13 березня 2026 року
Єдиний унікальний № 501/704/26
Провадження № 1-кс/501/181/26
У Х В А Л А

13 березня 2026 року, м. Чорноморськ

Слідчий суддя Чорноморського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000011 від 18 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування на майно:

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: С2406344-4D4B-420A-B9BC-EA8B259C6461, серійний номер: PF51CLG6, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169413.

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: 26F73D65-CDC5-471D-8749-2638482E7A76, серійний номер: PF51DJA7, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169414;

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: 4FA3E67C-7C96-4B9C-863A-3PDAEC81EA6B, серійний номер: PF51DFEN, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169415.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 11 березня 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 03 березня 2026 року у приміщенні Таїрівського ліцею Таїрівської селищної ради Одеського району Одеської області, розташованого за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с. Таїрове, вул. Перемоги, 24, був проведений обшук, в ході якого було виявлено та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення додаткових оглядів, проведення необхідних судових експертиз.

Слідчий та представник власника майна в судове засідання не прибули. Слідчий надав заяву в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 2 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Частиною 3 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя встановив, що Слідчим відділенням Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеський області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 18 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя також встановив, що є підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України, зокрема, службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що Управлінням гуманітарної політики Таїрівської селищної ради Одеського району Одеської області (код 42963923, адреса: 65496, Одеська область, Одеський район, с. Таїрове, вул. 40-Річчя Перемоги, буд. 27) укладено договір № 146 від 17.12.2024 із ТОВ «Гамаюнгруп» (код 45159370, адреса: 04136, м. Київ, вул. Некрасова Віктора, 3) із предметом закупівлі, який визначено на основі основного словника Національного класифікатора України «Єдиний закупівельний словник» «Код ДК 021:20 1 Шкільні меблі».

Згідно договору Продавець зобов`язується поставити Замовнику товари в асортименті та кількості зазначених в Специфікації (Додаток 1 до Договору), що додається до Договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно Додатку № 1 до Договору № 146 від 17 грудня 2024 року «Специфікації» вказано найменування предмету закупівлі згідно тендерної документації «Персональний комп`ютер форм-фактора ноутбук» 20 штук на загальну суму 750 000, 00 грн, ціна за 1 штуку визначена 37 500 грн. (пункт 1 Специфікації)

Згідно Додатку № 2 до Договору № 146 17 грудня 2024 року Замовником встановлені певні технічні, якісні та кількісні характеристики Товару «Персональний комп`ютер форм-фактора ноутбук».

Вивченням даних із відкритих джерел встановлено, що станом на грудень 2024 року (на момент проведення закупівлі) середня вартість вищевказаного товару персонального комп`ютера із аналогічними технічними характеристиками складала 17 120 гривень за 1 штуку.

Вказане може свідчити про службову недбалість відповідальних осіб Управління гуманітарної політики Таїрівської селищної ради Одеського району Одеської області, допущену ними при проведенні закупівлі, внаслідок чого місцевому бюджету спричинені збитки.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом огляду від 27 лютого 2026 року, Договором № 146 від 17 грудня 2024 року, додатком № 1 до договору «Специфікація», додатком № 2 до договору - «Технічні, якісні та кількісні характеристики Товару».

11 березня 2026 року на підставі ухвали Чорноморського міського суду Одеської області № 501/704/26, № 1-кс/501/162/26 від 03 березня 2026 року у приміщенні Таїрівського ліцею Таїрівської селищної ради Одеського району Одеської області (код 34312098), розташованого за адресою: Одеська обл., Одеський район, с-ще Таїрове, вул. Перемоги, 24 був проведений обшук в ході якого було виявлено та вилучено:

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: С2406344-4D4B-420A-B9BC-EA8B259C6461, серійний номер: PF51CLG6, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169413;

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: 26F73D65-CDC5-471D-8749-2638482E7A76, серійний номер: PF51DJA7, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169414;

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: 4FA3E67C-7C96-4B9C-863A-3PDAEC81EA6B, серійний номер: PF51DFEN, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169415.

Постановою слідчого від 11 березня 2026 року вищевказане вилучене майно визнано речовим доказом.

Вказане майно містить відомості, які можуть бути доказом кримінального правопорушення, обставин його вчинення, необхідне для проведення експертиз.

При вирішенні питання про арешт ноутбуків, суд враховує і положення абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України. Так, слідчий суддя вважає, що вилучені ноутбуки, які є комп`ютерними системами отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом його вчинення, а їх надання є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Перебування майна у іншої особи може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зазначене свідчить, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності шляхом арешту майна.

Враховуючи наведене вище, клопотання необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 173, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме на:

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: С2406344-4D4B-420A-B9BC-EA8B259C6461, серійний номер: PF51CLG6, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169413.

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: 26F73D65-CDC5-471D-8749-2638482E7A76, серійний номер: PF51DJA7, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169414;

- ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, ідентифікатор пристрою: 4FA3E67C-7C96-4B9C-863A-3PDAEC81EA6B, серійний номер: PF51DFEN, з зарядним пристроєм, що запаковано до сейф-пакету: QHY0169415.

Ухвала підлягає виконанню згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання копії ухвали, якщо її було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя