Провадження №1-кп/639/340/15
Справа №639/5847/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №001010 внесене в ЄРДР 03 червня 2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, не заміжній, з середньою освітою, не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судиму, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2015 р. ОСОБА_4 о 10.00 год. перебувала в середині приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у своєї двоюрідної сестри, ОСОБА_5 , яка проживає за вказаною адресою. В той же день о 10.30 год. ОСОБА_5 вийшла з будинку на подвір`я. Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме ювелірних виробів із золота, які належали ОСОБА_5 . Для доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю ОСОБА_5 та вільним доступом до будь-якої із кімнат будинку, таємно викрала із серванта, який розташований у вітальні, вздовж стіни з правої сторони від дверей, наступні ювелірні вироби: браслет із золота 585 пр. вагою 1.38 грм., золоті серги 585 пр. вагою 4.25 грм. вартістю 1927 грв. 07 коп. та золотий підвіс 583 пр. вагою 4.11 грм. вартістю 1857 грв. 22 коп. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла та в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4410 грв. 02 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала в повному обсязі та дала відповідно до вищевикладеного показання.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила показання обвинуваченої.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченою зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останньої, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 пояснили, що їм відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 1 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України не судима, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуальності, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винної, її відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинувачену від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази повернути власнику.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат покласти на ОСОБА_4 .

Позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в якості матеріальної шкоди 15 000 грв.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 378 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_4 в якості судових витрат 245 грв. 52 коп.

Позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в якості матеріальної шкоди 15 000 грв.

Речові докази повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1