Провадження № 1-кп/127/71/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004888 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07.07.2014 р. близько 19:20 год., водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Немирівське шосе в м. Вінниці, в напрямку вул. Лебединського. Рухаючись на червоний, забороняючий рух автомобілям, сигнал світлофора і в районі перехрестя вулиць Немирівське шосе та Андрія Іванова допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вулиці на зелений, дозволяючий рух пішоходам, сигнал світлофора, справа-наліво по напрямку руху автомобіля.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1452 від 19.08.2014 року пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому нижньої щелепи зліва, закритої, тупої травми живота, забою поперекового відділу хребта, перелому правих поперечних відростків L2, L3, L4 (поперекових хребців), садна обох колінних суглобів. Дані травми належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.1 (а), 2.9 (а), 2.10, 8.7.3 (є), 8.10 Правил дорожнього руху України, де вказано:
п. 2.1 - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;
п. 2.9 - «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
п. 2.10 - У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: «...негайно зупинити транспортний засіб та залишатися на місці пригоди, не переміщати транспортний засіб та предмети, що мають причетність до пригоди, вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою присутніх та відправити потерпілих до лікувального закладу...»;
п. 8.7.3 - «Сигнали світлофора мають такі значення: є) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;
п. 8.10 - «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів».
Порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів при зазначених вище обставинах визнав повністю, суду пояснив наступне. Він був на ставку, товариш розрізав ногу. Для того, щоб завезти його в лікарню, він взяв машину дружини, яка стояла вдома в батьків, і вони з товаришем поїхали в лікарню. На пішохідному переході він збив дівчину, однак вона встала та пішла, тому він не зупинився. Машину він поставив біля «Ремзбуту» в дворах, намагаючись сховати, оскільки був на той момент позбавлений права керувати транспортним засобом. В скоєному щиро кається, в потерпілої просив вибачення та повністю відшкодував шкоду.

Дії ОСОБА_5 досудовим слідством вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

19.03.2015 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Як вбачається з змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за вказаною статтею у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 5100 гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік. Також сторони угоди вважають, що ОСОБА_5 має сплатити судові витрати по проведенню експертизи державі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження її судом, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що угода про примирення є добровільною та наполягав на її затвердженні.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_4 також наполягали на затвердженні угоди.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового засідання дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин вчинений ОСОБА_5 передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Угода про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода про примирення, укладена 19.03.2015 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 підлягає затвердженню.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, повне відшкодування шкоди.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 на момент розгляду кримінального провадження позбавлений права керувати транспортним засобом, суд вважає, що покарання, узгоджене сторонами, відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, обране відповідно до вимог ст. 65 КК України, тому може бути призначене судом.

Суд також вважає, що судові витрати по проведенню експертизи слід покласти на обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням скоєного ним злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 471, 474 475 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 від 19.03.2015 р. у кримінальному провадженні № 0004888 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі п`яти тисяч ста гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертизи в сумі триста дев`яносто три гривні 12 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: