УХВАЛА

Справа № 602/968/25

1-кп/609/21/2026

04 березня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 02 грудня 2023 року, за участю сторін:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_3

захисника обвинуваченої: адвоката, ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження № 0000174, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 384 КК України.

04 березня 2026 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області від обвинуваченої надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору в якому зазначає, що сторона захисту вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, відповідно має бути повернутий прокурору. Водночас, у обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесеному до ЄРДР за № 0000174 від 02.12.2023, складеному та погодженому прокурором 09.10.2025, відсутні відомості про вчинення кримінального правопорушення із прямим умислом. Відомості щодо форми вини є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Відсутність у обвинувальному акті відомостей про обов`язкові елементи суб`єктивної сторони даного складу кримінального правопорушення свідчить про відсутність у обвинувальному акті відомостей про обов`язкові ознаки складу кримінального правопорушення та вказує на не викладення слідчим усіх обов`язкових фактичних обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обов`язково повинні міститись у обвинувальному акті. Крім того, звертає увагу суду на інші істотні порушення вимог закону: Так, у тексті обвинувального акта на другій сторінці, у другому абзаці, зазначено інший номер кримінального провадження, ніж той що у вступній частині. Тобто, у обвинувальному акті зазначено два різні номери кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки номер провадження є обов`язковим реквізитом обвинувального акта. Неправильне зазначення номера кримінального провадження свідчить про недбале оформлення процесуального документа та створює невизначеність щодо того, у межах якого саме провадження особу притягують до кримінальної відповідальності. Також зазначає, що в порушення вимог ст. 109 КПК України, прокурор направив до суду обвинувальний акт підписаний не слідчим і не прокурором. Вказаний реєстр матеріалів підписаний начальником сектору дізнання ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_6 , який, відповідно до положень ст. 109 КПК України, не мав повноважень його підписувати. Крім того, згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000174 від 02.12.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 184 КК України, складеного ОСОБА_7 датою реєстрації даного кримінального провадження в ЄРДР є 02.12.2025. Враховуючи, що всі процесуальні та слідчі дії у цій справі були вчиненні у період з 02.12.2023 по 09.10.2025, а офіційна дата початку провадження вказана як 02.12.2025, це означає, що всі слідчі дії були проведені до фактичного та юридичного початку кримінального провадження. Це є порушення кримінального процесуального закону, що тягне за собою визнання всіх отриманих доказів очевидно недопустимими, а самого обвинувального акта таким, що не ґрунтується на законній процедурі розслідування. На підставі вище викладеного просить повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000174 від 02.12.2023, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України

У судовому засіданні обвинувачена та її захисник клопотання про повернення обвинувального акта прокурору підтримали та просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні даного клопотання, у зв`язку із його безпідставністю. Щодо посилання обвинуваченої на те, що у тексті обвинувального акта на другій сторінці, у другому абзаці, зазначено інший номер кримінального провадження, ніж той що у вступній частині, а також на те, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування дата початку провадження вказана як 02.12.2025 зазначила, що це є технічною помилкою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Законодавцем в ст. 291 КПК України визначено ряд вимог до обвинувального акту та вказано які відомості він повинен містити.

В свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Оцінюючи наведені обвинуваченою доводи, які на її думку, можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інше.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Отже, в обвинувальному акті повинен мати місце як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання і правова кваліфікація обвинувачення.

З аналізу обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, а саме: введення в оману суд, шляхом надання завідомо неправдивих показань свідка.

Так, ознайомившись із обвинувальним актом, вбачається, що він містить всі необхідні відомості, наявність яких вимагається ст. 291 КПК України. Зокрема, вивчивши виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, які містяться в обвинувальному акті, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, суд дійшов висновку, що фактичні обставини, правова кваліфікація та формулювання обвинувачення узгоджуються між собою і не вбачає порушень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 22 КПК України, суд не вправі робити висновки щодо правильності формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, оскільки такі обставини, відповідно до змісту ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час судового провадження. При цьому суд під час підготовчого судового засідання, не має повноважень повертати обвинувальний акт прокурору з мотивів неповноти, неправильності формулювання, недостовірності фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлення та визначення яких в обвинувальному акті є виключним повноваженням прокурора, а перевірка яких здійснюється судом лише під час розгляду справи по суті. Самі по собі обставини, на які посилається обвинувачена та її захисник, є фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, а тому їх встановлення, визначення та формулювання, як було зазначено вище, є дискреційними повноваженнями прокурора, який викладає їх в такий спосіб та в такій формі, в яких вважає встановленими, та надає на підтвердження цього докази, які вважає належними, допустимими та достатніми для підтвердження відповідних обставин.

Щодо посилання обвинуваченої про те, що у тексті обвинувального акту на другій сторінці, у другому абзаці, зазначено інший номер кримінального провадження, ніж той що у вступній частині, а також те, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування дата початку провадження вказана як 02.12.2025, суд вважає, що це є технічною помилкою, яка не змінює суть обвинувального акту та не суперечить ст. 291 КПК України.

Також, щодо посилання обвинуваченої про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування підписаний начальником сектору дізнання ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Так, реєстр матеріалів досудового розслідування підписаний начальником СД, оскільки, при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого, а відтак уповноважений складати реєстр матеріалів досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПКУкраїни, у зв`язку із чим відсутні підстави для його повернення, а тому в задоволенні клопотання обвинуваченої про повернення обвинувального акта прокурору, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8