Провадження № 1-кп/760/239/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ясенок, Гомельської області, республіка Білорусь, ІПН - НОМЕР_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимого;
кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
за участю прокурора ОСОБА_4
за участю представника потерпілого ОСОБА_5
за участю потерпілого ОСОБА_6
за участю захисника ОСОБА_7
за участі обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , 26.07.2013 року приблизно о 21:20 год., знаходячись на стадіоні «ЦСК» по пр. Повітрофлотському, 2 в м. Києві, під час словесного конфлікту з раніше знайомим ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно штовхнув останнього своєю лівою рукою у груди. Продовжуючи свої умисні дії ОСОБА_3 схопив ОСОБА_6 за куртку та наніс один удар кулаком своєї руки в область правої скроні, після чого ОСОБА_3 наніс потерпілому один удар ногою в область лівої скроні.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синців на передній поверхні лівого плеча в середній третині, в лобній ділянці справа. Згідно висновку судово-медичної експертизи №2363 від 29.07.2013 року вказані ушкодження утворилися від не менш 2 (двох) травматичних дій тупим (тупими) предметом (предметами), характерні властивості якого (яких) в ушкодженні не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному у постанові, тобто 26.07.2013, не були небезпечними для життя, та як кожне окремо так і у сукупності відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав, а цивільний позов не визнав.
Пояснив, що був раніше наглядно знайомим з ОСОБА_6 , через те, що вони проживають в одному під`їзді, були в звичайних сусідських відносинах. Після певного інциденту, який передував до 26.07.2013 року, їхні стосунки змінилися.
Так, 26.07.2013 року він разом зі своєю компанією святкували день народження сина (дитини ОСОБА_8 , з якою він перебуває у фактичному шлюбних відносинах) на стадіоні «ЦСК». В один момент до нього підійшов син та повідомив, що ОСОБА_6 назвав його «дебілом», після чого він запропонував своєму брату ОСОБА_9 підійти до ОСОБА_6 та поцікавитися, чи не втомився останній, постійно ображати його родину. Після того, як його брат повернувся, розповів, що все закінчилося безрезультатно і вони попросили його піти геть, то він разом зі своїм сином підійшов до ОСОБА_6 і сам запитав у нього, чи не втомився останній ображати його родину. В свою чергу ОСОБА_6 почав знімати його на камеру мобільного телефону, ОСОБА_3 забрав мобільний телефон і присівши поклав його на землю, а коли вставав, ОСОБА_6 застосував до нього газовий балончик спрямувавши дію газу в обличчя, зазначив, що застосував газовий балончик тричі. Після цього, він схопив ОСОБА_6 та вдарив останнього рукою, куди саме не бачив, але не заперечує, що отримані ушкодження на тілі ОСОБА_6 могли утворитись від нанесених ним ударів .
Цивільний позов не визнав повністю та просив відмовити в його задоволенні.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав суду, що 26.07.2013 року близько 21:00 год. він разом зі своєю жінкою, дитиною та собакою вийшов прогулятися на стадіон «ЦСК». Коли вони прогулювалися по стадіону до них підійшли три підлітка, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_12 запитав у нього, навіщо вони назвали дитину «дебілом», на що він в свою чергу відповів, щоб вони вигадали щось по краще, а його жінка ОСОБА_13 сказала, щоб останні відійшли від них і не чипали. Коли він разом зі своєю родиною дійшов до входу/виходу зі стадіону, до них підійшли вісім чоловік, п`ять з яких були дорослими, а інші діти та почали пред`являть претензії, а саме почали говорити їм про те, що його родина загордилася. В той момент, він почав знімати все, що відбувалося на камеру мобільного телефону, але майже одразу, його штовхнув у груди та вирвав з рук мобільний телефон обвинувачений і поклав його на землю, в свою чергу він дістав газовий балончик і застосував його з відстані не більше метра у напрямку обвинуваченого ОСОБА_3 , також в цей час зліва від нього на ОСОБА_13 його жінку, почали нападати три жінки, а саме ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Коли потерпілий це побачив та почав йти до жінки, то в цей момент ОСОБА_3 схопив його за рукав, почав тягти донизу і наносив удари. Він закрив обличчя, хотів його скинути, але їх почали розбороняти. Повідомив суду, що ОСОБА_3 завдав йому удари рукою та ногою в область голови. Після цієї сутички, він разом зі своєю родиною пішов зі стадіону «ЦСК» та викликав міліцію. ОСОБА_6 стверджує, що нікого не ображав ніякими словами.
