Справа №1-3/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 року Збаразький
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ГУДИМИ
І.В.

при
секретарі ГАВІЛОВСЬКІЙ
Г.С.

з участю
прокурора СВЕРГУНА В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця с. Мусорівці
Збаразького району Тернопільської області,
мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого,
інваліда 3-ї групи,
директора ТзОВ «Лісовиччина»
с. Колодно Збаразького району Тернопільської області, раніше не судимого, за ч.5
ст. 27 - ч.2 ст. 190, ч.2
ст. 191, ч.2 ст. 367,
ч.1 ст. 366 КК України,

встановив:

ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що працюючи
директором ТзОВ "Лісовиччина" с. Колодно Збаразького району
Тернопільської області, будучи службовою
особою, яка здійснює
організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, шляхом внесення до офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей за попередньою змовою та у співучасті з третіми особами
заволодів чужим майном шляхом обману,
заволодів чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а також вчинив службову недбалість, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді
заподіяння матеріальної шкоди державі за таких обставин:

В квітні
2005 року жителька м. Збараж ОСОБА_2
знаючи про те, що згідно ст. 26 п.«г» Закону України "Про
зайнятість населення" встановлено особливі гарантії працівникам, які втратили роботу у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці у вигляді дострокового виходу на пенсію за
півтора року до встановленого законодавством строку, з метою дострокового виходу на пенсію та
заволодіння коштами Пенсійного фонду України,
звернулась до директора ТзОВ "Лісовиччина" с. Колодно Збаразького району Тернопільської
області ОСОБА_1 із проханням про укладання фіктивного трудового договору без
наміру створення дійсних трудових відносин і з метою подальшого дострокового
виходу на пенсію та заволодіння коштами Пенсійного фонду України. 1 квітня 2005
року директор ТзОВ „Лісовиччина" ОСОБА_1,
перебуваючи у зговорі із вказаною особою та діючи в її інтересах, зловживаючи своїм службовим становищем, підготував та підписав фіктивний наказ про
прийняття ОСОБА_2 обліковцем у вказане товариство.

Аналогічним
чином, громадянин ОСОБА_1, перебуваючи у зговорі із громадянкою
ОСОБА_3, та громадянином ОСОБА_4 , діючи в інтересах цих осіб, з метою надання засобів для подальшого
заволодіння вказаними особами коштами Пенсійного фонду України, зловживаючи своїм службовим становищем, підготував та підписав фіктивні накази про
прийняття їх на роботу, а саме ОСОБА_3.
- 1 квітня 2005 року різноробочою, а
ОСОБА_4 - 25 липня 2005 року слюсарем.

Продовжуючи
свої злочинні дії, директор ТзОВ
„Лісовиччина" ОСОБА_1, зловживаючи
своїм службовим становищем, з метою
надання громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 засобів для вчинення останніми
злочину, без видання

відповідних
наказів (про звільнення) вніс завідомо неправдиві відомості в офіційні
документи, а саме у трудові книжки
вказаних осіб про звільнення їх на підставі
ст. 40 п.1 КЗпП України: 22
червня 2005 року у трудову книжку громадянки ОСОБА_2; 20 липня 2005
року у трудову книжку громадянки ОСОБА_3.; 7 листопада 2005 року у трудову
книжку громадянина ОСОБА_4

Разом з
тим, у вищевказаних періодах згадані
особи у ТзОВ "Лісовиччина" жодного дня не працювали.

23
червня 2005 року громадянка ОСОБА_2, використовуючи трудову книжку із фіктивними записами про
прийняття її на роботу в ТзОВ „Лісовиччина" обліковцем та про звільнення
її з даного товариства на підставі
ст. 40 п. 1 КЗпП України, звернулась в Збаразький районний центр
зайнятості із заявою про видачу їй направлення до місцевих органів Пенсійного фонду
України для оформлення дострокового виходу на пенсію відповідно до Закону
України „Про зайнятість населення". Після розгляду даної заяви, працівниками Збаразького районного центру
зайнятості того ж дня було видано вищевказаній особі направлення до управління
Пенсійного фонду в Збаразькому районі для оформлення дострокового виходу на
пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку. На підставі
поданих документів управлінням Пенсійного фонду в Збаразькому районі прийнято
рішення про призначення гр. ОСОБА_2 достроково,
відповідно ст. 26 Закону України „Про зайнятість
населення", пенсії з 23 червня 2005
року. В результаті чого остання отримала за період з 23.06.2005 року по
31.05.2006 року пенсію на загальну суму 3954, 21 гривень.

Аналогічним
чином, на підставі поданих документів
управлінням Пенсійного фонду в Збаразькому районі прийнято рішення про
призначення громадянам ОСОБА_3. та ОСОБА_4 достроково, відповідно
ст. 26 Закону України „Про
зайнятість населення", пенсії:
ОСОБА_3. з 26.09.2005 року, а ОСОБА_5 3
8 листопада 2005 року. В результаті чого ОСОБА_3. за період з 26.09.2005 року
по 31.05.2006 року отримала пенсію на загальну суму 3549, 27 гривень, а ОСОБА_5 3а період з 8.11.2005 року по
31.05.2006 року отримав пенсію на загальну суму 2606, 25 гривень.

