Дата документу 25.02.2026
Справа № 334/1519/26
Провадження № 1-кс/334/661/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя звернувся дізнавач СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що сектором дізнання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 03 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Встановлено, що 02.01.2026 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа, шляхом обману, щодо автобусних квитків, використовуючи месенджер «Вайбер», а саме номер телефону НОМЕР_1 заволоділа грошовими коштами потерпілого, які він 26.12.2025 о 18:23 переказав з власної банківської карти, емітованої АТ «ПУМБ», НОМЕР_2 на банківську картку, емітовану АТ «Акцент-Банк», НОМЕР_3 у сумі 9200 гривень. Таким чином, спричинивши заявнику матеріальний збиток у сумі 9200 гривень.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що є клієнтом АТ «ПУМБ», де на його ім`я відкрито рахунок та емітовано банківську картку № НОМЕР_2 . У його мобільному телефоні встановлено мобільний застосунок «ПУМБ: Онлайн-банкінг».

26.12.2025 ОСОБА_4 у соціальній мережі «TikTok», у стрічці перегляду виявив акаунт під назвою «Перевезення Україною». Зазначене питання було для нього актуальним, оскільки він мав намір організувати перевезення до Республіки Польща ОСОБА_6 та її доньки ОСОБА_7 .

Потерпілий написав повідомлення на вказану сторінку, після чого йому було надано номер мобільного телефону НОМЕР_1 для подальшого спілкування в месенджері «Viber». Надалі переписка здійснювалася в месенджері «Viber» з акаунтом під назвою « ОСОБА_8 », який використовував номер НОМЕР_1 .

У ході листування сторони обговорили умови перевезення. Вартість послуг становила 9 200 гривень, що влаштовувало потерпілого.

Під час переписки невстановлена особа, яка не представилася, надала реквізити для здійснення оплати, а саме: номер банківської картки № НОМЕР_3 , отримувач - ОСОБА_9 , IBAN: НОМЕР_4 , та попросила після здійснення переказу грошових коштів надіслати скріншот, що підтверджує оплату.

26.12.2025 о 18:23 ОСОБА_4 перерахував зі своєї банківської картки № НОМЕР_2 , яка емітована банком «ПУМБ» грошові кошти у розмірі 9200 гривень, на банківську картку емітованою банком АТ «АКЦЕНТ БАНК» № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 . Після чого, надіслав скріншот про перерахування грошових коштів в месенджері «Вайбер».

Надалі потерпілому повідомили, що оплату отримано, та зазначили, що необхідно очікувати до 02.01.2026, після чого йому буде надіслано SMS-повідомлення з інформацією про бронювання.

02.01.2026 ОСОБА_4 повторно звернувся з повідомленням до перевізника у месенджері «Viber», однак відповіді не отримав. Після цього, він зайшов до соціальної мережі «TikTok», де виявив, що раніше знайдений ним акаунт видалено.

У зв`язку з викладеним потерпілий зрозумів, що став жертвою шахрайських дій, після чого прийняв рішення звернутися до органів поліції.

У результаті вказаних дій йому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 9 200 гривень.

Таким чином, матеріали досудового розслідування містять достатні підстави вважати, що грошові кошти в сумі 9200 гривень, зараховані на банківську карту

ОСОБА_9 № НОМЕР_3 , відкриту в АТ «АКЦЕНТ БАНК», одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

З огляду на викладене, отримувач коштів ОСОБА_9 не може вважатись добросовісним набувачем зазначених грошей незалежно від особистої причетності/непричетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 6-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 96-1 визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно з п.4 ст.96-2 КК України гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктом 2 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, а також забезпечення збереження коштів, одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківській картці третьої особи із забороною здійснення видаткових операцій.

Крім того, з метою забезпечення арешту грошових коштів, недопущення їх виведення, перерахування та привласнення їх невстановленими особами, після інформування про мету органу досудового розслідування забезпечити кримінальне провадження відповідним заходом, передбаченим кримінально-процесуальним законодавством, та у зв`язку із вищевикладеним, прошу розглянути дане клопотання за відсутності власника банківської картки.

В судове засідання для розгляду клопотання дізнавач не з`явився подав заяву про розгляд клопотання без його участі, прохав клопотання задовольнити.

Відповідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

03 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України (кримінальне провадження №0000002).

Метою накладення арешту на вказані грошові кошти є забезпечення збереження грошових коштів, недопущення їх виведення, перерахування та привласнення їх невстановленими особами.

Відповідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Слідчий суддя доходить висновку, що дізнавачем доведено, що вказане у клопотанні майно, відповідає зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України критеріям і фактично може бути речовим доказом, втрата якого у кримінальному провадженню є недопустима.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.98, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 03 січня 2026 року за ознаками ч.1 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт для забезпечення збереження речових доказів на грошові кошти у розмірі 9200 гривень, які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_9 НОМЕР_4 , відкритому в АТ «АКЦЕНТ БАНК» (ЄРДПОУ 14360080 юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1