Справа № 643/4123/26
Провадження № 1-кс/643/1966/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000054 від 14.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не заміжньої, має на утриманні доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштована, раніше неодноразово судима, в останнє вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 23.02.2024 за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, який скасовано вироком Харківського апеляційного суду від 19.02.2026 в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 10 днів, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин: в січні 2026 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день, до ОСОБА_5 звернулася невстановленим досудовим розслідуванням особа та запропонувала за грошову винагороду знищити або пошкодити чуже майно, а саме транспортні засоби в тому числі які використовують військовослужбовці.

ОСОБА_5 , оцінивши пропозицію та її можливі суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, надала свою згоду здійснити знищення або пошкодження чужого майна, а саме транспортних засобів, при цьому достовірно знаючи, що поряд з будинком АДРЕСА_3 на майданчику зберігають транспортні засоби, у тому числі військовослужбовці.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел на умисне знищення або пошкодження чужого майна, користуючись дружніми відносинами з ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.01.2026, запропонувала останньому знищити або пошкодити транспортні засоби шляхом підпалу, які перебувають на майданчику поряд з будинком № 1 по вул. Харківській в м. Чугуєві Харківської області на що ОСОБА_8 погодився, тим самим вступив у попередню змову з ОСОБА_5

ОСОБА_5 , досягнувши згоди з ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел на умисне знищення або пошкодження майна спираючись у своїх діях один на одного, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.01.2026 та невстановленому досудовим розслідуванні місці придбала легкозаймисту речовину, яку в подальшому перенесла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 для використання в якості знаряддя злочину.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , 13.01.2026, близько 12:40, прийшли на майданчик розташований поряд з будинком АДРЕСА_3 на якому стояв припаркований вантажний автомобіль марки «Daf» моделі «FT CF 75.360», синього кольору з номерним знаком на якому на чорному фоні зображені цифри 6499 білого кольору.

Після чого ОСОБА_8 , діючи умисно і добровільно, на виконання спільного злочинного умислу, розлив заздалегідь підготовленою легкозаймисту речовину на передню частину вантажного автомобіль марки «Daf» моделі «FT CF 75.360», синього кольору з номерним знаком на якому на чорному фоні зображені цифри 6499 білого кольору, після чого ОСОБА_5 діючи умисно і добровільно на виконання спільного злочинного умислу, за допомогою запальнички підпалила легкозаймисту речовину, що призвело до займання вказаного автомобіля та його пошкодження.

Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_8 впевнилися у повній реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження чужого майна, а саме вантажного автомобіля марки «Daf» моделі «FT CF 75.360», синього кольору з номерним знаком на якому на чорному фоні зображені цифри 6499 білого кольору, шляхом підпалу, останні покинули місце вчинення злочину.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 здійснено пошкодження чужого майна, а саме вантажного автомобіля марки «Daf» моделі «FT CF 75.360», синього кольору з номерним знаком на якому на чорному фоні зображені цифри 6499 білого кольору.

Крім того встановлено, що за зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації (далі РФ) державою-агресором, затвердженим постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIII, РФ визнано державою-агресором.

22.02.2022 Президент Російської Федерації, реалізуючи план розв`язання та ведення агресивної війни та військового конфлікту на території України, діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами РФ, яке було задоволено.

24.02.2022 о 05:00, за наказом Президента РФ, Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ, Федеральну службу військ національної гвардії РФ, та інші військові та незаконні збройні формування.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та РФ (далі РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено по теперішній час.

В січні 2026 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день, до ОСОБА_5 звернулася невстановленим досудовим розслідуванням особа та запропонувала за грошову винагороду вчиняти дії які містять у собі перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом підпалу знищити або пошкодити транспортні засоби, які перебувають у користуванні військовослужбовців Збройних сил України та інших військових формувань для унеможливлення подальшого їх використання.

ОСОБА_5 оцінивши суспільно-небезпечні наслідки здійснення злочинних дій, та, бажаючи їх настання, перебуваючи в умовах військового стану, достовірно знаючи, що військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань періодично зберігають транспортні засоби на майданчику поряд з будинком АДРЕСА_3 , добровільно погодилася здійснити дії направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом знищення або пошкодження транспортних засобів, які перебувають у користуванні військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань для унеможливлення подальшого їх використання.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, користуючись дружніми відносинами з ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.01.2026, на виконання свого злочинного умислу направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, запропонувала останньому шляхом підпалу пошкодити транспортні засоби, які перебувають у користуванні військовослужбовців Збройних сил України та інших військових формувань.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність зазначених дій, оцінивши обстановку та можливі наслідки своїх дій, добровільно надав згоду ОСОБА_5 на пошкодження, шляхом підпалу, транспортних засобів військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань для унеможливлення подальшого їх використання, тобто тим самим перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

ОСОБА_5 втілюючи в життя злочинний задум, визначившись, як співучасники протиправного діяння, усвідомлюючи, що спільними діями вони вчиняють злочин, бажаючи при цьому, та, свідомо допускаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету щодо вчинення перешкоджань діяльності військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, досягнувши попередньої змови з ОСОБА_8 реалізуючи спільний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.01.2026 та невстановленому досудовим розслідуванні місці діючи умисно, з метою реалізації вищевказаного злочинного задуму придбала легкозаймисту речовину, яку в подальшому перенесла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 для використання в якості знаряддя злочину.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу ОСОБА_5 спираючись у своїх діях один на одного, реалізуючи послідовно злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, спільно з ОСОБА_8 13.01.2026 близько 12:40 прийшли на майданчик розташований поряд з будинком АДРЕСА_3 на якому стояв припаркований вантажний автомобіль марки «Daf» моделі «FT CF 75.360», синього кольору з номерним знаком на якому на чорному фоні зображені цифри 6499 білого кольору, що належить військовій частині НОМЕР_1 Збройних сил України.

Після чого ОСОБА_8 діючи умисно і добровільно на виконання спільного злочинного умислу, розлив заздалегідь підготовлену легкозаймисту речовину на передню частину вантажного автомобіль марки «Daf» моделі «FT CF 75.360», синього кольору з номерним знаком на якому на чорному фоні зображені цифри 6499 білого кольору, після чого ОСОБА_5 діючи умисно і добровільно на виконання спільного злочинного умислу за допомогою запальнички підпалила легкозаймисту речовину, що призвело до займання вказаного автомобіля та його пошкодження, яке унеможливлює його подальше використання військовослужбовцями військовій частині НОМЕР_1 Збройних сил України в особливий період.

14.01.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

15.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

16.01.2026 Чугуївським міським судом Харківської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.03.2026 з визначенням застави в розмірі 13 312 000 грн.

27.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про нову та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч .2 ст.28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

03.03.2026 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 14.04.2026.

Слідчий зазначає, що з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку процесуальних дій, а саме: провести слідчі (розшукові) дії спрямовані на збір даних, які характеризують підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (враховуючи військову агресію з боку рф, через постійні обстріли які призвели до проблем в енергетичній галузі всієї країни у визначений КПК України строк не вдалося отримати від різних установ та організацій необхідну інформацію); отримати висновки 13 призначених експертиз, а саме: 11 експертиз матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 (Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів); комп`ютерно-технічну та товарознавчу експертизи які на цей час ще виконуються; встановити та допитати осіб, які на цей час через ситуацію що склалася у м. Чугуїв Харківської області перебувають за межами Харківської області, свідчення яких дадуть можливість встановити всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на завершення досудового розслідування та виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України та направлення обвинувального акту для розгляду до суду.

Виконання зазначених процесуальних дій потребує додаткового часу, але виконати їх до закінчення строку тримання ОСОБА_5 під вартою, а саме до 14.03.2026, не виявляється можливим. Разом з тим підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який не має, так як продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В суді прокурор підтримав викладені в клопотанні обставини та наполіг на задоволенні клопотання.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, пославшись на свою не причетність до інкримінованих їй злочинів, а факт знаходження в її телефоні відеозаписів підпалу транспортних засобів мотивувала тим, що передавала свій телефон ОСОБА_8 на прохання останнього. ОСОБА_8 пропонував їй здійснити підпал автомобілів, але вона відмовилась.

Захисник підтримав думку підзахисної та, з погляду на особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, перебуває на 32-му тижні вагітності, має малолітніх дітей, зазначив, що перелічені прокурором ризики відсутні і для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї ризиків достатньо застосувати до останньої запобіжний захід у виді домашнього арешту, який вона може відбувати за місцем реєстрації.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дійшов такого: підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй злочинів є обґрунтованою та підтверджується зібраними і долученими до клопотання доказами, достовірність і допустимість яких стороною захисту не спростовується.

Вказані обставини, а також ті, про які йдеться у ст. 178 КПК України, враховувались слідчим суддею під час обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який виходив з доведеності стороною обвинувачення заявлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Наразі можна казати про певне зменшення, але не зникнення зазначених стороною обвинувачення ризиків, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження протиправної діяльності чи скоєння іншого кримінального правопорушення.

Так, протягом досудового розслідування зібрано, зафіксовано у відповідних процесуальних документах достатню кількість доказів, зокрема й речових, на підтвердження підозри ОСОБА_5 . Це зменшує ризик знищення чи спотворення доказів, проте не усуває його, так як досудове розслідування, а відповідно і збір доказів, встановлення додаткових обставин злочинної діяльності ОСОБА_5 , тривають.

Не можна казати й про зникнення ризику вчинення іншого кримінального правопорушення з погляду на тривалість злочинної діяльності ОСОБА_5 , її ідеологічні мотиви, а також неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності і засудження в минулому.

Продовжує існувати й ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з погляду на суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину, розуміння останньою невідворотності покарання, відсутність місця роботи та міцних соціальних зв`язків. При цьому посилання на вагітність підозрюваної, наявність у неї малолітніх дітей не спростовує цього ризику, так як із загальнодоступних реєстрів вбачається наявність судових рішень про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно двох її малолітніх дітей. Такі відомості про особу підозрюваної дають всі підстави вважати, що народження й наступної дитини не зможе утримати її як від переховування від слідства, так і від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні дії, які необхідно виконати у кримінальному провадженні не можливо закінчити до спливу строку тримання ОСОБА_5 під вартою.

У зв`язку з викладеним, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до яких до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні, зокрема, злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 14.03.2026, а підстав для його зміни слідчий суддя не вбачає, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Беручи до уваги положення ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України згідно з якими строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею не більше ніж на 60 днів та в межах строку досудового розслідування, клопотання може бути задоволено в повному обсязі.

Беручи до уваги доведені стороною обвинувачення ризики та їх зменшення, про що йдеться мова вище, а також занадто непомірний для підозрюваної розмір застави, визначених ухвалою про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає можливим зменшити раніше визначену ОСОБА_5 заставу до 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто до 1 664 000 грн (500 х 3328 = 1 664 000). Застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193, 194, 197-199, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 42 дні, а саме до 14.04.2026.

Зменшити розмір застави до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто до 1 664 000 грн. (3328 х 500 = 1 664 000). Умови та наслідки внесення застави, обов`язки, які покладаються на підозрювану в разі внесення застави та звільнення з під варти залишити без змін.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 06.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1