А також повідомив суду, що наглядно знайомий з ОСОБА_3 , так як вони проживають в одному під`їзді будинку, а також те, що у них вже були неприязні стосунки через конфлікту ситуацію та погрози в адресу його родини.
Крім того, він повністю підтримав цивільний позов про відшкодування моральної шкоди та просив його задовольнити, обґрунтувавши його тим, що з часу зазначеної події він витратив багато часу та був змушений відвідувати прокуратуру та суд, що негативно вплинуло на роботу та стосунки в родині, крім того, під час зазначеної події була налякана його трирічна дитина. Вся його родина втратила спокій та був порушений, звичайний спосіб життя.
Свідок ОСОБА_8 показала суду, що 26.07.2013 року вона разом зі своїм сином у якого було день народження, цивільним чоловіком ОСОБА_3 та іншими знайомими людьми перебувала на стадіоні «ЦСК». В процесі прогулянки до неї підійшов син та повідомив, що ОСОБА_6 , який гуляв на цьому ж стадіоні зі своєю родиною та собакою, обізвав його «дебілом». В подальшому, ОСОБА_3 взяв її сина за руку та пішов до ОСОБА_6 з метою поцікавитися, чому останній назвав його «дебілом». Зазначає те, що не чула як саме вони розмовляли, але бачила як жінка ОСОБА_6 , ОСОБА_13 гучно сміялася та розмахувала руками, а також бачила те, що ОСОБА_6 фіксував події, які відбувалися, на камеру мобільного телефону біля обличчя її цивільного чоловіка. В свою чергу, ОСОБА_3 взяв мобільний телефон з рук потерпілого та поклав на землю, але в той момент коли він піднімався, ОСОБА_6 застосував газовий балончик, спрямувавши його дію в обличчя ОСОБА_3 , зазначила, що ОСОБА_6 застосував газовий балончик тричі. Її цивільний чоловік під дією газу нічого не бачив та розмахував руками, а згодом схопив ОСОБА_6 та наніс йому удар область обличчя. В той момент, підійшов ОСОБА_16 , який відвів ОСОБА_3 від ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_8 зазначила що, ОСОБА_13 розмахуючи повідком для собаки наносила удари ОСОБА_14 , сестрі обвинуваченого. Зазначила, що бачила лише один нанесений удар ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_16 показав суду, що 26.07.2013 року він разом зі своєю родиною та друзями відзначали свято, а саме день народження ОСОБА_17 на стадіоні «ЦСК». Ближче до вечора к ним підійшов ОСОБА_18 та повідомив, що сусід з під`їзду, а саме ОСОБА_6 назвав його «дебілом». Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_19 підійшли до ОСОБА_6 та почали розмовляти, про що саме вони розмовляли, він не чув, так як знаходився на відстані приблизно 10 (десяти) метрів. Коли ОСОБА_3 та ОСОБА_6 почали розмовляти на підвищених тонах, ОСОБА_13 в свою чергу почала розмахувати повідком для собаки перед обличчям обвинуваченого. ОСОБА_14 , сестра обвинуваченого побачивши це, пішла на захист свого брата. Коли ОСОБА_3 махав руками, свідок ОСОБА_16 не бачив як обвинувачений наносив удари.
Свідок повідомив суду, що бачив як обвинувачений забрав, взяв із рук телефон ОСОБА_6 , як свідку стало відомо потім, останній знімав ОСОБА_3 на камеру та поклав мобільний телефон на асфальт, а згодом ОСОБА_6 застосував до обвинуваченого газовий балончик мінімум тричі.
Зазначив, що згодом дізнався про конфлікт, який передував подіям 26.07.2013 року, який саме був конфлікт, йому не відомо.
Свідок ОСОБА_15 показала суду, що 26.07.2013 року в день народження ОСОБА_20 , сина ОСОБА_8 , знаходилася на стадіону «ЦСК» зі своїм сином та іншими знайомими людьми. В один момент, до них підійшов ОСОБА_18 , та повідомив, що його назвали образливим словом, але яким саме вона не розчула. В свою чергу ОСОБА_3 взяв сина за руку та запитав у нього хто це зробив, на що останній показав у бік ОСОБА_6 . Згодом, ОСОБА_3 та ОСОБА_21 підійшли до ОСОБА_6 , де обвинувачений запитав у потерпілого навіщо він це зробив, на що відповідь не поступила та йому у напрямку обличчя було застосовано газовий балончик. Свідок ОСОБА_15 пояснила, що не підходила до місця конфлікту, спостерігаючи за тим що відбувалося. Зазначила, що бачила, як ОСОБА_3 махав руками, але саме нанесення ударів не бачила, а також не бачила того факту, як потерпілий знімав на камеру мобільного телефону, те що відбувалося. Зазначила, що ОСОБА_13 наносила удари повідком чи ременем для собаки по ОСОБА_14 , окрім цього вони тягали друг-друга за кофти.
Свідок ОСОБА_13 показала суду, що потерпілий є її чоловіком, а 26.07.2013 року вона разом зі своєю родиною та собакою вийшли з дому на прогулянку і пішли в напрямку стадіону «ЦСК». Прогулюючись по стадіону к ним підійшли троє підлітки, один з яких був братом обвинуваченого ОСОБА_22 , а інші його друзі. Та запитали їх, чому вони назвали дитину «дебілом», на що її чоловік відповів, щоб вони вигадали щось цікавіше, а вона, в свою чергу, сказала щоб підлітки йшли геть. Після того, як підлітки відійшли, вона зі своєю родиною продовжувала прогулюватися по стадіону «ЦСК». Згодом, до них підійшли вісім чоловік, п`ять дорослих і три підлітка, і той момент почався словесний конфлікт. Після того, як група людей оточила їх, її чоловік ОСОБА_6 дістав телефон та почав знімати події, які відбувалися на камеру. Далі обвинувачений вихватив телефон з рук її чоловіка ОСОБА_6 , вдарив його в груди, а на неї почала бігти ОСОБА_14 та штовхнула її дитину на асфальт, а потім втекла, сховавшись за свідка ОСОБА_16 . Пояснила, що коли їх з чоловіком роз`єднали, вона чітко не бачила, що відбувалося там, де були чоловіки. На неї напали троє жінок. Зазначила, що бачила як на її чоловіку висіло два інші чоловіки, але які саме не бачила. Зазначила, що обвинувачений намагався вдарити її чоловіка ногою, а ОСОБА_6 у свою чергу заблокував удар, при цьому обвинувачений весь час тримав у руках мобільних телефон та не збирався повертати. Саме момент удару свідок не бачила, так як відбивалася від інших жінок. Зазначила, що ОСОБА_3 та його компанія були у нетверезому стані.
Крім того, дослідженими в суді доказами:
· Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілого ОСОБА_6 від 26.07.2013 року (т.1 а.с.148-153);
· Даними висновком експерта №2363 від 29.07.2013, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при його обстежені виявлені ушкодження: синці на передній поверхні лівого плеча в середній третині, в лобній ділянці справа, характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від не менш 2 (двох) травматичних дій тупим (тупими) предметом (предметами), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, не були небезпечними для життя та як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т.1 а.с.155-157);
· Даними компакт-диску з місця події на стадіоні «ЦСК» від 26.07.2013 року на якому містяться відповідно до протоколу огляду предметів від 22.05.2014 року три папки з файлами з назвами «Видео», «стопкадріСтадион», «угрозы и оскорбления», в папці «Видео» заходиться 7 файлів відеозаписів, в папці «стопкадріСтадион» знаходиться 12 файлів зображення, в папці «угрозы и оскорбления» знаходиться 15 файлів (т.1 а.с.154; а.с. 158-161);
Крім того, суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною обвинуваченого та свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , які є друзями обвинуваченого і вважає їх такими як намагання допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності.
Аналіз наведених вище доказів, суд вважає належними та допустимими.
Таким чином ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразились у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, його особу, раніше не судимого, не працюючого, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, думку потерпілого щодо виду та міри покарання, не відшкодування шкоди, конкретні обставини скоєного ним злочину та його відношення до цього, а також ту обставину, що вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості і вважає, що він заслуговує на покарання у вигляді громадських робіт.
Крім того, судом враховано, що незважаючи на щире каяття обвинувачений не приніс вибачення потерпілому у скоєному та не відшкодував завдану шкоду.
Під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в порядку ст. 128 КПК України і просив стягнути з ОСОБА_3 заподіяну йому моральну шкоду у сумі 100 000 (сто тисяч) грн.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної білі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 було заподіяно моральну шкоду.
Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілого у частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 7000 грн., який необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 , за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 190 (сто дев`яносто) годин.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 кошти за моральну шкоду у розмірі 7000 (семи тисяч) гривень.
Речові докази: - компакт-диск з записом подій від 26.07.2013 року, який міститься в опечатаному конверті залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: