Справа №460/943/15-к
Провадження №1кп-460/226/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2015 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , військове звання молодший сержант, раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України,-

обвинувачений ОСОБА_4 , який з 08.08.2013 року проходить військову службу за контрактом та перебував на посаді командира бойової машини командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , яку з 03.03.2014 року переведено у вищу ступінь бойової готовності, а з 10.06.2014 року військову частину НОМЕР_2 відповідно до плану відмобілізування переведено на умовне найменування «військова частина-польова пошта НОМЕР_1 », 04 листопада 2014 року в денний час без належного дозволу командира самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_1 за місцем проживання своєї дружини, де проводив час на власний розсуд. В денний час 26 грудня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 добровільно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_2 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Однак 30 грудня 2014 року в денний час обвинувачений ОСОБА_4 знову самовільно залишив військову частину та місце служби, прибув в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, та 04.02.2015 року добровільно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_2 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за контрактом в період з 04.11.2014 року по 26.12.2014 року та з 30.12.2014 року по 04.02.2015 року самовільно залишив без дозволу командира місце служби та військову частину без поважних причин, тривалістю понад місяць, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.3 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.407 ч.3 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав та по суті обвинувачення показав, що він проживав в с.Киселиця Путильського району Чернівецької області, з квітня 2011 року він
став за контрактом проходити військову службу, а з серпня 2013 року став служити у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 . З травня по вересень 2014 року він знаходився в зоні проведення антитерористичної операції на сході України. 04 листопада 2014 року йому подзвонила дружина, що захворіла її мама, і він поїхав в с.Киселиця, де допомагав дружині доглядати за хворою тещею. 26 грудня 2014 року він прибув до місця служби, а перед Новим роком знову поїхав додому, звідки повернувся у військову частину 05 лютого 2015 року для подальшого проходження служби. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не наказувати.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби та військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць, і його дії за ч.3 ст.407 КК України кваліфіковано правильно.
Обставиними, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди, скоєння злочину внаслідок збігу обставин в державі під час проходження військової служби, добровільне припинення злочинного діяння, приймав участь в антитерористичній операції. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням обставин по справі, наявністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обьвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, його відношення до скоєного злочину та бажання продовжувати військову службу, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання більш м`яке, ніж передбачено в санкції частини статті доведеного злочину, а саме у виді штрафу в дохід держави.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, та обрати покарання за ст.407 ч.3 КК України, застосувавши ст.69 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: