Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/5306/26
Провадження №1-кс/523/4433/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000169 від 11 березня 2026 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, не працевлаштованого,фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

11 травня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на тридцять днів, без альтернативи визначення застави, стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України: шпигунстві та надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинених в умовах воєнного стану, а також у носінні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість підозри та наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні, а також продовження злочинної діяльності.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне №0000059 від 21 серпня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.111 КК України, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після повномасштабного збройного вторгнення російської федерації (далі рф) на територію України виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі - рф, її державним органам, організаціям і представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи цей умисел, ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин та у невстановлений слідством час та місці, але не раніше 09 січня 2026 року, почав підшукувати представників спецслужб іноземної держави рф або осіб, які співпрацюють з такими спецслужбами.

Надалі, 09 січня 2026 року він, перебуваючи у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану і військової агресії рф, використовуючи власний мобільний телефон марки «iPhone 12», з імей 1: НОМЕР_1 , за допомогою месенджеру «Signal», в якому з власного облікового запису авторизований № НОМЕР_2 , встановив зв`язок з невстановленим представником спецслужби іноземної держави рф, який представляється ім`ям « ОСОБА_7 » та перебуває у невстановленому місці на території рф або на тимчасово окупованій території України (точне місце не встановлене), з метою дотримання конфіденційності використовує обліковий запис, авторизований № НОМЕР_3 (далі «Alexey»).

В ході листування з «Alexey» ОСОБА_5 висловив намір про співпрацю у проведенні підривної діяльності проти України за грошову винагороду.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи використовувати власний мобільний телефон, у месенджері «Signal» отримував наступні завдання від «Alexey» встановити розташування військовослужбовців, військової техніки та місця їх дислокації в м. Одесі, Одеській області, шляхом надання географічних координат. На вказану пропозицію ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що рф здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад на Україну, у зв`язку з чим, в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, відповів згодою, та в подальшому їх виконував шляхом передачі текстових повідомлень в яких інформував останнього про наявність військової техніки та військових об`єктів, розташованих за географічними координатами (північна широта, східна довгота стосовно об`єктів №№79-80, більш детальна інформація не розкривається в умовах воєнного стану), а також відправляв скріншоти мапи у додатку «Google Maps», з прив`язкою до цих координат: о 16 годині 56 хвилин 14 січня 2026 року стосовно об`єкту №79; о 17 годині 01 хвилину 14 січня 2026 року стосовно об`єкту №80.

Згідно відповіді на запити з ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 січня 2026 року за вищевикладеними географічними координатами (північна широта, східна довгота: об`єкти №№79-80, більш детальна інформація не розкривається в умовах воєнного стану) у період часу з 13 жовтня 2025 року до 16 січня 2026 року розташовувались пункти постійної дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначена інформація щодо розміщення підрозділів Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх вогневих укріплень позицій, що розташовуються за вищевказаними географічними координатами, прив`язування до місцевості, тощо у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншим уповноваженими державними органами, не поширювалась та не розміщувалась, не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження.

Інформація передана ОСОБА_5 за вищевказаними координатами громадянам рф чи іншим, які діють в інтересах російських спецслужб, військових формувань, військовослужбовців рф, може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 20 січня 2026 року більш точний час слідством не встановлено, аналогічним засобом зв`язку отримав завдання від «Alexey», забрати зі схрону на території міста Одеса за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, буд.№32/34 пакет білого кольору з логотипом «Таврія».

Так, ОСОБА_5 , в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17 червня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №662 від 21 серпня 1998 року, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , близько 10 години 24 хвилини 20 січня 2026 року за вказівкою «Alexey», забрав зі схрону пакет білого кольору з логотипом «Таврія» в якому було поміщено: мобільний телефон «Sigma», зарядний пристрій до нього, крона марки «VIDEX» та липка стрічка синього кольору; два електродетонатори, запалювальна трубка (фрагменти) механізм розжарення «МВ» та електричні дроти; корпус гранати Ф.1 «107 71-79»; запал типу УЗРГМ «7-77 УЗРГМ УЗСП» з маркуванням на внутрішній частині «386-96-77»; вибухова речовина дві тротилові шашки типу ТШ-400, дві тротилові шашки типу ТШ-200, сумку.

