ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0001238 від 16.10.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київськоїобласті, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не є інвалідом, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 розуміючи, що на території України введено воєнний стан, 09.10.2025 та 12.10.2025 (точного часу не встановлено), перебуваючи у нежитловому приміщенні що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де побачивши шуруповерт марки «Grand», серійний номер: 05000487 разом з зарядним пристроєм та двома акумуляторами до нього вартістю 1591 гривня 44 копійки без ПДВ, електричний степлер марки «Dnipro-М» серійний номер ZРЕ 0 з двома упаковками скоб до нього в кожній по 1000 шт., вартістю 1924 гривні 42 копійки без ПДВ, чотири пачки цвяхів для степлера в кожній по 1000 шт., по 75 гривень 00 копійок за кожну, загальною вартістю 300 гривень 00 копійок без ПДВ. електричний пристрій для свердління марки «Маfell», серійний номер № 916002 вартістю 25415 гривень 65 копійок без ПДВ, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення вказаних електроінструментів.

Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з нежитлового приміщення шуруповерт марки «Grand», серійний номер: 05000487 разом з зарядним пристроєм та двома акумуляторами до нього вартістю 1591 гривня 44 копійки без ПДВ, електричний степлер марки «Dnipro-М» серійний номер ZРЕ 0 з двома упаковками скоб до нього в кожній по 1000 шт. вартістю 1924 гривні 42 копійки без ПДВ, чотири пачки цвяхів для степлера в кожній по 1000 шт., по 75 грвень 00 копійок за кожну, загальною вартістю 300 гривень 00 копійок без ПДВ, електричний пристрій для свердління марки «Маfell», серійний номер № 916002 вартістю 25415 гривень 65 копійок без ПДВ.

Після цього ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 29231 гривня 51 копійка.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що до події 3 роки працював разом із ОСОБА_6 , у них склались дуже хороші відносини. Тоді по АДРЕСА_2 потерпілий орендував приміщення, де розташовувався виробний цех , до якого, як пояснив обвинувачений, він мав вільний доступ, так як у нього були ключі. На той час він мав фінансові проблеми , тому шляхом вільного доступу зайшов до даного приміщення та взяв шуруповерт та два акумуляторами до нього електричний степлер зі скобами, цвяхи та електричний пристрій «Маfell», та вийшов із приміщення із цими речами. В подальшому заклав інструмент до ломбарду за що отримав 8000 грн. дозволу взяти інструмент у потерпілого тоді не питав. В подальшому потерпілий телефонував йому, але він не брав від нього трубку, бо йому було соромно за свою поведінку. Коли приїхала поліція, вони разом з ним поїхали до ломбарда та потерпілий викупив інструмент, а через тиждень він віддав йому кошти, які той витратив на придбання свого інструмента. Щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілого.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора та провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній в силі ст. 89 Кк україни не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких умисних корисливих злочинів, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який не має до обвинуваченого претензій, щодо призначення покарання покладався на розсуд суду, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у мінімальному розмірі.

При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на неї встановлених ст. 76 КК України обов`язків.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.

На підставі ст. 125 КПК України слід компенсувати судовому експерту ОСОБА_7 вартість виконаних робіт у розмірі 460 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2813/25 від 27.10.2025 стягнувши їх із обвинуваченого.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 19 лютого 2026 року.

Компенсувати судовому експерту ОСОБА_7 вартість виконаних робіт у розмірі 460 (чотириста шістдесят) грн за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2813/25 від 27.10.2025, стягнувши їх на її користь із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме: шуруповерт марки «Grand», серійний номер: 05000487 разом з зарядним пристроєм та двома акумуляторами до нього, електричний степлер марки «Dnipro-М» серійний номер ZРЕ 0 з двома упаковками скоб до нього, електричний пристрій для свердління марки «Маfell», серійний номер № 916002, які передан на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8