Справа №203/2053/26
Провадження №1-кс/0203/1871/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-підозрюваного ОСОБА_3 ;

-захисника підозрюваного ОСОБА_4 ;

-прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000143,

у с т а н о в и в:

1. 2 березня 2026 року захисник підозрюваного через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000143. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України. Повідомлення про підозру є таким, що порушує кримінальний процесуальний закон, оскільки не побудоване на належних та допустимих доказах, які б дозволили його пред`явити. Крім того, органом досудового розслідування не враховано те, що підозрюваний не є суб`єктом зазначеного кримінального правопорушення. Підозрюваний просить суд скасувати пред`явлене йому 18.12.2025 повідомлення про підозру (а.с.а.с. 1 10).

2. Підозрюваний, його захисник у судовому засіданні підтримали заявлену скаргу, а прокурор заперечував проти її задоволення.

3. Заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, вивчивши матеріали справи, а також матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

4. Судом встановлено, що 18.12.2025 відносно ОСОБА_3 було складено, а згодом пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України (а.с.а.с. 59 63).

5. На досудовому провадженні підозрюваний чи його захисник відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) можуть оскаржити повідомлення слідчого, прокурора особі про підозру її у вчиненні злочину після спливу двох місяців з дня такого повідомлення, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

6. Серед процесуальних рішень слідчого та прокурора згідно зі статтею 110 КПК відсутнє повідомлення про підозру, яке в силу пункту 14 частини 1 статті 3, статті 111 КПК має характер процесуальної дії, з моменту вчинення якої у кримінальному провадженні починається стадія притягнення до кримінальної відповідальності з наслідками для всіх його учасників, з огляду на що об`єкт судового контролю за скаргою складає дотримана форма вручення певній особі у передбачений законом строк та спосіб повідомлення, яке надає можливість знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення підозрюють особу, якій воно адресоване.

7. Розв`язуючи таку скаргу до висунення обвинувачення у формі обвинувального акту, тобто ще на стадії досудового розслідування, в силу приписів статей 1, 3 КПК слідчий суддя у постановленій ним ухвалі не має визнавати доведеною винуватість у злочині, за якої шляхом судової авторитетної декларації твердження про існування вини особи у такому злочині набуває якість безспірності, а має обмежитися лише констатацією обґрунтованої підозри, що за тлумаченням права на справедливий судовий розгляд Європейським Судом з прав людини в рішенні від 28.11.2002 у справі «Марціано проти Італії» (скарга №45313/99) презумпцію невинуватості не порушує.

8. Відповідно, оцінка достатності наданих слідчому судді доказів полягає не у встановленні вини у вчиненні злочину чи її відсутності в особи, не в доведенні чи не доведенні винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а у з`ясуванні причетності тієї чи іншої особи до події суспільно небезпечного посягання з тією метою, щоб по закінченні відведеного за пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК строку досудового розслідування виправдати подальше розслідування за висунутою версією обвинувачення.

9. Аналіз оскарженого повідомлення про підозру (а також матеріалів кримінального провадження) свідчить про те, що воно містить достатні докази для підтвердження фактів, які є причиною виникнення підозри.

10. При цьому суд звертає увагу підозрюваного на те, що за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини «mutatis mutandis», застосованою у рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга №14310/88), такі докази не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

11. Наведені у повідомлені обставини стосуються кожного з обов`язкових елементів усіченого і формального складів злочинів за попередньою правовою кваліфікацією, наданою стороною обвинувачення, через що на цьому етапі розслідування своїм обсягом дають можливість здійснювати ефективний судовий контроль за відмежуванням всього того, що не має значення для предмета доказування, аби запобігти необґрунтованому процесуальному примусу. З цього слідує, що конкретизація, на якій наполягає захисник, відноситься до наступної стадії кримінального провадження висунення обвинувачення з відданням під суд за обвинувальним актом, і якої неможливо вимагати від сторони обвинувачення, доки з усією повнотою в межах передбачених законом строків не проведені всі можливі слідчі дії для встановлення обставин діяльності підозрюваного, згідно з істиною.

12. Таким чином, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 , повідомлення про яку за своїм змістом відповідає вимогам статті 277 КПК, суд не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за пунктами 1 3 частини 1 статті 368 КПК.

13. Доводи скарги, які, на думку сторони захисту, спростовують наявність складу кримінального правопорушення, протирічать письмовим доказам, зібраним стороною обвинувачення, отже мають бути ретельно проаналізовані судом під час розгляду по суті обвинувального висновку.

14. Аналізуючи доводи, викладені у скарзі, суд вважає їх безпідставними.

15. Так, довід щодо неправильної кваліфікації дій підозрюваного ґрунтується на власній оцінці стороною захисту зібраних у провадженні доказів, отже має бути ретельно проаналізований лише у сукупності з рештою доказів і під час розгляду справи по суті.

16. Твердження захисника про відсутність належних та допустимих доказів причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, також ґрунтується на власному баченні стороною захисту приписів матеріального та процесуального законів.

17. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленої у справі скарги.

18. Керуючись статтями 206, 303, 304, 307, 369 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000143 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повну ухвалу проголошено 18 березня 2026 року, о 1200.

Слідчий суддя ОСОБА_1