В подальшому, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, продовжуючи свою протиправну діяльність, власноручно переніс вищевказаний пакет в автомобіль червоного кольору марки «Volkswagen» н/з НОМЕР_4 .

20 січня 2026 року в ході проведення огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд.№126, у ОСОБА_5 , серед іншого виявлено та вилучено вищезазначене майно.

Згідно висновку вибухово технічної експертизи № СЕ26-102/Л/2/1 від 20 квітня 2026 року, в пакеті білого кольору з логотипом «Таврія», який носив та зберігав ОСОБА_5 , знаходились, корпус ручної гранати Ф-1, в якому розміщено картону гільзу та розривний заряд бризантної вибухової речовини ТНТ (тринітротолуол) масою від 50 г до 56 г є складовими частинами бойового припасу. Потужний засіб детонування уніфікований запал ручної гранати, що є вибуховим пристроєм. Конструктивно оформлені заряди вибухової речовини тротилові шашки 200 грам, що належать до вибухових речовин. Конструктивно оформлені заряди вибухової речовини тротилові шашки 400 грам, що належать до вибухових речовин. Електродетонатор ЕДП, що є потужним засобом детонування. Електродетонатор ЕД-8Ж, що є потужним засобом детонування. Складова частина запальної трубки ЗТП-50, а саме капсуль - детонатор КД №8А та вогнепровідний шнур. Капсуль детонатор КД №8А належить до вибухових пристроїв, а саме є потужним засобом детонування.

Строк застосованого слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 16 травня 2026 року.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 18 березня 2026 року до п`яти місяців, тобто до 20 червня 2026 року, для завершення якого необхідно: встановити та допитати в якості свідків осіб, яким відомі обставини, що мають відношення до обставин, що з`ясовуються під час проведення досудового слідства у зазначеному кримінальному провадженні; провести одночасні допити для з`ясування причин розбіжностей їхніх показань; отримати висновок призначеної судової вибухово-технічної експертизи за експертною спеціальністю: «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху», проведення якої доручено експертам Українського науково дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України; завершити процедуру розсекречування матеріалів, що отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; провести інші слідчі/процесуальні дії за участю підозрюваних, в проведенні яких виникне необхідність; у разі встановлення причетності інших невстановлених осіб до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, вирішити питання про повідомлення їм про підозру; з урахуванням одержаних слідством даних, вирішити питання про можливість повідомлення підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри та нову; виконати вимоги ст.ст.290 та 291 КПК України. Обставинами, які перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше є складність, великий обсяг слідчих дій та тривалий процес їх проведення, специфіка розслідування злочину, тривалість проведення призначеної експертизи.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

Обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду з прав людини, у п-п. «с» п.1 ст.5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства (1994), суд визначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Обґрунтованість підозри доводиться: відповідями на доручення з ПВБ в Одеській області (з дислокацією в м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБ України; відповідями на запити з ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відповіддю на запит з Південного територіального управління Національної гвардії України; протоколом огляду місця події від 20 січня 2026 року; протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 січня 2026 року; протоколами за результатами проведення НСРД (розсекречено); іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На думку слідчого судді, зібраних слідчим доказів цілком достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Незважаючи на отримані в суді дані про перше притягнення до кримінальної відповідальності, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Органом досудового розслідування також продовжується здійснення слідчих дій в провадженні, в тому числі за участі свідків, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть тому можливість здійснювати неправомірний вплив на свідків для надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Окрім того, оскільки особу, ймовірно співробітника спецслужб російської федерації, який спонукав підозрюваного до вчинення вмінених останньому дій, до теперішнього часу не встановлено та не затримано, то така особа може відновити спілкування з підозрюваним та дати тому нові завдання, а тому не виключається, що підозрюваний може продовжити здійснення відповідної протиправної діяльності.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , посягає на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та інформаційну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого йому злочину, а також положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 11 червня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1