Номер провадження: 11-сс/813/367/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 08.01.2026 року про відмову задоволенні скарги представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень перебуває в ГУНП в Одеській області, що не відноситься до територіальної юрисдикції Пересипського районного суду м. Одеси та не підлягає розгляду в цьому суді.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати і постановити нову, якою скаргу задовольнити, визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР в м. Миколаєві яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_7 про повідомлення про кримінальне правопорушення від 19 грудня 2025 р., та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР в м. Миколаєві, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_7 про повідомлення про кримінальне правопорушення від 19 грудня 2025 р., видавши йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, де його заява була зареєстрована. Відтак зі скаргою на бездіяльність прокурора він звернувся за територіальною юрисдикцією до слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси.

Натомість, судом не надано правової оцінки того, що ст. 214 КПК України не надає право посадовим особам ТУ ДБР у м. Миколаєві направляти заяву про вчинення кримінального правопорушення до органу, посадові особи якого, на думку заявника, і вчинили його. У них є єдиний обов`язок внести такі відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, а у разі, коли буде з`ясовано, що відсутня подія, чи склад кримінального правопорушення, закрити провадження.

Позиції учасників апеляційного провадження

Апеляційний розгляд проведено без участі прокурора, який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, до судового засідання не з`явився.

Заслухавши доповідача, пояснення представника скаржника - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Главою 26 Розділу ІІІ КПК України регламентований порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений ст. 303 КПК України.

Зокрема, в п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК, з урахуванням положень Глави 26 КПК.

При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК тощо).

Поряд з цим, положеннями статей 318-389 КПК України встановлений порядок судового розгляду кримінальних проваджень, який має здійснюватися з дотриманням вимог ст.ст. 32, 33 КПК щодо їх територіальної та інстанційної підсудності, що застосовується і при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до положень ч.1 ст.306 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя послався на те, що на теперішній час, заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення не перебуває у розпорядженні посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

У зв`язку з чим, слідчий суддя прийшов висновку, що вимоги заявника щодо зобов`язання відповідних уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, задоволенню не підлягають.

Водночас, як вбачається з матеріалів судового провадження, представник ОСОБА_7 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до Пересипськогорайонного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 20.12.2025 року. Таким чином, заявником оскаржувалась бездіяльність правоохоронного органу, який розташований в Пересипськомурайоні м. Одеси, тому саме Пересипськийрайонний суд м. Одеси уповноважений законом на розгляд даної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, з огляду на відсутність іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального провадження (ст.2 КПК), враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення, які допущені судом першої інстанції під час розгляду скарги, не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, оскільки слідчим суддею скарга фактично не розглядалась, та відмовлено в її задоволенні з формальних підстав, не досліджувались інші матеріали долучені до скарги, що свідчить про фактичну відсутність всебічного розгляду в суді першої інстанції у передбаченому законом порядку, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати з призначенням нового розгляду скарги в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

При цьому, колегія суддів звертає особливу увагу на зміст оскаржуваної ухвали, в якій слідчий суддя вказував на розгляд заяви ОСОБА_7 , в той час, коли заявником до суду подавалась скарга, що окремо вказує на формальний підхід щодо розгляду скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 08.01.2026 року про відмову задоволенні скарги представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР повернути до Пересипського районного суду м. Одеси для розгляду іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4