Справа № 354/392/26
Провадження № 1-кс/354/134/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

17 березня 2026 року м. Яремче

Слідча суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Яремчанського міського суду Івано-Франківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене начальником Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000034, внесеного 21.02.2026 в Єдиний реєстр досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчий у кримінальному провадженні СВ відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчої судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з даним клопотанням, в якому просить накласти у кримінальному провадженні № 0000034 від 21.02.2026 арешт на майно, а саме на грошові кошти в сумі 2502 гривні, належні ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Самсунг М35» із сімкартами оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Самсунг» та металевий пристрій для викурювання із пластиковим подрібнювачем, шляхом заборони на користування, розпорядження ними та їх відчуження в будь-який спосіб, а також з метою збереження їх, як речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, з корисливих спонукань, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав один прозорий зіп-пакет із вмістом наркотичного засобу канабіс, обіг якого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 обмежено та зберігав у себе з метою подальшого незаконного збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 07.03.2026 близько 15 год 00 хв., в с. Яблуниця по вул. Героїв Майдану Надвірнянського району Івано-Франківської області, а саме неподалік Яблуницького ліцею Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зустрівся із ОСОБА_7 , якому незаконно збув за грошові кошти в сумі 2500 гривень вказаний зіп-пакет із вмістом наркотичного засобу, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-26/3406-НЗПРАП від 11.03.2026 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - канабісом у кількості 1,2078 грама.

Крім цього встановлено, що 13.03.2026 близько 15:00 год ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Поляниця, вул. Вишні поблизу медичного центру «Медикал Прикарпаття» повторно, незаконно збув ОСОБА_7 речовину зовні схожу на наркотичний засіб.

Під час затримання ОСОБА_6 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України слідчим проведено обшук затриманої особи та вилучено грошові кошти в сумі 2502 гривні та мобільний телефон марки «Самсунг М35» із сімкартами оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .

Також, 13.03.2026 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , під час якого виявлено і вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» та металевий пристрій для викурювання із пластиковим подрібнювачем.

Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження № 0000034 вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені 13.03.2026 під час обшуку особи ОСОБА_6 грошові кошти вилучені внаслідок збуту наркотичного засобу, мобільні телефони є засобами вчинення вказаного злочину, оскільки за їх допомогою збував наркотичні засоби, на пристрої для викурювання і на подрібнювачі могли залишитися залишки наркотичних засобів, а також те, що вказані предмети, речі та грошові кошти визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, та враховуючи необхідність призначення та проведення судових експертиз, вважає за необхідне у встановленому законом порядку накласти на них арешт з метою збереження їх як речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримав подане клопотання з мотивів зазначених у ньому, просив його задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.

Слідча суддя, перевіривши відповідність вказаного клопотання вимогам ст. 171 КПК України, заслухавши думку слідчого, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої

фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що СВ відділенням поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 21.02.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 4).

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.03.2026 (а.с. 19-20), під час затримання на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України слідчим проведено обшук затриманої особи ОСОБА_6 та вилучено грошові кошти в сумі 2502 гривні та мобільний телефон марки «Самсунг М35» із сімкартами оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 (а.с.19-20).

Зі змісту протоколу обшуку від 13.03.2026, проведеного на підставі ухвали слідчої судді від 13.03.2026, в належному ОСОБА_8 житловому будинку та підсобних господарських приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_6 , встановлено, що під час вказаного обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, пристрій для викурювання та пластиковий подрібнювач (а.с. 13-14).

Постановою слідчого від 14.03.2026 вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000034 від 21.02.2026 (а.с. 26-27).

Враховуючи наведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на зазначене майно, буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення. Також слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані предмети є речовими доказами, й в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідча суддя не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали клопотання, свідчать, що на даному етапі розслідування кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчою суддею враховано правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а саме: вимоги ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи, що вилучене майно є речовим доказом, так як відповідає вимогам ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна слід задовольнити.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000034 від 21.02.2026 на вилучене майно, а саме:

- грошові кошти в сумі 2502 гривні купюрами номіналом: 1000 грн ЕД5869383, 1000 грн ЕА6601541, 500 грн АБ8915151, 2 грн ЄГ7184125; які знаходяться у спецпакеті NPU5930248;

- мобільний телефон марки «Самсунг М35» із сімкартами оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ; що знаходиться у спецпакеті NPU5930250;

мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, який знаходиться у спецпакеті NPU1107665;

металевий пристрій для викурювання із пластиковим подрібнювачем.

Виконання ухвали слідчої судді покласти на слідчих, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження № 0000034 від 21.02.2026.

Ухвала про арешт виконується слідчим негайно.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: ОСОБА_9