16 березня 2026 року
Справа № 646/5569/23
Провадження № 1-кп/646/123/2026
У Х В А Л А

16.03.2026 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002185 від 10.08.2023 року за обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, освіта професійна-технічна, не працюючого, розлученого, маючого неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2015 року народження, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002185 від 10.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

В судове засідання потерпілий не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Прокурор вважала неможливим проведення судового розгляду за відсутністю потерпілого та просила відкласти судове засідання, повторивши виклик учасників судового розгляду. Крім того заявила клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, пославшись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений вважав можливим проводити розгляд справи за відсутності потерпілого. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно нього запобіжного заходу, так як ризики не доведені прокурором та обрати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вказав, що він не з`являвся до суду з поважних причин, оскільки з вересня 2025 року є мобілізованим та по теперішній час проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Суд, вислухавши думки з`явившихся учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У судове засідання викликається потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду (ст. 325 КПК України).

Окрім цього, як встановлено під час судового розгляду, ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 29.01.2026 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання, з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , прокурор посилається на те, що на теперішній час існують заявлені ризики, що визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної осоюи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки ОСОБА_4 , окрім іншого, обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такого, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів є вагомим доводом, що збільшують ризик переховування від суду.

При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Крім того, як зазначив прокурор, після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, обвинувачений дізнався про обсяг зібраних доказів, у тому числі потерпілого та свідків, показання яких можуть підтверджувати його вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого та свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілим та свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням потерпілого та свідків, обвинувачений обізнаний як про їх персональні данні, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на потерпілого та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_4 обвинувачується у чиненні двох кримінальних правопорушень.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів будуть вирішуватися на іншій стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті. Встановлення того, вчинив чи не вчинив ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. ч. 5, 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_4 є мобілізованим до Збройних Сил України з вересня 2025 року та на теперішній час проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що перелічені стороною обвинувачення ризики не дають підстав для задоволення клопотання та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд вважає за доцільне застосувати що обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до прокурора або суду у визначений ними час;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого перебування та служби;

- не відлучатись з військової частини НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини;

- утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вказаному кримінальному провадженні.

Покладені на обвинуваченого обов`язки не є надмірним втручанням у його права та є необхідними для досягнення дієвості кримінального провадження.

Суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, з огляду на те, що триває судовий розгляд, суд визначає строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, на два місяці, тобто до 15.05.2026 року, включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 171, 177, 178, 179, 318, 331, 369 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відкласти судове засідання з розгляду кримінального провадження за обвинуваченнямОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на 14 год. 30 хв. 07.04.2026 року, повторивши виклик учасників судового розгляду.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до прокурора або суду у визначений ними час;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого перебування та служби;

- не відлучатись з військової частини НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини;

- утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , визначити до 15.05.2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали, в частині обов`язків ОСОБА_4 , покласти на прокурорів, які входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні та командира військової частини НОМЕР_1 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий-суддя