ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса матеріали кримінального провадження № 0002011 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`янка Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 30.08.2013 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2014 року біля 22 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину взуття «Раса», який розташований за адресою: м.Одеса, проспект Добровольського, 125, побачив раніше не знайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на лавці, а поруч з нею була розташована належна її жіноча сумка рожевого кольору, яку вона не утримувала, в результаті чого у неповнолітнього ОСОБА_8 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_8 підійшов з заду та будучи впевненим, що ОСОБА_7 не утримує жіночу сумку за ручки, а також зайнята розмовою по мобільному телефону, обійшов її з правого боку та схопивши належну її сумку рожевого кольору з білими вставками по бокам, вартістю 250 гривень, в якої знаходився жіночий гаманець червоного кольору вартістю 50 гривень, в якому були кошти в сумі 400 гривень, водійське посвідчення на її ім`я, матеріальної цінності яке для неї не представляє, та почав втікати. На намагання ОСОБА_7 словесно припинити протиправні дії, ОСОБА_8 не реагував та з місця скоєння злочину зник. Після чого ОСОБА_7 почала бігти за неповнолітнім ОСОБА_8 , який вже віддалився від неї на велику відстань при цьому по дорозі вона зустріла раніше невідомого її ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за її проханням наздогнав неповнолітнього ОСОБА_8 та почав його утримувати. Після чого ОСОБА_7 також підбігла до неповнолітнього ОСОБА_8 , якого утримував ОСОБА_9 , знаходячись біля неповнолітнього ОСОБА_8 , який в свою чергу віддав її належну жіночу сумку рожевого кольору. Так, своїми протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_7 загальний збиток на суму 700 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин не визнав, зазначивши, що ніякого злочину він не скоював, майна потерпілої ОСОБА_7 не викрадав. Пояснивши, що того вечору, точної дати вказати не зміг, близько 24:00 години він повертався від своїх знайомих, та побачив раніше не знайомого йому хлопця, який біг, почув крики про допомогу, тому вирішив його наздогнати. Побігши за ним, він побачив як вищевказаний хлопець щось викинув. В цей момент він зачепився та впав, в послідуючому до нього підбігли раніше невідомі йому люди, які напали на нього, стали звинувачувати, що він викрав сумку, та стали бити. Пояснивши, що він говорив, що ніякої сумки не крав, однак його ніхто не слухав. Після чого повів до того місця, де бачив як невідомий щось викинув, де знайшли сумку. В послідуючому приїхали працівники міліції та доставили його до райвідділу.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому діянні, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і матеріалами кримінального провадження:
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що 08.05.2014 року вона знаходилась на пр..Добровольського в м.Одесі, де сиділа на лавці та розмовляла по мобільному телефону. Як раптово до неї підбіг раніше не знайомий їй хлопець, який був із компанії, що відпочивала неподалік, та схопив належну їй сумку, яка знаходилась поруч неї, та почав втікати. Вона стала кричати та наздоганяти його. Почувши її крик, хлопці, які знаходились поруч в іншій компанії допомогли їй наздогнати злочинця, однак викраденої сумки з ним не було. А в послідуючому даний хлопець показав, де знаходиться викрадена у неї сумка. Оглянувши яку, вона побачила, що з неї нічого не пропало. Після чого вони викликали міліцію;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що в теплий період часу, точну дату та час згадати не зміг, будучи при виконанні службових обов`язків, оскільки працює в патрульній службі, їм поступило повідомлення про виклик на вул.Дніпропутровську дорогу в м.Одесі. Прибувши на місце, разом із іншим працівником міліції, він побачив двох раніше не відомих йому хлопців, один із яких знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння і був дуже брудний, та дівчину. Від яких він дізнався, що вищевказаний хлопець викрав у дівчини сумку, а в послідуючому викинув. Після чого їх було доставлено в райвідділ, де було складено відповідний рапорт;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що точну дату та час вказати не зможе, у зв`язку із сплином великого проміжку часу, оскільки він працює заступником командира взводу патрульної служби, вони отримали виклик про викрадення в дівчини сумки. Прибувши на місце пригоди, він побачив дівчину, як в послідуючому виявилось ОСОБА_7 , та раніше невідомого йому хлопця, як пізніше виявилось ОСОБА_8 , якого тримав ще один раніше невідомий йому хлопець. В послідуючому від ОСОБА_7 він дізнався, що ОСОБА_8 , викрав в неї сумку та втік. Однак, в подальшому його наздогнали. Після чого було складено відповідний рапорт із зазначенням всіх обставин та доставлено ОСОБА_8 для подальшого оформлення матеріалів. Крім того, зауважив, що ОСОБА_8 знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, та нічого пояснити не міг.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що точну дату та час не пам`ятає, він разом зі своїм знайомим знаходився на АДРЕСА_2 . Через певний проміжок часу побачив як пробіг незнайомий йому хлопець, за ним пробігла дівчина, як в послідуючому виявилось нею була ОСОБА_7 , яка повідомила, що в неї викрали сумку. Після чого він став наздоганяти хлопця, оскільки бачив куди він побіг. Однак останній зачепився та впав. В послідуючому вищевказаного хлопця було затримано, та ОСОБА_7 вказала, що це він викрав, як в подальшому виявилось вищевказаним хлопцем був ОСОБА_8 , який потім показав, де знаходилась сумка. Після чого викликали працівників міліції, яким вони все розповіли, та направились до райвідділу.

