Справа № 341/1359/25
Провадження № 11-сс/4808/128/26
Категорія ст. 174 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2026 року про повернення клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2026 року повернуто клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 14 серпня 2025 року в межах кримінального провадження на мотоцикл, який перебуває у її власності та користуванні, та яким на момент вчинення кримінального правопорушення керував ОСОБА_7 .

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_6 не долучено до клопотання про скасування арешту майна ухвалу слідчого судді від 14 серпня 2025 року, якою накладено арешт на майно. Крім цього не зазначено, які слідчі дії вже проведено, що вказує на відсутність потреб в перебуванні майна під арештом, докази вилучення арештованого майна, а також, що у застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

ОСОБА_6 у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати арешт майна на мотоцикл «Мустанг», накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2025 року в межах кримінального провадження №0000168.

Вважає рішення суду першої інстанції помилковим, ухваленим з істотним порушенням вимог закону.

Зазначає, що висновки судді є помилковими і не ґрунтуються на нормах закону, оскільки стаття 174 КПК України не місить вимог щодо змісту клопотання. Нею було зазначено відомості щодо особи, яка зверталась з клопотанням, яким процесуальним документом і коли він був накладений.

Наголошує, що ухвалу про накладення арешту приймала таж сама слідча суддя в межах однієї справи, які відомі обставини та відомості. Натомість вона не є стороною кримінального провадження і їй не відомо, які слідчі дії вже проведено, її не ознайомлювали з матеріалами кримінального провадження.

Звертає увагу, що висновки про те, що суддя позбавлена можливості перевірити чи накладався арешт на вилучене майно, підстави накладення арешту, право заявника бути суб`єктом звернення з таким клопотанням є помилковим, оскільки та ж сама слідча суддя накладала арешт і зазначені обставини встановлювались нею ж.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просила розглянути апеляційну скаргу без її участі.

Прокурор не з`явився в судове засідання, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності учасників в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України у мотивувальній частині ухвали зазначають встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчим суддею були належним чином перевірені доводи апелянта викладені у скарзі, в оскаржуваній ухвалі наведено переконливі мотиви з врахуванням доводів скарги, належним чином спростовано їх.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно .

Перевіривши надані до апеляційного суду матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчим суддею Галицького районного суду Івано-Франківської області було правильно повернуто ОСОБА_6 клопотання про скасування арешту майна, оскільки ОСОБА_6 подала клопотання, але до нього не долучила ухвалу слідчого судді від 14 серпня 2025 року, якою накладено арешт на майно, а також у клопотанні не міститься інформації щодо проведених слідчих дій, які вказують на відсутність потреб в перебуванні майна під арештом, не долучено доказів вилучення арештованого майна, чи того що у застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Разом з тим ОСОБА_6 до апеляційної скарги додано ухвалу слідчого судді від 14 серпня 2025 року, якою накладено арешт на майно, проте не вказано відомостей, які б унеможливили вчинити такі дії під час подання клопотання до суду першої інстанції.

З аналізу ст. 174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено: особа, яка звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/, перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано, яким процесуальним документом та коли був накладений арешт, мотивація скасування арешту. Також, до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Крім того колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність доданих до клопотання копій документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, перешкоджає призначенню клопотання та його розгляду у відповідності до правил, визначених ст. 174 КПК України, оскільки суддя позбавлений можливості перевірити, чи накладався арешт на вилучене майно, підстави накладення арешту, право заявника бути суб`єктом звернення з таким клопотанням, як і те, що відпала потреба у застосуванні арешту.

Колегія суддів вважає, що твердження апелянта, що ухвалу про накладення арешту приймала таж сама слідча суддя в межах однієї справи в їй відомі відомості та обставини провадження не є слушним, оскільки відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, крім іншого, передбачений п. 3 принцип змагальності сторін.

Принцип змагальності сторін передбачає, що сторони судового процесу мають можливість надати до суду свої докази в підтримку своєї позиції і мають можливість доводити перед судом їх переконливість в обґрунтуванні своїх вимог.

Крім того, надання апелянтом вказаного процесуального документу під час апеляційного розгляду свідчить про обізнаність апелянта щодо нього. Разом з тим до суду першої інстанції такі документи не було долучено.

Також не є слушним твердження апелянта про те, що вона не є стороною кримінального провадження і їй не відомо, які слідчі дії вже проведено, її не ознайомлювали з матеріалами кримінального провадження спростовується змістом скарги, з якої вбачається що ОСОБА_6 є власником майна на яке накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000168 за фактом вчинення ДТП, де її син ОСОБА_8 тримав травму, а тому ОСОБА_6 відомі вказані відомості.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя належно дослідив обставини і дійшов до правильного висновку про необхідність повернення клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Крім того колегія суддів зазначає, що таке судове рішення не позбавляє апелянта права на звернення до суду за захистом своїх прав в передбачений законом спосіб, з дотриманням необхідних вимог.

Керуючись ст. ст. 174, 376, 395, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2026 року про повернення клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5