Справа № 298/1774/24
Номер провадження 1-в/298/41/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника філії ДУ "Центр пробації" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Великий Березний подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Артемівськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, працюючого термообробником швацьких виробів ВТО ТОВ «Березнянка», одруженого,

засудженого вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16.10.2024 до 2 (двох) років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Фахівець II категорії Ужгородського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16.10.2024, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Подання мотивоване тим, що 28.01.2025 до Ужгородського районного сектору №1 надійшли розпорядження №298/1774/24/61/2025 від 22.01.2025 та вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16.10.2024, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищезазначений вирок 28.01.2025 прийнятий до виконання. 05.02.2025 працівниками сектору даного громадянина ознайомлено із вказаним вироком, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього вироком суду, умови звільнення від відбування покарання та в результаті чого від нього була відібрана підписка та анкета. Також була винесена постанова «Про встановлення днів явки на реєстрацію», згідно якої засуджений ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області - в першу середу кожного місяця. Постанова оголошена засудженому під підпис, також заведений листок реєстрації засудженого.

У поданні зазначається, що під час перебування на обліку Ужгородського РС №1 громадянин ОСОБА_5 з`являвся на реєстрацію систематично, без пропусків. Згідно отриманих повідомлень з відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області до адміністративної відповідальності притягався тричі: відповідно до протоколу №246148 від 17.12.2024 за ст.173 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14.08.2025 провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП; згідно з протоколом № ГР/29013 від 11.08.2025 за ст.173 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02.10.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень; відповідно до постанови №ЕГА/1845468 від 11.08.2025 за ст.175-1 ч.1 КУпАП, яка згідно повідомлення від 03.11.2025 відсутня у Великоберезнянському відділі ДВС.

Також у поданні зазначено, що згідно з вимогою ГУНП в Закарпатській області від 17.10.2025, яка надійшла до Ужгородського РС №1 29.10.2025, стосовно ОСОБА_5 наявна інформація про притягнення до кримінальної відповідальності 12.08.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України, проте ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02.10.2025 кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Також у поданні йдеться про те, що з метою дотримання вимог наказу Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» з урахуванням оцінки ризиків, яка проводилася уповноваженим органом з питань пробації у відповідності до наказу Міністерства юстиції України №2020/5 від 26.06.2018 «Про затвердження Методичних рекомендацій оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення особами, які вчинили кримінальні правопорушення (обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень)» та у відповідності до інформації, необхідної для проведення оцінки ризиків, збір якої здійснювався під час особистої бесіди з засудженою особою, а також шляхом направлення запитів до підприємств, установ, організацій, у полі зору яких знаходилася засуджена особа, та з метою систематизації заходів, що мають бути виконані для задоволення криміногенних потреб, виявлених за результатами оцінки ризиків, попередження протиправної поведінки особи та скоєння нею повторного правопорушення було складено індивідуальний план роботи з засудженим.

Впродовж усього іспитового строку із засудженим проводилась соціально-виховна робота, у відповідності до індивідуального плану роботи, в якій засуджений брав участь. Із заходами, зазначеними в індивідуальному плані, засуджений був ознайомлений під підпис, усі заплановані заходи виконав.

Вказується, що 25.11.2025 на адресу Ужгородського РС №1 надійшла ухвала Великоберезнянського районного суду від 18.11.2025, якою у задоволенні подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 10 листопада 2025 року про вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовлено з підстав відсутності обов`язкової передумови для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням як не вчинення нового злочину. В той же час в поданні представник органу пробації наводить трактування і тлумачення норм ст.62 Конституції україни, ст.2 КК України, ст.17 КПК України щодо констатації судом вчинення злочину особою - постановлення обвинувального вироку, як підставу для відмови у задоволенні подання про звільнення від призначеного покарання у зв"язку з закінченням іспитового строку.

Ураховуючи викладене, на підставі ч. 1 ст. 78 Кримінального Кодексу України та ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.9 ч.1 ст.537, п.3 ч.2 ст. 539 Кримінально процесуального кодексу України Ужгородським РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області до суду направлено матеріали стосовно засудженого ОСОБА_5 для вирішення питання про звільнення його від покарання, призначеного вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16.10.2024 у зв`язку із закінченням іспитового строку.

У судовому засіданні представник Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 підтримала подання в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, та просила задовольнити. Вказала, що ОСОБА_5 за період іспитового строку покладені на нього обов`язки виконував належним чином. Також зазначила, що за період іспитового строку стосовно ОСОБА_5 двічі складались протоколи про адміністративні правопорушення за ст.173 КУпАП, а також виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП, яка відсутня у виконавчій службі. Розпочате відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження закрито. Підтвердила, що оцінка вказаних обставин надавалась судом про розгляді попереднього подання пробації про звільнення засудженого від відбування покарання, з вказаною ухвалою ознайомлена, втім орган пробації вважає, що наявними є підстави для звільнення засудженого від відбування покарання, тому повторно звернувся з поданням, підстав для вирішення питання про скасування іспитового строку орган пробації не вбачає.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 категорично заперечила проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. При цьому вказала, що подання органу пробації не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 умови іспитового строку не виконав, останній вчинив кримінальні правопорушення, провадження за якими були закриті з нереабілітуючих підстав. Наголосила, що подання органу пробації є необґрунтованим та безпідставним, обставинам, які наведені в поданні вже надавалась оцінка, судом було ухвалено відповідне рішення, по суті орган пробації звернувся з поданням, що є аналогічним, за яким рішення судом вже прийнято.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання про звільнення його від призначеного покарання, визнав, що дійсно вчиняв кримінально карані дії щодо потерпілих осіб, в тому числі неповнолітньої дитини, також мало місце вчинення ним в стані алкогольного сп`яніння адміністративних правопорушень в сфері порушення громадського порядку. При цьому вказав, що його слід звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки в тюрму він не хоче потрапити.

Заслухавши думку прокурора, представника Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації», засудженого, дослідивши матеріали особової справи, суд доходить наступного.

У ході судового розгляду судом констатовано, що питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16.10.2024, у зв`язку з закінченням іспитового строку, розглядалось Великоберезнянським районним судом Закарпатської області в складі головуючої - судді ОСОБА_7 .

Так, фахівцем ІІ категорії Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 скеровувалось до суду 10.11.2025 подання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку, про що судом у справі №298/1774/24 (провадження №1-в/298/39/25) постановлено ухвалу від 18.11.2025, якою у задоволенні вказаного подання відмовлено. У зазначеній ухвалі суду вказано про відсутність обов`язкової передумови для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням як невчинення нового злочину, наголошено, що звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку суперечитиме положенням ст.165 КВК України. Вказана ухвала суду набрала законної сили 26.11.2025.

Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України (ст.21 КПК України).

Попри те, що судом розглянуто та вирішено по суті порушене представником органу пробації питання, висловлено висновок про відсутність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку, наголошено, що таке звільнення суперечитиме положенням ст.165 КВК України, фахівцем ІІ категорії Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 01.12.2025 повторно скеровано подання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку, з наведенням мотивів, що є аналогічними поданню, яке судом вже розглянуто та за наслідками розгляду якого ухвалено відповідне судове рішення, що набрало законної сили.

У скерованому повторно на розгляд поданні фахівець порушує перед судом надання повторної оцінки одним і тим же обставинам, оскільки жодних нових обставин фахівцем у поданні не вказано, зміст подання є фактично продубльованим, додатково наведено лише спростування та по суті незгоду з висновками суду, що наведені в ухвалі від 18.11.2025, вказуючи, що констатацією вчинення злочину особою є постановлення обвинувального вироку, як підстава для відмови у задоволенні подання про звільнення від призначеного покарання у зв"язку з закінченням іспитового строку.

Судом зауважується, що незважаючи на висновки суду про відсутність передумови для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням як невчинення нового злочину, та невідповідність такого звільнення положенням ст.165 КВК України, фахівець ОСОБА_6 повторно з аналогічних підстав порушує питання щодо цього перед судом.

Судом в ході розгляду повторного подання органу з питань пробації досліджено особову справу ОСОБА_5 .

З матеріалів особової справи убачається, що 16.10.2024 вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у справі №298/1774/24 у кримінальному провадженні, відомості про які внесено 9 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Вказаним вироком суду на підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок щодо ОСОБА_5 набрав законної сили 18.11.2024.

Згідно з п. 9 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Статтею 78 КК України регламентовані правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку у зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс умов, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього положень ч. 1 ст. 78 цього Кодексу.

Такими умовами є: закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених цією статтею, а також обов`язку не вчиняти протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України та не дає підстав для застосування ст. 78 цього Кодексу, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Із роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При цьому, суд зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому відсутні порушення такої засади, як презумпція невинуватості.

Сам факт обвинувачення у вчиненні нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моменту, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили.

Визначені законодавцем обставини, не суперечать вимогам ст. 62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, на які фахівець органу пробації посилається у поданні, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за нове кримінальне правопорушення, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України, як про це зазначається в ч.3 ст. 78 цього Кодексу.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди повинні розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК при звільнення від відбування покарання.

12.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000040 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України. Заявник ОСОБА_8

12.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000041 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України. Заявник ОСОБА_9 .

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02.10.2025 у справі №298/1098/25 клопотання законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення задоволено; клопотання потерпілого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення задоволено; кримінальне провадження №0000040 від 12.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, ОСОБА_5 11.08.2025 в с.Забрідь вчинив кримінальні правопорушення - умисне нанесення легких тілесних ушкоджень двом потерпілим, одна з яких неповнолітня, провадження закрито з нереабілітуючих підстав.

