Справа №10-362/2010 20.12.2010 20.12.2010 20.12.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10 362/2010 року Головуючий суду І інстанції
Категорія: скарга про визнання ОСОБА_1
затримання незаконним Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Олещук Т.Л.

Суддів Пустовара М.Л., Кателіна В.П.

за участю прокурора Горсточенко М.Ю.

підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2010 року, якою визнано законним затримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч .5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, 24.11. 2010 року захисник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на незаконне затримання його підзахисного ОСОБА_3, посилаючись на те, що на момент затримання були відсутні підстави, передбачені ст. 106 КПК України. Крім того, слідчим у протоколі затримання не зазначено місце його затримання та не вірно зазначено час затримання. Крім того, в порушення вимог ст. 106 КПК України слідчий не повідомив про затримання ОСОБА_3 його родичів. В порушення Інструкції про порядок утримання осіб у спеціально відведених місцях (ізоляторах тимчасового тримання (ІТТ)) ОСОБА_3 утримувався в адміністративній будівлі СБУ України в Миколаївській області, а не в ІТТ.

Визнаючи затримання ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, законним суддя в постанові послався на те, що при складанні протоколу затримання слідчий повідомив ОСОБА_3 у чому він підозрюється, підстави та мотиви його затримання, розяснив права підозрюваного, повідомив про його затримання дружину та мати, про що зазначив у протоколі, який ОСОБА_3 підписав без зауважень та копію якого одержав.

В постанові суддя вказав на те, що для затримання ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину були підстави, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 106 КПК України, затримання слідчим було здійснено в межах його компетенції, передбаченої ст.115 КПК України, та дотриманням порядку, передбаченому законом.

В апеляції захисник просить постанову суду скасувати та постановити своє рішення, яким визнати затримання ОСОБА_3 незаконним. Вважає, що суд 1-ої інстанції належним чином не обґрунтував прийняте рішення. Посилається на те, що затримання його підзахисного було проведено з порушенням ряду вимог кримінально-процесуального закону. Так, ОСОБА_3 було затримано до порушення відносно нього кримінальної справи та за відсутності підстав, передбачених КПК України. Крім того, в протоколі затримання невірно зазначений час затримання підозрюваного, та коли його доставили до суду для вирішення питання щодо обрання міри запобіжного заходу вже сплинув, установлений законом час.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_4 та його підзахисного ОСОБА_3 на підтримку апеляції, прокурора, який просив в задоволенні апеляції відмовити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дана скарга захисника про незаконне затримання його підзахисного розглянута суддею з додержанням вимог, передбачених ст. 106, ст. 165-2 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, безпосередньо після його вчинення, при ньому були виявлені гроші, які йому не належать та які були отримані ним в установі банку незаконним шляхом.

Дані обставини вказують на те, що для затримання ОСОБА_3 були підстави, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 106 КПК України, що зазначено в постанові судді.

З пояснень слідчого, які він надав у суді 1-ої інстанції вбачається, що ОСОБА_3 було дійсно затримано близько 17 год. 30 хв. 19 листопада 2010 року, а не о 03 год. 55 хв. 20 листопада 2010 року, біля відділення банку «Фінансова ініціатива», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Радянська, 13/9, і слідчим дійсно в протоколі неправильно зазначено час затримання та не зазначено місце затримання.

Однак вказане не є підставою для визнання затримання незаконним.

Як зазначено в протоколі затримання, ОСОБА_3 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України. При складанні даного протоколу слідчий повідомив ОСОБА_3, у вчиненні якого злочину він підозрюється, вказав підстави його затримання, розяснив права підозрюваного, повідомив про затримання ОСОБА_3 його дружину та мати, про що зазначив у протоколі, який ОСОБА_3 підписав без зауважень та копію якого одержав.

Таким чином, затримання ОСОБА_3 було здійснено слідчим в межах його компетенції, на підставах, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 106 КПК України.

За таких обставин доводи апелянта про незаконне затримання ОСОБА_3 у порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину колегія суддів вважає безпідставними. А тому не вбачає підстав для скасування постанови суду та визнання затримання ОСОБА_3 незаконним, як того просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2010 року щодо розгляду скарги захисника ОСОБА_4 про законність затримання ОСОБА_3 - без зміни.

Головуюча

Судді