Крім
цього, директор ТзОВ „Лісовиччина"
ОСОБА_1 склав завідомо неправдиві документи,
а саме: видатковий ордер НОМЕР_1 від 21.06.2005 року про отримання
громадянкою ОСОБА_2 заробітної плати на суму 367, 99 грн., видатковий ордер НОМЕР_2 від 06.07.2005 року
про отримання ОСОБА_3. заробітної плати в сумі 193, 60 грн. та видаткову
накладну № 87 від 12 жовтня 2005 року про отримання ОСОБА_4 в рахунок заробітної плати 12 цнт.
зерновідходів на загальну суму 394, 92 грн.. Однак, дані особи заробітну плату не отримували та у
відповідних документах не розписувались,
а підписався за них директор ТзОВ „Лісовиччина" ОСОБА_1. Вказаними
коштами на загальну суму 561, 59 гривень та зерновідходами в кількості 12 цнт.
вартістю 394, 92 гривень директор ТзОВ „Лісовиччина" ОСОБА_13аволодів та
використав на власний розсуд,
спричинивши тим самим матеріальну шкоду товариству на суму 956, 51 грн..

ОСОБА_1, продовжуючи свої злочинні діяння, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів також іншими коштами, які призначались для виплати заробітної
плати, а саме згідно видаткового ордера
НОМЕР_3 від 21.06.2005 року ОСОБА_3. нараховано заробітну плату на суму 100, 00
грн. та видаткового ордера НОМЕР_4 від 7.11.2005 р. ОСОБА_4 нараховано
заробітну плату на суму 124, 45 грн.,
які він привласнив та використав їх на власний розсуд, чим заподіяв збитки товариству на суму 224,
45 грн..

Крім
цього, Декретом Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з громадян" №13-92 від 26.12.1992
року визначено порядок нарахування,
утримання і перерахування до бюджету прибуткового податку з громадян.

Статтею
19 п.2 вказаного Декрету передбачено, що
підприємства, установи, організації та фізичні особи зобов'язані
своєчасно і в повному обсязі нараховувати,
утримувати та перераховувати до бюджету суми податку з доходів
громадян, що підлягають оподаткуванню у
джерела виплати, своєчасно подавати
податковим органам відомості за встановленою центральним податковим органом
формою про нараховані та виплачені громадянам суми доходів та суми утриманих з
них податків, що підлягають обліку і
оподаткуванню.

В
порушення вищевказаних вимог директор ТзОВ „Лісовиччина" ОСОБА_1 неналежно
виконав свої обов' язки через несумлінне ставлення до них, а саме при наявності фінансових ресурсів в
товаристві, утриманий із заробітної
плати працівників товариства прибутковий податок з громадян в сумі 32606, 48
грн. впродовж 2001 - 2003 років не перерахував до бюджету, а наявні кошти використав на розвиток та
господарські потреби очолюваного ним товариства, що спричинило державним інтересам матеріальну
шкоду на вищевказану суму.

Органами
досудового слідства дії ОСОБА_1 кваліфікуються: за ч.5 ст. 27 - ч.2
ст. 190 КК України, як за
ознаками співучасті у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою
осіб; за ч.2 ст. 191 КК України, як за ознаками заволодіння чужим майном шляхом
зловживання службовою особою своїм службовим становищем; за ч.1 ст. 366 КК України, як за ознаками службового підроблення; за
ч.2 ст. 367 КК України, як за ознаками неналежного виконання своїх
службових обов 'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило інтересам держави тяжкі
наслідки

Під час
розгляду даної кримінальної справи по суті підсудний ОСОБА_13вернувся до суду з
клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття
кримінальної справи про його обвинувачення за ч.5 ст. 27 - ч.2
ст. 190, ч.2 ст. 191,

4.1 ст. 366, ч.2
ст. 367 КК України на підставі
ст. 1 п. "є" Закону України "Про амністію" від

19.04.2007
року, оскільки він є інвалідом 3-ї
групи.

Дослідивши
матеріали кримінальної справи та беручи до уваги думку прокурора суд, враховуючи те, що за злочини, у скоєнні яких звинувачується ОСОБА_1, законом передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк до п'яти років та те,
що на день набрання чинності Закону України «Про амністію» ОСОБА_1
визнаний у встановленому порядку інвалідом 3-ї групи, вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності, а
порушену проти нього кримінальну справу провадженням закрити на підставі ст. 1 п. «є» Закону України «Про амністію»
від 19.04.2007 року.

Керуючись ст. 6 п.4 КПК України, ст. 6 Закону України «Про амністію» від
19.04.2007 року, суд

постановив:

Звільнити
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та закрити провадженням кримінальну
справу по його обвинуваченню за ч.5 ст.
27 - ч.2 ст. 190,

4.2 ст.
191, ч.1
ст. 366, ч.2 ст. 367 КК України на підставі
ст. 1 п.«е» Закону України «Про

амністію»
від 19.04.2007 року.

Дана постанова може бути оскаржена до апеляційного
суду Тернопільської області через Збаразький районний суд на протязі 7 діб.