АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/40/15 Справа № 205/3169/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження №000860 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 19.06.2003 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за п.6 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. Звільненого 09 листопада 2013 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 24 дні, -
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

В с т а н о в и л а :

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_9 , будучи неодноразово судимий, останній раз 19 червня 2003 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнившись 09 листопада 2013 року з місць позбавлення волі умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяця 24 дні, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив і в період умовно - дострокового звільнення знову скоїв умисний злочин.

Так, ОСОБА_9 , 13 березня 2014 року, близько 15 годин 30 хвилин, перебуваючи на перехресті вулиць Авіаційної та Новоорловської в м. Дніпропетровську, керуючись раптово виниклим умислом, у невстановленої досудовим слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно придбав за 140 гривень шприц з 2,0 мл. рідини світло-коричневого кольору, яка відповідно висновку експерта № 70/10-617 від 20.03.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - опій ацетильований, масою 1,8945 г., сухою вагою 0,0157 г., та яку ОСОБА_9 , став незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

В той же день, тобто 13 березня 2014 року, близько 16 годин 10 хвилин, ОСОБА_9 був затриманий працівниками міліції, які в присутності понятих, під час особистого огляду, в лівому рукаві його куртки, виявили та вилучили вказаний наркотичний засіб.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 19.06.2003 року і остаточно призначити покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Вважає, що суд не врахував, що засуджений вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, не врахував строк на який засудженого було звільнено і не правильно застосував правила призначення покарання за сукупністю вироків, передбачені ст. 71 КК України, призначивши покарання, менше невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 , про правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України та інші фактичні обставини кримінального провадження ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, тому апеляційний суд не здійснює їх перевірку.

Перевіривши доводи прокурора щодо неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів прийшла до висновку, що вони є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами кримінального провадження та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 був засуджений 19 червня 2003 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі (т. 1 а.м. 19-20). Звільнений 09 листопада 2013 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 24 дні. Кримінальне правопорушення, за яке він засуджений даним вироком, було вчинено 13 березня 2014 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення.

Однак, суд першої інстанції не звернув належної уваги на вимоги вищевказаної статті і на розмір невідбутої частини покарання за попереднім вироком і призначив покарання, яке є меншим від даної частини, чим допустив порушення вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а й кару. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вироку, суд при призначені покарання належним чином врахував, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, правильно прийшовши до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства.
У зв`язку з тим, що покарання призначається за правилами ст. 71 КК України, звільнення обвинуваченого з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є неможливим.
Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку суду першої інстанції може бути також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 374, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначення покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.06.2003 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Копії вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді апеляційного суду:

___________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4