Провадження № 1/1007/638/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Лобко А.С.

з участю прокурора - Мельниченка О.Ю.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, 01.06.1984

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, з повною загальною середньою

освітою, одруженого, такого, що має малолітню дитину, не

працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 9

кв. 52 Броварського району Київської області, не судимого;

ОСОБА_3, 04.03.1983

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3

Київської області, українця, громадянина України, з професійно-

технічною освітою, розлученого, такого, що має неповнолітню

дитину, працюючого водієм ТОВ «Союз-авто» (м. Київ), жителя

смт. Калинівка, вул. Жовтнева б. 3 АДРЕСА_1

Київської області, раніше судимого 06.04.2012 року Броварським

міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1

КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчинили відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, підсудний ОСОБА_3, який має не зняту й не погашену в установленому законом порядку судимість за скоєння злочину проти власності - повторно, за наступних обставин.

30.10.2012 року, близько 15 години, у ОСОБА_2, який разом із ОСОБА_3, обидва перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, знаходився біля під»їзду № 5 будинку № 3 по вул. Жовтневій в смт. Калинівка Броварського району Київської області, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_1, що проходив неподалік. Повідомивши ОСОБА_3 про свої наміри, заручившись його підтримкою та вступивши таким чином у попередню змову з останнім, ОСОБА_2 ініціював спілкування з ОСОБА_1, у ході якого, близько 15 години 10 хвилин, зняв з безіменного пальця правої руки потерпілого золоту обручку вагою 3, 5 г., ціною 480 грн. за 1 г., загальною вартістю 1 680 грн. Відкрито заволодівши чужим майном проти волі власника, ОСОБА_2 передав його ОСОБА_3, той поклав золотий виріб до кишені, після чого підсудні удвох залишили місце вчинення злочину, на благання ОСОБА_1 щодо повернення обручки не реагували, розпорядилися нею на власний розсуд, своїми діями завдавши потерпілому матеріальні збитки в розмірі 1 680 грн.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю. Показав, що 30.10.2012 року, відпочиваючи з приятелем ОСОБА_3, він випив близько 300 мл. горілки і 500 мл. пива та відчував потребу в подальшому вживанні алкогольних напоїв, коштів на придбання яких не мав. Знаходячись біля одного з під»їздів будинку № 3 по вул. Жовтневій в смт. Калинівка, де розташована квартира ОСОБА_3, він побачив мешканця цього ж будинку і свого однокласника ОСОБА_1, якого знав як надто спокійну й боязливу людину, тому вирішив забрати щось із його цінного майна для реалізації та подальшого придбання алкоголю, будучи впевненим, що той ніколи не звернеться до правоохоронних органів. Повідомивши про виниклий намір ОСОБА_3 та отримавши згоду останнього, він підізвав ОСОБА_1, пригостився його пивом, ініціював розмову, під час якої, побачивши досить масивну обручку, мовчки зняв її з безіменного пальця правої руки потерпілого та передав співучаснику протиправного посягання, що поклав золотий виріб до кишені штанів. Після цього вони з ОСОБА_3 залишили подвір»я будинку, на благання ОСОБА_1, а потім і його матері стосовно повернення обручки не реагували, того ж дня продали її незнайомому чоловіку біля ломбарду по вул. Гагаріна в м. Бровари, виручені гроші в сумі 700 грн. відразу «пропили» в м. Києві. Про себе підсудний повідомив, що проживає з батьками, дружиною, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та малолітнім сином, утримує сім»ю за рахунок періодичних неофіційних заробітків, разом з ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_1 по 1 850 грн. в рахунок відшкодування вартості обручки та моральної шкоди в сумі 2 000 грн., неправомірність вчиненого усвідомив і належні висновки для себе зробив.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_3 свою вину в грабежі, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, за обставин, викладених в обвинувальному висновку й описовій частині вироку визнав повністю, дав покази, аналогічні показанням ОСОБА_2 Зокрема повідомив, що, поховавши батька, який несподівано помер у 51-річному віці 20.10.2012 року, він не міг отямитися від пережитого стресу та щодня зловживав алкогольними напоями. 30.10.2012 року, випивши 100 мл. горілки та дві пляшки пива, він потребував ще випивки, коштів на придбання якої не мав, тому погодився на пропозицію ОСОБА_2 відібрати якусь цінну річ в однокласника останнього ОСОБА_1, що прямував повз них до місця проживання. Приятель підізвав потерпілого, пригостився його пивом, потім у ході спілкування мовчки зняв обручку з пальця правої руки ОСОБА_1 та передав йому з проханням подивитися пробу золота. Знаючи, яку мету насправді переслідує ОСОБА_2, він поклав чужу річ до кишені штанів і швидко направився з подвір»я багатоквартирного будинку до траси, за ним попрямував інший співучасник злочину, потерпілий благав повернути весільну каблучку, на що вони не реагували. Того ж дня продавши золотий виріб незнайомому чоловіку біля ломбарду в м. Бровари, отримані гроші в сумі 700 грн. разом витратили на випивку та закуску в м. Києві, про наслідки своїх дій він на той час не замислювався. Про себе підсудний повідомив, що проживає з матір»ю і сім»єю брата, працює водієм у ПП «Союз-авто», надає допомогу доньці Дарії, ІНФОРМАЦІЯ_4, що з колишньою дружиною мешкає в м. Києві, штраф за вироком суду від 06.04.2012 року сплатив, відшкодував ОСОБА_1 1 850 грн. матеріальних збитків і моральної шкоди.

Враховуючи те, що підсудними, потерпілим не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудним ОСОБА_2 і ОСОБА_3, потерпілому ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винних осіб.

Органом досудового слідства злочинні дії підсудних вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб, підсудного ОСОБА_3, судимість якого від 06.04.2012 року за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України в установленому законом порядку не знята й не погашена, також за ознакою повторності, їх вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає ОСОБА_2 і ОСОБА_3 покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_1, який претензій матеріального й морального характеру до винних у відкритому викраденні в нього обручки осіб, один із яких є його однокласником, інший сусідом, не має в зв»язку з відшкодуванням останніми завданих матеріальних збитків і моральної шкоди, просить не ізолювати односельців від суспільства, дані про особи підсудних, обставини, що пом»якшують і обтяжують їх покарання. Так, підсудний ОСОБА_2 уперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та дружину, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на обліку лікарів нарколога й психіатра не перебуває. Підсудний ОСОБА_3, будучи засудженим 06.04.2012 року за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України за замах на таємне викрадення одягу з ТРК «Термінал» до штрафу в розмірі 850 грн., належних висновків для себе не зробив, оскільки 30.10.2012 року вчинив умисний злочин, що відноситься до категорії тяжких, позитивно характеризується за місцем мешкання, після смерті 20.10.2012 року батька проживає з матір»ю, має неповнолітню доньку Дарію, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матір»ю якої розлучений.

Обставиною, яка пом»якшує покарання підсудних та дозволяє вважати їх поведінку після вчинення злочину такою, що зменшує суспільну небезпеку, суд визнає добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_1 завданих відкритим викраденням його майна збитків; обставиною, що обтяжує покарання винних осіб, є скоєння ними суспільно-небезпечного діяння в стані алкогольного сп»яніння.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудних можливі без ізоляції від суспільства, тому призначає їм покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся; речові докази, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 року, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити кожному покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Звільнити засуджених від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши ОСОБА_2 іспитовий строк 1 (один) рік, ОСОБА_3 - іспитовий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, у період якого зобов»язати останніх не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженим залишити без змін - у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська