Справа № 331/2099/26
Провадження № 1-в/331/36/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (ВКЗ),

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання начальника державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянин України, українця, не одруженого, що має середню освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-26.03.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт;

-14.06.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн;

-04.04.2024 Коломийським районним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі,

-11.06.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Запорізького апеляційного суду від 23.09.2024 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.04.2024 призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2021 призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 5 днів позбавлення волі,

Короткий зміст подання

Начальник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_7 звернувся до суду із поданням про застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги у вигляду умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підпадає під дію заохочувальної норми у вигляді умовно-дострокового звільнення (ст. 81 КК України) після відбуття 2/3 частини покарання (з 10.03.2026).

Подання мотивоване тим, що засуджений працевлаштований у господарській обслузі пекарем, до виконання роботи ставиться добре. Не вчиняв правопорушень протягом більше ніж рік. Під час оцінюваного періоду має заохочення, стягнень не має. В минулому мав стягнення, які погашені за строком давнини. Бере активну участь у програмах, усвідомлює, як треба змінювати своє життя , має реальні якісні плани на майбутнє.

Також, у поданні зазначено по визнання засудженим своєї провини, і про те, що не підтримує стосунки із про кримінально налаштованими друзями.

Позиції учасників судового засідання.

Представник установи подання підтримав, надав суду для огляду матеріали особової справи засудженого.

Засуджений у судовому засіданні просив подання установи задовольнити, у судовому засіданні пояснив, що перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства нарешті зміг зрозуміти недопустимість вчинення кримінальних правопорушень та незворотність покарання за кожний злочин. ОСОБА_4 детально роз`яснив як змінювався його погляд на життя у суспільстві, пояснив за які кримінальні правопорушення відбуває покарання, чому такі дії заборонені законом, і як змінилася його поведінка. Також вказав, що після звільнення планує проживати із матір`ю та братом, з якими підтримує зв`язок, шляхом телефонних переговорів та короткострокових побачень.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого не заперечує.

Матеріали, досліджені судом.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2024 року ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Запорізького апеляційного суду від 23.09.2024 вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2024 скасовано та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.04.2024 призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2021 призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 5 днів позбавлення волі

Кінець строку покарання за вироком 14.06.2027 року.

У судовому засіданні досліджений Висновок щодо ступеня виправлення засудженого станом на 06.03.2026 року, під час якого використана особова справа засудженого, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначена за допомогою підсистеми «Касандра», щоденник індивідуальної роботи, індивідуальна програма СВР, методика «Прогноз» , багатофакторний особистісний опитувальник ОСОБА_8 (форма С), методика діагностики соціально-психологічної адаптації Роджерса-Даймонда.

Згідно критеріїв оціни виправлення засудженого, має найвищі показники, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінений як середній, заходи індивідуальної програмі соціально-виховної роботи виконані повністю, також є психологічна характеристика.

На підставі вищезазначеного, комісія дійшла до висновку, що засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення).

Також у судовому засіданні досліджена характеристика засудженого від 10.03.2026 яка є позитивною.

Згідно довідки до заохочення та стягнення, ОСОБА_4 має 3 заохочення (20.06.2025, 07.10.2025, 12.12.2025) також має 1 стягнення, яке погашено 05.04.2024 року.

Судом досліджена психологічна характеристика засудженого, згідно якої він є сильною та врівноваженою особистістю, стабільний, стриманий, у стресових ситуаціях здебільшого зберігає самоконтроль. Здатен керувати своїми емоціями та приймати регламентовані вимоги установи. Загалом здатний до конструктивного вирішення проблемних ситуацій без застосування насильства. Соціально адаптований та спрямований на правомірну поведінку.

Також у судовому засіданні було оглянуто особову справу засудженого, матеріалами якої підтверджені дані, зазначені у доданих до подання документах.

На запит суду надійшла ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 19.02.2025 (ЄУН №760/18417/22, провадження № 1-кп/760/1491/25) на підставі якої кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0002266 від 08.10.2022 закрито у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. Ухвала набрала законної сили 27.02.2025 року.

Норми права, які підлягають застосуванню.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України); засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання враховується поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Мотиви суду

Додані до подання документи підтверджують позитивну динаміку у поведінці засудженого, та його виправлення. Матеріалами підтверджено, що ОСОБА_4 був працевлаштований, також залучався до безоплатної праці, пов`язаної із благоустроєм установи, що свідчить про його сумлінне ставлення до праці.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Зміна поведінки обвинуваченого, про що свідчать отриманні заохочення, та характеристика надана психологом підтверджують зміну спрямованості мислення із про кримінального на орієнтоване на законослухняну поведінку.

Також суд враховує, що кримінальні правопорушення, розгляд яких триває у судах були вчинені до початку відбування покарання, тобто до початку змін у ставленні обвинуваченого до роботи та до способу життя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про дотримання умови, передбаченої ч. 2 ст. 81 КК України, оскільки матеріалами справи підтверджено те, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою довів своє виправлення та відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України.

Керуючись вимогами ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 (один) рік 20 (двадцять) днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Оскарження даної ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 26.05.2026 року о 15-00 годині.

Суддя ОСОБА_1