Факт вчинення протиправних дій відносно потерпілих ОСОБА_5 в судовому засіданні з розгляду подання підтвердив та визнав.

Закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення не є реабілітуючою підставою. Нереабілітуючі підстави означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак через певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 10.04.2024 у справі № 577/5002/20).

Безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила нові кримінальні правопорушення, прямо суперечить загальним засадам кримінального провадження таким як законність та рівність перед законом і судом.

Матеріалами особової справи також підтверджується, що в період іспитового строку ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення проступків у сфері порушення громадського порядку.

17.12.2024 щодо ОСОБА_5 складено протокол № 246148 за ст.173 КУпАП дрібне хуліганство, подія мала місце 17.12.2024. 14.08.2025 суддею Великоберезнянського районного суду Закарпатської області винесено постанову, відповідно до якої провадження в справі про адміністративне правопорушення закрите у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

11.08.2025 щодо ОСОБА_5 складено протокол № ГР/29013 за ст.173 КУпАП, подія мала місце 11.08.2025, за результатами розгляду 02.10.2025 суддею Великоберезнянського районного суду Закарпатської області винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

Також згідно з наявною в матеріалах особової справи інформацією щодо ОСОБА_5 ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області винесено постанову №ГБВ/404892 від 11.09.2025, згідно з якою останнього притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 175-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Під систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок (абз. 3 ч. 2 ст. 166 КВК України).

Відповідно до п.8 Розділу 2 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Мністерства юстиції України від 29.01.2019 №272/5, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення, уповноважений орган з питань пробації проводить із ним індивідуальну профілактичну бесіду та застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо декілька порушень виявлені одночасно, до засудженої особи застосовується одне попередження. Перед винесенням попередження засуджений надає пояснення. З винесеним попередженням засуджений ознайомлюється та ставить на ньому свій підпис.

Незважаючи на наявні обставини щодо вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень у сфері порушення громадського порядку, що вказують на схильність засудженого до вчинення протиправних дій, матеріали особової справи не містять жодних відомостей щодо виконання представником органу пробації вимог ст.166 КВК України та Порядку, із засудженим індивідуальна профілактична бесіда щодо фактів вчинення ним адміністративних правопорушень не проводилась, пояснення не відбирались, жодних заходів представником органу пробації не здійснювалось, наслідки невиконання обов"язків не роз"яснювались, вказані факти вчинення протиправних дій не враховані при оцінці ризиків (за даними індивідуального плану роботи оцінка ризиків щодо засудженого проводилась фахівцем початково лише один раз 18.02.2025).

Відомостей про проведення проміжної оцінки ризиків під час перебування на обліку ОСОБА_5 та кінцевої оцінки ризиків матеріали особової справи не містять.

Збір інформації, необхідної для проведення оцінки ризиків, здійснюється під час особистої бесіди з засудженою особою, а також шляхом направлення запитів до підприємств, установ, організацій (місця роботи або навчання, закладів охорони здоров`я, правоохоронних органів, надавачів соціальних послуг, громадських організацій тощо), у полі зору яких знаходиться засуджена особа, а також (за потреби) відвідування місця проживання, навчання, роботи (п.4 Розділ 3 Порядку).

Як видно з матеріалів особової справи та підтверджено поясненнями фахівця ОСОБА_6 в судовому засіданні, запити до підприємства за місцем роботи засудженого не здійснювалися, на момент ініціювання перед судом питання про звільнення засудженого від відбування покарання орган пробації не має підтвердженої інформації щодо того, чи продовжує засуджений працювати або ж змінив місце роботи.

Крім цього, індивідуальний план роботи з засудженим ОСОБА_5 не містить відомостей щодо результатів реалізації плану, хоча в поданні фахівець ОСОБА_6 зазначає про успішне виконання такого.

Слушними вважає суд доводи прокурора стосовно того, що згідно ухвали Великоберезнянського районного суду від 18.11.2025, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16.10.2024, яке було подано з аналогічних підстав.

З огляду на встановлені обставини, в тому числі з урахуванням висновків суду, викладених в ухвалі від 18.11.2025 щодо ОСОБА_5 , суд доходить висновку про відмову у задоволенні подання.

Нагляд за додержанням законів органом пробації здійснюють Генеральний прокурор і підпорядковані йому прокурори відповідно до закону (ст.23 Закону України «Про пробацію»).

З врахуванням встановлених судом даних, обставини, викладені в ухвалі суду, слід довести до відома керівника Ужгородської окружної прокуратури для відповідного реагування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 163, 165, 166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку - відмовити.

Обставини, викладені в ухвалі суду, довести до відома керівника Ужгородської окружної прокуратури для відповідного реагування в порядку ст. 23 Закону України «Про пробацію».

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1