Справа № 646/2529/26
Провадження № 1-в/646/122/2026
У Х В А Л А

26 березня 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Диканівська виправна колонія №12» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові у режимі відеоконференції подання ДУ «Диканівська виправна колонія №12» щодо приведення вироків Київського районного суду міста Харкова від 22.04.2024, 23.04.2025 та 24.07.2025, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2026 до Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло подання ДУ «Диканівська виправна колонія №12» щодо приведення вироків Київського районного суду міста Харкова від 22.04.2024, 23.04.2025 та 24.07.2025 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання обґрунтоване тим, що в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» прибув 19.02.2026 року для подальшого відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий:

1. 08.07.2020 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт. Знятий з обліку 16.10.2020 року по відбуттю строку.

2. 22.04.2024 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки відповідно до ст. 75, 76 КК України.

3. 23.04.2025 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком у виді 120 годин громадських робіт, перевівши їх на підставі п. «г» ч.1 ст.72 КК України, у 15 днів позбавлення волі, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 року у виді 5 років позбавлення волі, та остаточно призначити 5 років 15 днів позбавлення волі.

Засуджений 24.07.2025 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покаранн,я призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 року остаточно призначити 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Під час ухвалення вироку Київського районного суду м. Харкова від 24.07 2025 року. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у розшуку як особа яка засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 року за ст. 126-1 КК України, (за правопорушення яке він вчинив під час іспитового строку за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 року, та було призначено остаточне покарання із застосуванням ст 71, ч. 1 ст. 72 КК України до позбавлення волі), у зв`язку з чим Київським районним судом м. Харкова від 24.07.2025 року був засуджений за ст. 126-1 КК України, та остаточно призначено покарання у відповідності до ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

При вивченні особової справи та вироків, які приєднуються до діючого вироку, встановлено наступне.

За вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 року ОСОБА_5 засуджено:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі;

- за ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

За вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 року кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна) було скоєнно 25.11.2023, завдавши матеріальну шкоду на загальну суму 333 грн 99 коп, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим ДУ «Диканівська виправна колонія №12» просить суд вирішити питання щодо приведення вироків Київського районного суду міста Харкова від 22.04.2024, 23.04.2025 та 24.07.2025 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував, вважаючи його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник ДУ «Диканівська виправна колонія №12» ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Засуджений ОСОБА_5 також підтримав подання, не заперечував проти його задоволення та просив суд ухвалити відповідне рішення.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, перевіривши наведені у ньому доводи, а також заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна, вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 5 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних полoжeнь Податкового кодексу України: Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України 169.1.1. визначена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, станом на 09.08.2024 - час набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн 80 коп збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3028 грн, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті)

Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Указане положення цілком узгоджується з вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становив 2102 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1051,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складали 2102,00 грн.

Судом встановлено, що 22.04.2024 року Київським районним судом м. Харкова ОСОБА_5 визнано винним за за ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, у тому числі за таємне викрадення коштів, а саме 25.11.2023 - на загальну суму 333 грн 90 коп.

Отже, розмір двох неоподатковуваних мінімумів громадян у розумінні положень ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 станом на 01.01.2023 складав 2102 грн, тоді як згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 у справі №953/1639/24, загальна сума викрадених коштів ОСОБА_5 становить 333 грн 99 коп (менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення протиправного діяння - 2102 грн), що станом на день набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 567/507/23 (провадження № 51-7110 км 23), щодо набуття чинності змін до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, впливає на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність, а також з висновком про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону № 3886-IX, зробленим об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 за діяння, яке відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 не є кримінально-караним на теперішній час, суд доходить висновку про необхідність приведення вироків Київського районного суду міста Харкова від 22.04.2024, 23.04.2025 та 24.07.2025, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

На підставі ст.ст. 5, 70, 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання ДУ «Диканівська виправна колонія №12» щодо приведення вироків Київського районного суду міста Харкова від 22.04.2024, 23.04.2025 та 24.07.2025 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 за ч. 1 ст. 357 КК України, до 1 (одного) року обмеження волі.

Привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України, до 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком у виді 120 годин громадських робіт, перевівши їх на підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України у 15 (п`ятнадцять) днів обмеження волі, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 у виді 1 (одного) року обмеження волі та остаточно вважати засудженим до 1 (одного) року 15 (п`ятнадцяти) днів обмеження волі.

Привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2025 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2025 за ст. 126-1 КК України, до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2025, та остаточно вважати засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Основ`янський районний суд міста Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1