Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Синюха Новоархангельського району Кіровоградської області, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення у виді кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході здійснення моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень, а також аналізу матеріалів органів соціального захисту населення, встановлено факт заволодіння бюджетними коштами шахрайським шляхом особою, яка відповідно до частини 1 статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», абзацу 1 пункту 33 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», отримувала державну допомогу на дітей як одинокі матері, однак фактично не перебували у статусі одинокої матері.

Встановлено, що обвинувачена перебувала на обліку у Новоархангельському відділі Управління соціального захисту населення Кіровоградської області, як одинока мати та протягом тривалого часу отримувала державну допомогу сім`ям з дітьми за рахунок коштів державного бюджету.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та абзацу 4 пункту 33 Постанови КМУ №1751, жінка, встановлена на дітей одинокою матір`ю, втрачає право на отримання такої допомоги у разі встановлення факту батьківства або проживання однією сім`єю з батьком дитини, а допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається.

Незважаючи на зазначені вимоги законодавства, у період з 01 березня 2019 року по 30 червня 2024 року фактично проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі співмешканцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з яким вела спільний побут, здійснювала спільне господарство, разом проживала та виховувала дітей, що повністю виключало підстави для отримання державної допомоги одиноким матерям на дітей.

Відповідно до рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2023 року 2-о/394/43/23, розпочатої на підставі заяви адвоката в інтересах ОСОБА_4 , який повністю задовольнив її та встановив факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним батьком її дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку утримував, виховував та визнавав своїм сином.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми, одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи соціального захист-населення про зміну всіх обставин, що впливають на призначення та виплату допомоги.

Однак обвинувачена достовірно усвідомлюючи, що її фактичне проживання однією сім`єю зі співмешканцем позбавляє її права на отримання допомоги, як одинокій матері умисно не повідомила орган соціального захисту населення про зміну сімейного стану, не знялася з відповідного обліку, продовжувала отримувати бюджетні кошти.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння державними коштами обвинувачена з 01 березня 2019 року по 30 червня 2024 року діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, умисно ігноруючи норми законодавства, переслідуючи мету незаконного збагачення протиправним шляхом, всупереч вимог частини 1 статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», абзацу 1 пункту 33 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, шляхом умисного приховування відомостой, що мали істотне значення, обвинувачена ввела в оману орган соціального захисту населення та заволоділа бюджетними коштами, у зв`язку з чим останній неправомірно була нарахована та виплачена допомога, як на дітей одиноким матерям в період з 01.03.2019 року по 30.06.2024 року на загальну суму 89154 грн., що підтверджується офіційним розрахунком органу Управління соціального захисту населення Голованівської районної державної адміністрації, чим порушила вимоги статті 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Крім того, встановлено, що матеріали (особові справи) отримувачів державної допомоги сім`ям з дітьми, у тому числі ОСОБА_4 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2025 р. №695 «Деякі питання надання окремих видів державної соціальної допомоги Пенсійним Фондом України», від 25 червня 2025 р. №765 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України» та від 23 червня 2025 р. №766 «Про реалізацію експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог», функції з призначення та виплати окремих державних соціальних допомог передані до органів Пенсійного фонду України з 01 липня 2025 року. Зазначена передача здійснена відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено повноваження Пенсійного фонду України щодо ведення обліку, контролю та перевірки законності виплати коштів, що здійснюються за рахунок державного бюджету, а також отримання від інших органів державної влади відомостей і документів, необхідних для реалізації покладених на нього функцій.

Крім того, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, органи соціального захисту населення зобов`язані забезпечувати контроль за правомірністю призначення та виплати державної допомоги, у тому числі шляхом передачі матеріалів та відомостей іншим уповноваженим органам державної влади в межах міжвідомчої інформаційної взаємодії.

Встановлено, що виплата державної допомоги, отриманої обвинуваченою, безпідставно, здійснювалася за рахунок коштів державного бюджету, розпорядником та платником яких у відповідний період виступав Новоархангельський відділ Управління соціального захисту населення Кіровоградської області.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кримінально- процесуального кодексу України у кримінальному провадженні є юридична особа, якій правопорушенням завдано майнової шкоди.

Таким чином, в результаті протиправних дій, обвинувачена заволоділа державними грошовими коштами в особі Новоархангельського відділу Управління соціального захисту населення Кіровоградської області на загальну суму 89154,82 гривень.

Дії обвинуваченої органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В ході підготовчого судового засідання обвинувачена подала суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та надала квитанцію про сплату коштів в рахунок погашення заподіяної шкоди потерпілій стороні, а також визнала себе винною у інкримінованому правопорушенні.

Прокурор просив суд звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з тим, що обвинувачена відшкодувала заподіяні збитки, щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального проступку.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд неповідомив.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Ч. 1 ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 та 2 ст. 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

П. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України регламентовано, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права слідує, що у ст. 45 КК України закріплено альтернативний спосіб врегулювання кримінально-правового конфлікту, в основі якого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і повне відшкодування завданих збитків, і як наслідок звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності без призначення покарання. Вказані дії фактично виступають амністією по відношенню до обвинуваченого, оскільки припиняється кримінальне переслідування.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується, як кримінальний проступок.

Враховуючи наведене, суд з неухильним дотриманням верховенства права, засад кримінального провадження приходить до наступного обґрунтованого, вмотивованого та виваженого рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, виходячи із того, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення вперше, вчинене нею діяння належить до кримінальних проступків, вона щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані збитки, її посткримінальна поведінка є позитивною та вона клопотала про звільнення від кримінальної відповідальності.

З урахуванням в сукупності зазначених елементів, суд приходить до обґрунтованого та виваженого висновку про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. ст. 44, 45 КК України.

Цивільний позов по провадженню не заявлений.

Судових витрат та речових доказів по провадженню не має.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 44, 45, 190 ч. 1 КК України, ст. ст. 2, 100, 174, 284, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. ст. 44, 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 /семи/ днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайного вручити учасникам кримінального провадження.

Потерпілій стороні не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати поштою.

Повний тест ухвали виготовлено 03.03.2026 року.

Суддя: