У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Кривенди
О.В., Шевченко Т.В.,

за участю
прокурора

Колесниченко
О.В.,

та потерпілого

ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 10 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
потерпілого ОСОБА_1 на вирок Турійського районного суду Волинської області від
30 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком засуджений:

ОСОБА_2, 1978 року народження, раніше несудимий,-

за ч.1 ст. 121 КК України на 5
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від призначеного покарання звільнений
з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 26 вересня 2006 року вирок змінений: перекваліфіковані дії ОСОБА_2 з ч.1 ст.121 КК України на ч.1 ст.122
КК України і ст.128 КК України та
призначено покарання за ч.1 ст. 122 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення
волі, за ст. 128 КК України - 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 70 КК
України остаточно призначено до відбування 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

У касаційній скарзі потерпілий
ОСОБА_1 просить постановлені по справі судові рішення скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд у зв'язку з істотним порушенням вимог КПК
України, неправильним застосуванням закону та м'якістю призначеного засудженому
покарання.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення потерпілого ОСОБА_1, думку прокурора, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст.281 КПК України справа
підлягає поверненню на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства, коли вони не можуть бути усунуті в судовому
засіданні.

Серед іншого, за змістом даної
норми Закону, як і ст.398 КПК України, передбачається повернення справи на
додаткове розслідування у випадках неправильного визначення кола суб'єктів
кримінальної відповідальності, що впливає на правильне застосування
кримінального закону.

Як на досудовому слідстві, так і в
судових засіданнях, потерпілий Хацер послідовно стверджував, що помилково
сприйнявши його за особу, яка намагалась зґвалтувати дівчину, його у два
прийоми били декілька осіб.

ОСОБА_1 з цього приводу суду
показав, що 1 липня 2005 року близько 22.00 год. він та його товариш ОСОБА_3
велосипедами приїхали в с.Миляновичі на дискотеку. Разом вони вживали спиртне,
після чого близько 24.00 год. з іншою місцевою молоддю пішли до лавки поряд з
приміщенням контори, де продовжили вживати алкогольні напої. Через годину він,
помітивши відсутність на лавці ОСОБА_3, відійшов через дорогу в кущі.
Повертаючись до лавки, побачив ОСОБА_3, який, стоячи на дорозі з велосипедом,
порадив йому їхати разом з ним із с.Миляновичі. Коли пішов до лавки, щоб
забрати свій велосипед, п'ятеро місцевих хлопців стали його бити і зламали йому
один зуб, спричинили синець під оком, розбили ніс, після чого наказали їхати
геть. Невдовзі після того, як він мовчки розпочав рух на велосипеді, відчув
удар у спину з правого боку, внаслідок чого впав на дорогу долілиць, а коли
намагався підвестися, хтось, стоячи позаду нього, завдав йому ще один удар, від
якого він вдарився обличчям об дорожнє покриття і втратив свідомість, а що було
потім - не пам'ятає.

При цьому, як у своїх перших
поясненнях на досудовому слідстві, так і в суді, потерпілий стверджував, що
його бив не один ОСОБА_2

Спростовуючи ці показання
потерпілого, суд послався на показання самого засудженого ОСОБА_2 і очевидців
події - свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2

Однак засуджений і ці свідки в
ситуації, яка виникла на момент події злочину, можуть бути зацікавленими
особами, оскільки крім того, що були односельцями і друзями засудженого, ще
могли бути причетними і до побиття потерпілого, що не з'ясовано на досудовому
слідстві.

Про те, що Хацера били кілька осіб,
стверджував і свідок ОСОБА_2

Як зазначає у касаційній скарзі
Хацер, в ході судового розгляду справи він ставив питання про направлення
справи на дослідування з мотивів неповноти, але його клопотання було залишено
без задоволення.

В той же час у процесі судового розгляду
суд, у зв'язку з допущенною слідством неповнотою, змушений був давати слідчим
доручення про проведення цілого ряду слідчих дій, які в повному обсязі не були
виконані.

Ці доводи відповідають матеріалам
справи.

Колегія суддів вважає, що
заслуговують на увагу і доводи касаційної скарги, що ні досудовим слідством, ні
судом, з достатньою повнотою і переконливо не встановлений механізм заподіяння
потерпілому тілесних ушкоджень, серед яких - тяжкі у вигляді вдавленого
перелому лобної кістки з утворенням черепно-мозкової травми.

У матеріалах справи з цього приводу
є три суперечливі висновки: органів досудового слідства, місцевого суду та
апеляційного, жоден з яких не є переконливим.

Зокрема, за висновком судових
інстанцій чотири переломи ребер у Хацера утворилися від одного удару ОСОБА_2
кулаком, що є малоймовірним.

Висновок судово-медичної експертизи
з цього приводу викликає сумнів у його правильності.

Посилання органів досудового
слідства і суду як на доказ того, що до побиття Хацера не причетні інші особи,
на висновки судово-медичних експертиз є непереконливим, оскільки з жодного з
висновків проведених експертиз не випливає, що виявлені у потерпілого переломи
чотирьох ребер могли утворились від одного удару кулаком, як про це показував
ОСОБА_2. Цього не стверджували і судово - медичні експерти.

Отже, у справі залишись
недослідженими такі обставини, з'ясування яких має істотне значення для
правильного вирішення справи і не можливе без направлення справи на
дослідування.

Тому вирок Турійського районного суду Волинської
області від 30 червня 2006 року та ухвала апеляційного суду Волинської області
від 26 вересня 2006 року підлягають скасуванню, а справа - направленню на
досудове слідство.

Керуючись ст. 395,396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

вирок Турійського районного суду Волинської області від 30 червня 2006 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 26 вересня 2006 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на
додаткове розслідування.

Судді:

Верещак В.М.
Шевченко Т.В.
Кривенда О.В.