинена гостра крововтрата (V ступінь по ОСОБА_48 , 2002) мала термінальний характер, привела до розвитку геморрагического шоку ІV ступеню, поліорганної дисфункии та гострої дихальної й серцево судинної недостатності.
Потерпілому ОСОБА_12 в умовах КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР» була надана медична допомога, обсяг проведених лікувальних заходів який в основному відповідає клінічним протокам надання медичної допомоги потерпілим із проникаючими пораненнями серця.
Проникаюче колото різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця, легені, верхньої порожнистої вени мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, що відповідає п.2.1.3. «й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6; колото різані рани лівого плеча, різана рана лівої кисті за своїм характером мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я;
Тактика лікування гр. ОСОБА_12 в умовах КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР» за обсягом оперативного втручання й інших хірургічних маніпуляцій відповідала стандартам і клінічним протоколом МОЗ України про надання медичної допомоги потерпілим із проникаючими пораннями серця.
Смерть потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманою відкритою торакальною травмою: сумісні ушкодження серця, правої легені й магістральних судин, розвитком гострої термінальної крововтрати й геморрагического шоку IV ступеню, правобічного тотальногогемопневмоторакса, колапсу правої легені, плевро-пульмонального шоку, синдрому системної запальної відповіді IV ступеню, поліорганної дисфункції й гострої серцево-судинної недостатності. Враховуючи важкість поранення життєво важливих органів (правого передсердя, верхньої порожнистої вени та середньої частки правої легені, масивна крововтрата), отримані ушкодження можливо вважати несумісними з життям, тому результат травматичного перебігу отриманого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч від якості надання медичної допомоги практично не залежав.
При надходженні гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР» у нього були наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітини праворуч по білягрудинній лінії на рівні 3-4-го міжребер`я до 3 см, наскрізне пораненнясередньої частини правої легені, поранення перикарда, правого передсердя - 4 см, верхньої порожнистої вени, гемоторакс - 2-2,5л темної крові зі згустками в правій плевральній порожнині, колото-різані рани верхньої (Зсм), нижньої (Зсм) третини лівого плеча, різана рана тильної поверхні лівої кисті на другому міжпальцьовому проміжку (8см). Після надання медичної допомоги (операція торакомотія) до вищевказаних ушкодження додалася рана 23х11 см між ІV і V ребром праворуч, дренаж в VІІ межреберьї по задньо-пахвовій лінії (т.3, а.п.50-75).
Всі вищенаведені докази свідчать про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України.
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

При цьому, суд не може прийняти позицію сторони захисту про фактичне часткове визнання провини та щіре каяття обвинуваченого, оскільки з показів самого обвинуваченого, даних суду, вбачається, що він не мав наміру позбавляти життя потерпілого, а захищався від нього та це сталося випадково.

Аналізуючи покази в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , суд критично ставиться до показів обвинуваченого в тій частині, що він захищався від протиправних дій потерпілого. Дані покази обвинуваченого спрямовані на штучну зміну обставин події з метою уникнення відповідальності та вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Також, суд критично ставиться до показів обвинуваченого в тій частині, що він не бажав смерті потерпілому та хотів його зупинити, щоб владнати конфлікт, однак дані доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються дослідженими судом доказами, характером дій обвинуваченого, спрямованих на позбавлення життя потерпілого, а саме нанесення удару ножем у життєво важливий орган. При цьому обвинувачений не міг не розуміти, що такі дії можуть привести до смерті потерпілого.

Суд також враховує знаряддя вбивства ніж, а також спосіб вчинення злочинів, характер тілесних ушкоджень, їх численність та тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини праворуч з ушкодженням серця, правої порожнистої вени та правої легені, котра, у послідуючому, ускладнилася розвитком крововтрати, в результаті чого настала смерть потерпілого.

Твердження обвинуваченого про те, що потерпілий сам спровокував конфлікт та вдарив його, ні чим об`єктивно не підтверджені. Суд вважає, що такі твердження обвинуваченого спрямовані на пом`якшення його відповідальності. Отже, показання обвинуваченого щодо захисту від розлюченого потерпілого, суд вважає недостовірними.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 дані в судовому засіданні про те, що він не мав умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_49 , суд оцінює критично, оскільки це спростовується зібраними по справі та наведеними доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки після спричинених тілесних ушкоджень потерпілому та розуміючи невідворотність настання його смерті обвинувачений не вжив жодних заходів щодо надання медичної допомоги, маючи для цього реальну можливість.

Так само, обвинувачений мав реальну можливість уникнути даного конфлікту та не застосовувати ніж. Окрім цього, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , показав суду, щоОСОБА_15 та ОСОБА_13 почали сварку, після чого ОСОБА_15 штовхнув рукою ОСОБА_13 , а в той час ОСОБА_13 цілістпрямовоно пішов до кухні та вийшов звідти з ножем у руці. Він бачив, як ОСОБА_13 з явним умислом на заподіяння вбивства у відношення ОСОБА_21 , наносить удари ножем останньому в область грудей, що також узгоджується з рядом проведених слідчих експериментів та судових експертиз.

