Справа № 460/3669/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/492/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000251 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

за ч.1 ст.402 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок необґрунтованим у зв`язку з тим, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є явно несправедливим через суворість. Покликається на те, що під час судового розгляду ним було подано клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ПП «Попів В.М.», де він працює, однак відмова суду є невмотивована. Вважає, що оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, вперше вчинив злочин, щиро покаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, на його утриманні перебуває малолітня дочка, працює реставратором, то за таких обставин існують усі передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу.

Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу ПП «Попіль В.М.» у відповідності до ст.47 КК України.

Згідно із вироком суду ОСОБА_6 20 травня 2014 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією та, згідно наказу командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (далі - військова частина НОМЕР_2 ) від 20.05.2014 №112 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення і призначений на посаду номера обслуги гранатометного взводу 3 механізованого батальйону бригади у військовому званні «солдат».

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, солдат ОСОБА_6 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання. посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, відкрито відмовився виконувати наказ командира (начальника). 03 липня 2014 року, близько 15 год. 00 хв. в розташуванні військової частини п/п НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , а надалі - 04 липня 2014 року близько 17 год. 00 хв. номер обслуги гранатометіюго взводу 3 механізованого батальйону військової частини п/п НОМЕР_3 солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, з метою уникнути участі в антитерористичній операції та вибуття за межі Львівської області, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, знаючи про проведення антитерористичної операції та про проблеми, які виникають та з якими стикаються Збройні Сили України в цей час (загибель і поранення товаришів по службі), відчуваючи свою безкарність, будучи ознайомлений з наказом командира військової частини п/п НОМЕР_3 від 03.07.2014 №03 по переміщенню особового складу 3 механізованого батальйону до нового місця служби та попереджений про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ командира (начальника), зриваючи виконання бойового наказу, через особисту недисциплінованість, в приміщенні клубу цієї військової частини відкрито в усній та письмовій формі відмовився виконувати наказ командира (начальника).

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

З мотивів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання є надто суворим, оскільки під час судового розгляду не враховано ряд пом`якшуючих покарання обставин.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, на даний час звільнений з військової служби, обставини, які пом`якшують покарання: активне сприяння встановленню дійсних обставин справи та щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин та прийшов до правильного висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення і звільнити його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_8 долучив клопотання трудового колективу ФОП « ОСОБА_9 » про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ФОП « ОСОБА_9 » та покликався в мотивах апеляційної скарги на те, що аналогічне клопотання заявлялося під час розгляду справи судом першої інстанції, однак відмова суду є невмотивована.

На думку колегії суддів підстав для задоволення даного клопотання не вбачається.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розслідуванні та розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового розгляду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу проголошення.
Головуючий-суддя
Судді: