Справа № 489/1200/26
Провадження № 1-кп/489/604/26
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

та продовження строку дії запобіжного заходу

23 березня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні,відомості внесені 24.12.2025 під № 0001383 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, не одруженого, не працевлаштованого, військовослужбовця, раніше не судимого, зі слів маючого на утриманні неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченогоч. 1 ст. 263 КК України,

перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, -

в с т а н о в и в:

Вирішення питання щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

На розгляд до Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні з обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Кримінальне провадження підсудне Інгульському районному суду міста Миколаєва.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Враховуючи наведені обставини кримінальне провадження на підставі обвинувального акту має бути призначено до судового розгляду.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, свідки.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Ухвалою від 26.12.2025 слідчий суддя Інгульського районного судуміста Миколаєва застосував щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши заставу у розмірі 30 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що складає 90 840,00 грн.

Вказаний запобіжний захід слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ухвалою від 19.02.2026 продовжив до 30.03.2026 включно, одночасно зменшивши заставу до 20 розмірів прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що складає 66 560,00 грн.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою на 60 днів.

1. Доводи клопотання сторони обвинувачення.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ризики наявні на час застосування саме такого запобіжного заходу не зменшились і не змінились, що свідчить про необхідність його подальшого застосування. Вважав можливим: переховування обвинуваченого від суду з огляду на тяжкість можливого покарання за вчинення злочину; вплив на свідків; вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

2. Доводи сторони захисту.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування заперечень зазначив, що у зв`язку з обмеженнями пов`язаними з введенням воєнного стану ОСОБА_4 не зможе вчинити дії направленні на переховування від суду. Запобігти такому ризику як вплив на свідків можливо шляхом покладення на підозрюваного обов`язку ти утриматись від спілкування зі свідками. ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, інших відомостей про його протиправну поведінку матеріали справи не містять, а тому вважає відсутнім ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підтримав думку захисника, просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт.

3. Оцінка та висновки суду.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом IIцього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно пред`явленого обвинувачення у невстановлені дату та час ОСОБА_4 незаконно придбав та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,носив при собі бойовий припас наступальну осколкову ручну гранату М-67, до моменту її вилучення 24.12.2025 о 14:35 на літній терасі магазину «Апельсин» по вул. Новобузькій, 94 у м. Миколаєві.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з доведеності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує:

- Ризик переховування обвинуваченого від суду.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який, у разі визнання його винуватості, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, має достатню обізнаність, щоб розуміти суть обвинувачення та покарання за інкриміноване діяння, що може бути достатньою підставою та мотивом переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Водночас ОСОБА_4 не одружений, не працевлаштований, інших офіційних джерел доходів не має.

Також судом під час розгляду клопотання не встановлено інших тісних соціальних зв`язків обвинуваченого, які б певною мірою могли убезпечити від настання встановленого ризику.

Отже, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його тяжкості, суд дійшов висновку про наявність ризику переховування від суду.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; відсутність тісних соціальних зв`язків; майновий стан обвинуваченого; вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, існує та не зменшився зазначений ризик.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В цьому контексті суд вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_4 обвинувачується у тяжкому злочині пов`язаному з незаконним поводженням з бойовим припасом (осколковою, наступальною гранатою), який згідно обвинувального акту виявлений у нього в громадському місці (біля магазину). Наразі в Україні введений воєнний стан у зв`язку з повномасштабною війною з рф, а тому злочини такого виду становлять особливу суспільну небезпеку.

На даний час суд не розпочав судовий розгляд, не дослідував докази, сам обвинувачений ще не давав суду показань.

Вказані обставини, з урахуванням ризику та тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Для запобігання встановленому ризику на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у вигляді домашнього арешту, який розрахований на свідому, правомірну поведінку підозрюваного, і який не зможе фізично убезпечити від настання вказаних ризиків.

Водночас з пояснень ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Проте останніх три роки проживає з дружиною без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 . Відомостей про власників житла, у якому проживав та проживає обвинувачений, та про його зв`язок з ними стороною захисту не надано, що позбавляє суд можливості застосувати такий запобіжний захід як домашній арешт.

Враховуючи викладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на менш суворий, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 днів (до 21 травня 2026 року включно) із залишенням розміру застави, визначеного в ухвалі слідчого судді від 19.02.2026.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 314-317, 369, 372, 376КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України призначити до відкритого судового розгляду в залі судових засідань Інгульського районного суду міста Миколаєва (вул. Космонавтів, 81/16, м. Миколаїв) на «13» годину «15» хвилин «01» квітня 2026 року.

Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинуваченого, захисника.

Судовий розгляд кримінального провадження буде проводитись суддею ОСОБА_1 одноособово.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів до «21» травня 2026 року включно, із залишенням розміру застави та обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді від 19.02.2026 у справі № 489/10653/25.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя ОСОБА_1