Посилання обвинуваченого на перебування у важкому шоковому стані у зв`язку із даними подіями також ні чим об`єктивно не підтверджуються, та навпаки спростовуються висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Виходячи з сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулась на фоні вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 , їх словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_49 з приводу погроз свідку ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , який виник на грунті ревнощів з приводу обвинуваченого до свідка ОСОБА_25 , що переріс в подальшому у бійку з потерпілим ОСОБА_49 , дії обвинуваченого були продовженням обопільного конфлікту, враховуючи обстановку, в якій відбулась подія (взаємні образи та погрози), ці дані вказують на наявність у ОСОБА_5 мотиву вбивства - на грунті раптово виниклої неприязні.
Колегія суддів також враховує спосіб та знаряддя заподіяння ОСОБА_50 тілесних ушкоджень (множинні проникаючі колото-різані поранення від дії гострого предмету, якому притаманні ріжучі властивості, їх кількість, характер та локалізація, спрямованість та множинність ударів обвинуваченого).
Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_5 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_50 і бажав їх настання, а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 за вказаних вище обставин мав прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_51 і реалізував свій намір.
Отже, позиція сторони захисту, щодо протиправної поведінки потерпілого, яка має знижувати відповідальність обвинуваченого, не може бути прийнята до уваги судом, оскільки доказів такої поведінка, спрямованої саме проти ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Також, колегія суддів не знаходить правових підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, як про це просила сторона захисту. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження: «Гематома в ділянці лівого ліктьового суглоба (5х10 см.); дві саднини в ділянці передньої черевної стінки» які були зафіксовані у довідці ДСІЗО, могли виникнути в результаті дій свідка ОСОБА_26 . Тобто, в момент заподіяння ОСОБА_5 чотирьох ударів ножем ОСОБА_12 , в тому числі в область тулубу, а також верхньої кінцівки, життю обвинуваченого нічого не загрожувало і його дії не були направлені на самооборону, а лише на позбавлення життяОСОБА_12 .

Необґрунтованість цих доводів полягає в тому, що потерпілому ОСОБА_50 були спричиненні численні тілесні ушкодження ножем, а в п. 20 ППВСУ «Про судову практику в справах про злочин проти життя та здоров`я особи» від 7 лютого 2003 року № 2, звертається увага саме на те, що умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст. 115 КК України.

Позиція захисника щодо необхідності кваліфікації судом дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України ґрунтується на припущеннях та суб`єктивному сприйнятті встановлених судом обставин, а також суперечить вимогам ст. 337 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, яка викладена в рішеннях «Пелісьє і Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року та «Маттеї проти Франції» від 19 грудня 2006 року.

Разом з тим, враховуючи повноту та не протиречивість всієї сукупності досліджених доказів, суд вважає за необхідним розцінити покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності за скоєння кримінального правопорушення та пов`язаних з цим цивільно-правових наслідків, та як такі, що спростовуються дослідженими судом доказами.
Доводи обвинуваченного про відсутність в нього наміру завдати тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_32 , спростовуються показами самого потерпілого ОСОБА_32 , потерпілої ОСОБА_21 та свідка ОСОБА_11 , які узгоджуються між собою в частині того, що ножове поранення у тильну поверхню правої кісті руки завдав ОСОБА_52 саме ОСОБА_13 , який не заперечував про це в судовому засідані, а лише наголошував на тому, що він ОСОБА_53 не пам`ятає, не пам`ятає механізму його нанесення, що пов`язує з його шоковим станом.
Суд розцінює поведінку обвинуваченого під час судового розгляду та фактичне не визнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.

Оцінюючи в сукупності зібрані та безпосередньо дослідженні під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуються ч. 1 ст. 115 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має незняту та не погашену судимість за злочин проти здоров`я особи (т. 1 а.п. 37-38),офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується негативно (т.1 а.п.50), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.1 а.п.48-49), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.

Суд не може прийняти як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 його заяву про щире каяття у скоєному, оскільки такі дії за своєю суттю щиросердиними не є, обвинувачений протягом всього часу з моменту скоєння злочину не прийняв будь-яких дієвих заходів до зміни ситуації, що склалася, до добровільного відшкодування заподіяної шкоди, даючи зрозуміти потерпілій про повну байдужість до її болю, переживань та моральних страждань та інших наслідків до яких привели незаконні дії ОСОБА_5 .

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи підвищену суспільну небезпечність скоєного злочину проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливо без ізоляції від суспільства, а можливо лише в місцях позбавлення волі, в зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуттям, оскільки обґрунтованих підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України - судом не встановлено.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових злочинів.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_8 суд виходить із наступного.
В судовому засіданні ОСОБА_8 свій цивільний позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.
ОСОБА_5 позовні вимоги визнав частково, а саме у частині стягнення моральної шкоди.
Так, завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За змістом ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки вона дійсно відчувала глибокі переживання та душевні страждання, пов`язані з передчасною втратою близької людини та батька їх спільної дитини, які співмірні заявленій сумі відшкодування у розмірі 100000 гривень.
В іншій частині цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки в кримінальному провадженні відсутні належні та достані докази для розрахунку та визначення його розміру, що не позбавляє потерпілу звернутися до суду в порядку цивільного судочинства за захистом своїх порушених цивільних прав та інтересів.
Питання про долю речових доказів по даному провадженню вирішено судом виходячи з положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання :
- за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт;
- за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 20 квітня 2014 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 100000 гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню: кухонний ніж; ватний тампон зі змивом РБК; ватний тампон зі змивом РБК; зрізи краю нігтів з піднігтьовим вмістом; осади та витяжка на ниточка марлі; зразок крові ОСОБА_5 ; шкіряна куртка коричневого кольору; спортивна кофта синього кольору; брюки спортивні чорного кольору; кросівки чорного кольору, які знаходяться на зберіганні в камері схову Самарського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області (квитанція №115) знищити, три СD-R диски з інформацією про зв`язок, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання та з прив`язкою до місцевості, мобільних телефонів з абонентськими номерами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 за період часу з 20.04.2014 року по 24.04.2014 року - зберігати при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.
Судді: