ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5833/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/69/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.336 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2025 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курахове Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, працює електриком у західноукраїнському індустріальному хабі, адреса проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту взяття його під варту на виконання даного вироку.

У справі вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, встановлено, що згідно абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ГХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено та провести загальну мобілізацію. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;

Встановлено, що у ОСОБА_7 після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Зокрема, ОСОБА_7 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , був військовозобов`язаним та придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах(установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони згідно довідки військово-лікарської комісії від 24.07.2024 № 6212/7 та не мав відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в умовах особливого періоду, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, 24.07.2024 відмовився отримувати бойову повістку для відправки в складі команди до навчального центру військової частини НОМЕР_1 о 6 годині 00 хвилин 25.07.2024 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ).

25.07.2024 ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у складі команди до навчального центру військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин, не прибув у визначений у повістці день та час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати та на підставі ст. 417 КПК закрити провадження у справі.

Вважає, що його вина у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України не доведена, обвинувачення не підтверджено належними та допустимими доказами, допущено невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Посилається на те, що від підписання та отримання бойової повістки ОСОБА_7 не відмовлявся, повістка йому не вручалась.

Вказує, що 25 липня 2024 року близько 06 год. ОСОБА_7 прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як було зазначено у повістці з метою подати скаргу на рішення ВЛК від 24 липня 2024 року до часу відправки, але його не пропустили на територію і повідомили йому, що скарги приймаються з 9 год. його не має у поіменних списках на мобілізацію на 25 липня 2024 року, після чого він пішов на роботу, а пізніше за місцем роботи його забронювали та на даний час у нього наявна відстрочка від мобілізації.

Вважає, що суд безпідставно взяв до уваги Акт фіксації відмови від підпису від 24.07.2024, який складений з порушенням порядку його складання, тому не може підтверджувати такий факт, зокрема матеріали провадження не містять відеозапису про вручення повістки та оголошення складання Акту відмови, самого факту відмови від отримання повістки, та не містять відомостей про реєстрацію Акта відмови у ТЦК та СП, як це передбачено постановою КМУ №560 від 16.05.2024.

Посилається на те, що суд безпідставно зазначив, що розписка (а.п.67) про отримання повістки містить підпис ОСОБА_7 , хоча сама повістка складена відносно невідомої особи на прізвище ОСОБА_9 .

Вказує, що суд допустив суперечності у своїх висновках, оскільки зазначив у вироку, що ОСОБА_7 одночасно відмовився від отримання повістки, отримав її та розписав попередження про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд не усунув розбіжності у показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо складання акту про відмову

Посилається на неповноту судового розгляду, зазначаючи, що суд безпідставно відмовив у допиті свідка ОСОБА_12 , особи, яка складала та вручала повістку ОСОБА_7 ..

Вважає, що суд помилково визнав недопустимим доказом аудіозапис зроблений ОСОБА_7 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 24.07.2024, зазначаючи, що суд неправильно тлумачив рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011, а ОСОБА_7 захищається доступним йому способом.

Зазначає, що не відмовляється від проходження військової служби та не ухилявся від направлення до військової частини, але просить надати можливість оскаржити ВЛК та направити його на військову службу, яка відповідає стану його здоров`я.

Також апелянт не погоджується з відсутністю застосування положень ст. 75 КК- звільнення від відбування покарання, вважає, що суд помилково вказав, що відсутні підстави для звільнення від відбування покарання, оскільки в обвинуваченого на утриманні двоє малолітніх дітей, він є заброньованим працівником, не врахував досудову доповідь.

17 лютого 2026 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав письмове клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали клопотання, просять звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити, думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення клопотання сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи наведені в клопотанні, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Разом з тим, на час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

Відповідно до довідки №160 та 160/1 від 13.02.2026, виданої директором ТОВ Індустріальний парк Західноукраїнський промисловий ХАБ ОСОБА_13 - ОСОБА_7 дійсно працює в ТОВ Індустріальний парк Західноукраїнський промисловий ХАБ на посаді електрика з 20.12.2025 (згідно наказу №57 від 19.12.2025) по теперішній час. До даних трудової книжки ОСОБА_7 до 19.12.2025 року працював на посаді електрика ПАП Агропродсервіс. До 12 лютого 2025 працював на посаді електрика в ТОВ Індустріальний парк Західноукраїнський промисловий ХАБ.

Згідно зі списком бронювання працівників ТОВ Індустріальний парк Західноукраїнський промисловий ХАБ- ОСОБА_7 є заброньованим працівником.

На підставі вказаного бронювання ОСОБА_7 отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якого не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку, що підтверджує витяг з програмного забезпечення Резерв + (військово-обліковий документ) від 12.02.2026.

За вказаних обставин, на даний час, ОСОБА_7 є заброньованим працівником та отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 44 КК України - звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, за змістом статті 48 КК України - особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі зміною обстановки, колегія суддів враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, виключно позитивно характеризується по місцю роботи і волонтерськими організаціями, має на утриманні двох неповнолітніх дітей вперше притягується до кримінальної відповідальності, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

При цьому колегія суддів бере до уваги наявність обставин того, що ОСОБА_7 є заброньованим працівником та отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, тобто змінив умови своєї життєдіяльності, які суттєво вплинули на нього і свідчать про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь надалі, а вчинене ним діяння, втратило суспільну небезпечність, оскільки обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, обвинувальний вирок скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст. 285, 417 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КК України.

Речові докази - картку обстеження та медичного огляду №7537 від 24.07.2024, довідку військово-лікарської комісії № 6212/7 від 24.07.2024 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді