Справа № 214/5014/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності

11 березня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

її представника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження №0000001, внесене до ЄРДР 02 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 08 грудня 2023 року, близько 13 години, перебуваючи біля будинку №17 на пр. 200-річчя Кривого Рогу в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, вчинив сварку з ОСОБА_5 , в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 у нього виник умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав ОСОБА_5 не менше 1 удару кулаком правої руки в область обличчя, не менше 4 ударів ногами по рукам та ногам, потім схопив двома руками за ліву руку ОСОБА_5 та із силою жбурнув її на землю, спричинивши тим самим ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, обох нижніх кінцівок, правої верхньої кінцівки, садна правої верхньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №38 від 09.01.2024 року відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав, просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити його від кримінальної відповідальності, йому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки.

Прокурор уважала, що клопотання захисника обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Потерпіла заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілої при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами 1 та 2 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , згідно з положеннями ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Судом установлено, що з часу вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення два роки минуло 08 грудня 2025 року, обвинуваченому відомі підстави звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та їх наслідки, обвинувачений надав згоду на таке звільнення, тому суд приходить до переконання, що є підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд не приймає до уваги заперечень потерпілої проти закриття кримінального провадження, оскільки, як зазначено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року (справа №462/2762/14, провадження №51-1241км18), за змістом ст. ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, заподіяної в результаті кримінального правопорушення, підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє її права звернутись з таким її позовом у порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 285, 286, 288, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити на підставі ст. 49 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Залишити без розгляду уточнений цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, заподіяної в результаті кримінального правопорушення, що не позбавляє її права звернутись з таким її позовом у порядку цивільного судочинства.

Речові докази носій відеоінформації з відеозаписом події від 08.12.2023 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено та проголошено об 11 годині 30 хвилин 13 березня 2026 року.