- рапортом заступника командира взводу №4 роти №4 Полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_11 від 08.05.2014 року, в якому вказано про обставини встановленого скоєння кримінального правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2014 року, відповідно до якого прийнято заяву від ОСОБА_7 ;

- заявою ОСОБА_7 від 09.05.2014 року, в якій просить долучити до матеріалів кримінального провадження викрадене у неї майно;

- протоколом огляду речових доказів від 09.05.2014 року;

- постановою про прилучення речових доказів від 09.05.2014 року;

- а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Здійснюючи дослідження та аналіз доказів по матеріалам кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів наявних у матеріалах кримінального провадження.

Недостовірними і об`єктивно нічим не підтвердженими є доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , дані ним в ході судового розгляду стосовно того, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення він не скоював та майна потерпілої не викрадав.

Невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та його доводи стосовно не скоєння ним ніякого кримінального правопорушення є нічим не обґрунтованими та такими, що спростовуються наведеними і дослідженими в ході судового слідства доказами. До показань обвинуваченого суд відноситься критично та розцінює їх, як спробу обвинуваченого ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Твердження обвинувачено ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_5 стосовно недоведеності вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, спростовуються матеріалами кримінального провадження, які були досліджені у процесі судового провадження по справі, показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , рапортом заступника командира взводу №4 роти №4 Полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_11 від 08.05.2014 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2014 року, заявою ОСОБА_7 від 09.05.2014 року, протоколом огляду речових доказів від 09.05.2014 року, постановою про прилучення речових доказів від 09.05.2014 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілою та свідками як у процесі досудового, так і вході проведення судового провадження. Їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних у справі доказах.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначила, що працює соціальним педагогом, де навчався ОСОБА_8 . Пояснивши, що ОСОБА_8 проявив себе як невідповідальний, лінивий учень, стосунки якого із вчителями та учнями складалися дуже важко, доволі часто ОСОБА_8 втікав із їх навчального закладу, у зв`язку із чим вони вимушені були звертатися до правоохоронних органів, до служби у справах дітей, проводили профілактичні бесіди з ним. Однак, зауважила, що вищевказане може бути наслідком того, що ОСОБА_8 був позбавлений батьківського піклування.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працює майстром в закладі, де навчався ОСОБА_8 . Останнього може охарактеризувати як здібного до праці учня, з його занять він не втікав, порушень не допускав, про те, що в нього були непорозуміння з іншими учнями він не знав.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.186 ч.2 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить скоєння кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує умови його проживання та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку, що передбачено ст.103 КК України, приймає до уваги, що ОСОБА_8 проживав в інтернаті, був позбавлений батьківського піклування.

Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_7 , яка в поданій нею письмовій заяві вказала, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, шкода їй відшкодована, міру покарання вважає можливим призначити на розсуд суду.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно характеристики Державного навчального закладу «Ісаєвського професійного аграрного ліцею», ОСОБА_8 прибув до навчального закладу з Жовтневої школи-інтернату. За час перебування в навчальному закладі проявив себе як невідповідальний, недисциплінований та лінивий учень з низьким рівнем успішності, який допускав пропуски занять, самовільно покидав навчальний заклад, направлявся в невідомому напрямку, не виконував обов`язків учня. Культура поведінки знаходиться на низькому рівні, висловлюється нецензурною лайкою до адміністрації ліцею, до вчителів та учнів. Схильний до крадіжок, постійно живе обманом та брехнею, постійно знаходиться в розшуку у зв`язку із його втечами та бродяжництвом. Потребує постійного контролю зі сторони правоохоронних органів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 враховується та обставина, що обвинувачений, будучи раніше судимою особою, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв умисний тяжкий злочин, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, і встановленим законам держави.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ту обставину, що ОСОБА_8 раніше був засуджений за злочини проти власності, крім того, інкриміноване йому кримінальне правопорушення він скоїв в період випробувального терміну, який був йому встановлено за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 30.08.2013 року, яким він був визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в ході проведення досудового розслідування знаходився в розшуку, покладене на нього раніше судом випробування не виконано, на шлях виправлення обвинувачений не став, належних висновків для себе не зробив і знову по сплину такого короткого проміжку часу вчинив тяжкий злочин, та відповідно до вимог ч.2, 3 ст.78 КК України вчинення в період строку випробування нового злочину, є підставою направлення засудженого для відбування призначеного покарання, у зв`язку з чим, в силу вимог ст.71 КК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання», суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 30.08.2013 року.

Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, скоєння кримінального правопорушення в неповнолітньому віці, обставини кримінального провадження, суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, приходить до висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 будуть досягнуті тільки в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення ст. 103 КК України, керуючись ст.ст.370, 373-374, 484, 485, 487-492 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 30.08.2013 року, та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_8 - обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 24.09.2014 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_8 залишити незмінною - тримання під вартою.

Речові докази по справі жіночу сумку рожевого кольору, гаманець червоного кольору, грошові кошти в сумі 400 грн, та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1