Справа № 524/4253/26
Провадження 1-кп/524/538/26
УХВАЛА

14.04.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у залі суду м. Кременчукав в режимі відеоконференції клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, українця, громадянина України, із середньо- спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину , військовозобов`язаного, військовослужбовця, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді старшого солдата (курсанта) навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

ВСТАНОВИВ:

09.04.2026 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області надійшло клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у зв`язку із тим, що він має намір продовжити проходити військову службу у військовій частині № НОМЕР_2 , на що від командира вказаної військової частини надано згоду.

В клопотанні прокурора зазначено, що старший солдат ОСОБА_5 , будучи курсантом навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49 , 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, у період часу з 18 год. 35 хв. 21.04.2025 року по 20 год. 00 хв. 22.04.2025 року старший солдат ОСОБА_5 засобами телефонного зв`язку повідомив раніше знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що має намір здійснити дезертирство з військової частини, в якій проходить службу, повідомив місце проходження служби та попросив допомогти у вивезенні його на автомобілі від території військової частини, на що ОСОБА_7 погодився, та заздалегідь пообіцяв переховати ОСОБА_5 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення дезертирство, вивезти на автомобілі до міста Кременчука Полтавської області. Після цього, старший солдат ОСОБА_5 в період часу з 20 год. 00 хв. 22.04.2025 року по 02 год. 00 хв. 23.04.2025 року самовільно залишив пункт дислокації зведеного навчального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , що розташований поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 . Таким чином старший солдат ОСОБА_5 з 22.04.2025 року по 16.02.2026 року обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правпорушення, передбаченого ст. 408 ч.4 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене прокурор просить суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, кримінальне провадження №0001286 від 06.04.2026 року закрити, зобов`язати командира військової частини № НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно призначити ОСОБА_5 на військову службу у вказаній військовій частині, а ОСОБА_5 після набрання ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини № НОМЕР_2 для проходження військової служби .

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, просить суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, провадження закрити.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання прокурора , просить суд на підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, провадження по справі закрити. Дійсно обвинувачений ОСОБА_5 надав прокурору письмову згоду для продовження проходження військової служби,

Обвинувачений ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримав та просив його задовольнити, заявив, що його намір повернутися на військову службу є добровільним, інших кримінальних проваджень за військові злочини відносно нього немає, злочин вчинено ним вперше.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно ст. 314 ч.3 п. 2 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч.2 ст.286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно зі ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні ", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022" Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 408 КК України, а саме,як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Частиною 5 ст.401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №102 від 11.04.2025 року старшого солдата ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 під час проведення загальної мобілізації, призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини № НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України та визначено таким, що 11.04.2025 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. Згідно наказу командира військової частини № НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2025 року №105, старшого солдата ОСОБА_5 , курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини № НОМЕР_1 , вважати таким, що 14.04.2025 року перемістився до зведеного навчального батальйону «Граніт-4» з метою проходження базової загальновійськової підготовки.

Згідно письмової згоди тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини № НОМЕР_2 ОСОБА_9 - командування військової частини надає згоду на продовження військової служби старшим солдатом ОСОБА_5 , з наступним його призначенням на вакантну посаду солдата резерву взводу солдатів резерву 125 запасної роти військової частини НОМЕР_2 . (а.с.13).

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив у підготовчому судовому засіданні добровільність згоди на продовження військової служби, необхідність виконання ним свого обов`язку щодо захисту Батьківщини.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 після роз`яснення йому вимог ч.5 ст.401 КК України виявив бажання продовжити проходження військової служби у військовій частині № НОМЕР_2 , про що надав письмову згоду (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 був призваний на військову службу за мобілізацією. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягався згідно вимоги про судимість.

Також судом з`ясовано (роз`яснено), що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно положення ч.2 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_5 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався, виявив бажання повернутися до військової служби та надав згоду проходити службу у військовій частині НОМЕР_2 , наявна письмова згода тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини на проходження служби ОСОБА_9 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст.401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.408 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 16.02.2026 року щодо ОСОБА_5 застосований запобіжний заходу у виді тримання під вартою із 16.02.2026 року із 15 год. 30 хв. по 16.04.2026 року до 15 год. 30 хв.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У разі припинення строку дії ухвали суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений (ч. 5 ст. 202 КПК України).

За таких обставин ухвала про застосування запобіжного заходу від 16.02.2026 року слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави припинила свою дію у зв`язку із закриттям кримінального провадження, тому ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти негайно після проголошення ухвали.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 401 ч.5, 408 ч.4 КК України, ст. 284-286, 288, 314 ч.3 п.2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження №0001286 від 06.04.2026 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - закрити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно у зв`язку з припиненням дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 16.02.2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі ст.288 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше 72 годин після його звільнення з під варти прибути до військової частини № НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини № НОМЕР_2 невідкладно після набрання ухвалою суду законної сили призначити ОСОБА_5 на військову службу у військовій частині № НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_10