МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/303/26

Провадження № 1-кп/210/427/26

12 березня 2026 року

Металургійний районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0040825 від 03.11.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Відповідно до обвинувального акта: солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав 03.10.2023 в умовах воєнного стану без поважних причин самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу, який розташовувався поблизу АДРЕСА_1 , та без відповідних дозволів командирів і начальників, без документального оформлення відпустки чи відрядження, перебував та у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 в період з 03.10.2023 по 13.01.2026включно, в умовах воєнного стану, незаконно постійно перебував поза межами місця тимчасового розташування підрозділу, який розташовувався поблизу АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, а саме перебував за адресою постійного мешкання: АДРЕСА_2 .

За час відсутності ОСОБА_4 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території місця служби в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, поки, 13.01.2026 року під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання не був виявлений та затриманий співробітниками ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

Вказані умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення місця служби тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0040825 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, до якого долучив письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 . Зазначив, що інших кримінальних проваджень за військові злочини відносно ОСОБА_4 немає, злочин вчинено вперше.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0040825.

Суд, вивчивши клопотання та вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Статтею 288 КПК України визначено що, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст.401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24.02.2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

06 вересня 2024 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон №3902-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану». Закон набрав чинності 07 вересня 2024 року.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 від 23 січня 2026 року ОСОБА_7 , військова частина НОМЕР_1 повідомляє про готовність прийняти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для продовження проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні добровільність згоди на продовження військової служби, необхідність виконання ним свого обов`язку щодо захисту Батьківщини.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 407, 408 КК України не притягався, добровільно звернувся до суду з клопотанням про намір повернутися на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , наявна письмова згода командира в/ч № НОМЕР_1 ОСОБА_7 на проходження ОСОБА_4 військової служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Обвинуваченому були роз`яснені підстави, правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України за нереабілітуючими підставами, на що обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави, яку також виклав в своєму клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, речові докази відсутні.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2026 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про скасування запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого тримання під вартою.

В строк відбуття покарання на підставі статті 72 КК України слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 401, 407 КК України, ст.ст. 284-286, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0040825 від 03 листопада 2025 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 -скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Зарахувати на підставі ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2026 року по 12 березня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12 березня 2026 року.

Суддя: ОСОБА_1