Справа № 645/7321/24
Провадження № 1-кп/645/154/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001195 від 24.08.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 09.12.2024 року кримінальне провадження призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 25.02.2025 року обвинувальний акт призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, ухвалою суду від 03.02.2026 року продовжено ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 03 квітня 2026 року. Обрано раніше визначений розмір застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Визначено обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до спливу терміну тримання під вартою.

У ході судового розгляду захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про зобов`язання медичної частини ДП «Харківський слідчий ізолятор» провести повне медичне обстеження обвинуваченого, в обґрунтування клопотання зазначили, що в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» працівники медичної частини не надають йому адекватного медичного лікування, не проводяться огляди відповідними лікарями-спеціалістами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 , у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Під час судових засідань ОСОБА_4 неодноразово скаржився на стан здоров`я, в зв`язку з чим, за його клопотаннями, судовий розгляд відкладався з метою надання йому необхідної медичної допомоги. Обвинувачений вказував, що на його численні звернення посадові особи жодним чином не реагують, не проводять необхідні медичні дослідження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 рокуу справі «Каверзін проти України»(Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України»(Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року, «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 2.8 Розділу ІІ цього Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Судом враховується, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Так, під час судового розгляду обвинувачений надав пояснення, що протягом всього часу перебування під вартою йому не проводяться необхідні медичні дослідження щодо білю у серці, у зв`язку із чим не надається необхідна медична допомога для лікування. Медична частина не забезпечує проведення необхідних медичних досліджень для встановлення точного діагнозу, а самостійно пройти медичне обстеження він немає можливості, що в свою чергу відображується на стані його здоров`я, який постійно погіршується.

Таким чином, враховуючи той факт, що обвинувачений, перебуваючи тривалий строк під вартою, продовжує скаржитися на погіршення стану свого здоров`я, медичне обстеження та необхідні медичні дослідження поза межами СІЗО не проводяться, у зв`язку із чим належне лікування в умовах медичної частини не здійснюється, для забезпечення права особина отримання необхідної медичної допомоги, з метою ретельного дослідження та перевірки стану здоров`я ув`язненого, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання начальника медичної частини провести повне медичне обстеження ув`язненого, з урахуванням його скарг на стан здоров`я, із залученням необхідних лікарів-спеціалістів та забезпечити належне медичне лікування обвинуваченого ОСОБА_4 урахуванням встановленого діагнозу та наявної медичної документації, у зв`язку із чим вимоги клопотання підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 206, 369 372, 376, 392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях провести повне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у медичній установі з оновленого орієнтовного переліку закладів охорони здоров`я відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104, з урахуванням його скарг на загальний стан здоров`я, із залученням необхідних лікарів-спеціалістів, а також забезпечити належне медичне лікування обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням встановленого діагнозу та наявної медичної документації.

В порядку вимог ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати орган, на який покладено обов`язок виконання зазначеного рішення, повідомити суд про його виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04.03.2026 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1