Справа № 638/3623/26
Провадження № 1-кс/638/546/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 в порядку ст. 206 КПК України,

у с т а н о в и в :

У провадження Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла заяву ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України, в якій заявник просить:

1. Відкрити провадження за даною заявою.

2. Судові засідання проводити із застосуванням технічних аудіо та відео засобів фіксації.

3. Прошу забезпечити конфіденційності відомостей про мене, від можливих переслідувань в майбутньому й нападів, закрити мої дані та не розголошувати їх нікому ст. 7 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Відповідно до інструкції з діловодства та системи АСДС №814 забезпечити конфіденційність моїх персональних даних від переслідування, бо це є загроза мене як викривача, який виявив й намагається запобігти злочинам, щоб в поліції, ТЦК й прокуратури не було доступу до моїх даних, щоб запобігти переслідуванню з їх боку.

4. Судові засідання проводити за обов`язковою його участю, про що здійснювати виклик сторін.

5. Залучити на судове засідання та відібрати пояснення від керівника ОСОБА_3 Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова та начальника ОСОБА_4 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, на території юрисдикції яких на вулицях вчиняється злочин.

6. Здійснити запит до ГУНП в Харківській області та ХРУП №3 ГУНП в Х/о та УПП ДПП в Харківській області, який поліцейський здійснював незаконні дії по відношенню до людини, який фігурує на відео за адресою м. Харків пр. Науки 24 скоріш за все це 24.02.2025 року.

7. Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в мережі інтернет та вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

8. В разі якщо підтвердиться інформація про незаконне позбавлення волі свободи людини, забезпечити негайне визволення цієї особи яка на відео, це можна зрозуміти з пояснень керівників правоохоронних органів на території яких це відбулося.

В обгрунтування заяви заявник вказує, що в мережі Інтернет (посилання: https://www.instagram.com/reel/DVIcNqejffQ/,https://t.me/napovestkeKh/46645,https://www.instagram.com/p/DVIaT4-CA8j/ та багато з інших других джерел) шириться таке саме відео (додаток), де вранці скоріш за все 24.02.2026 біля колишнього магазину «АТЛЕТІКС» за адресою м. Харків, пр. Науки 24, де поліцейський разом з працівниками скоріш за все ТЦК вчиняють незаконні дії, направлені на нанесення й спричиненню фізичної шкоди життю та здоров`ю людини, що є нелюдським поводженням (катуванням людини) та затягуванням позбавленням свободи й відвезенням у невідомому напрямку, що територіальна юрисдикція суду Шевченківського районного суду м. Харкова, а саме що поліцейський кричить «покажи документи» й надає вказівки затримувати особу чотирьом іншим, які катують людину.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для його розгляду в порядку ст. 206 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Частиною 3 статті 206 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, розгляду у порядку ст. 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають з кримінально-правових відносин, та обов`язки щодо захисту прав людини у слідчого судді виникають в ході досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Із змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_2 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку із застосованим стосовно нього запобіжним заходом, не є затриманим в порядку ст. 208 КПК України, та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах порушеного кримінального провадження.

Заявник, фактично не погоджується із діями працівників Харківського РУП №3 ГУНП у Харківській області та начебто працівників ТЦК та СП щодо невстановленого громадянина, про що стало відомо з мережі інтернет.

Водночас, із заяви не вбачається, що подана заява підлягає розгляду у порядку ст.206 КПК України, а правовідносини виходять із норм КПК України.

В свою чергу, незгода із діями працівників органів ТЦК та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді.

При цьому суд вказує, що передбачені статтею 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами Харківського РУП №3 ГУНП у Харківській області чи працівниками ТЦК та СП при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, проходженням військової служби, для судового захисту заявник чи інша особа вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Водночас матеріали заяви не містять інформації про оскарження відповідних дій компетентних осіб у порядку, встановленому чинним законодавством.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заявник у порядку ст. 214 КПК України не звертався з відповідною заявою про кримінальне правопорушення щодо посадових осіб поліції та ТЦК та СП.

Так, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду, проте право на суд не є абсолютним і воно може підлягати регулюванню з боку держави.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст.206 КПК України.

Частиною 4 статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч.6 ст.9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1ст.7 КПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 в порядку ч.2 ст.206 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 32, 206, 304, 309, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 в порядку ч.2 ст.206 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1