УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1783/24

Провадження № 1-кп/568/21/26

23 березня 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м.Радивилів Рівненської області клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000021, внесене 20 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.368 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2025 року у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів .

Ухвалою суду від 29 січня 2026 року запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту продовжено, строк дії ухвали встановлено до 30 березня 2026 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування цього виду запобіжного заходу. Так, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та суворість покарання, яке йому загрожує, в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих правопорушень, незаконно впливати на свідків, у тому числі шляхом залякування та підкупу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав своє клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник при вирішення вказаного клопотання покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурор посилається на вагомість доказів обвинувачення та наявність ризиків визначених зокрема п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає наявною ймовірність того, що обвинувачений, з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого правопорушення, може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які судом не допитані.

Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Отже, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст.177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у п.1-3 ч.1 цієї статті, обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці.

Суд вважає, що зазначений запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків: прибувати за кожним викликом до суду, не залишати місце проживання без дозволу суду, за виключенням випадків надання медичної допомоги, утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадження, здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон, носити засіб електронного контролю, здатні забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти ризикам вказаним у ст.177 КПК України, тобто меті застосування запобіжного заходу.

Зазначені вище обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним вище ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 202, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Саки Автономної Республіки Крим, жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів до 22 травня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за першою вимогою до суду та прокурора, у встановлений ними час;

- не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово, за виключенням випадків надання медичної допомоги;

- утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали терміном на 60 (шістдесят) днів з моменту постановлення ухвали до 22 травня 2026 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю, та те, що у разі невиконання кримінальних процесуальних обов`язків, які покладаються на нього під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали щодо організації виконання запобіжного заходу у вигляд цілодобового домашнього арешту з носінням засобів електронного контролю покласти на Кременецький районний відділ поліції ГУНП в Тернопільській області.

Копію ухвали направити до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області для виконання, прокурору - для контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1