Справа № 738/467/26
№ провадження 1-кс/738/71/2026
УХВАЛА

10 березня 2026 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше несудимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2026 року

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4
Учасників судового розгляду:
прокурораОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваноїОСОБА_7 ОСОБА_3

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Слідчий СВ ВП № 1 (м.Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 345 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчий здійснює досудове розслідування кримінального провадження за №0000064, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2026 року, у якому ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, а саме в тому, що 04 березня 2026 року близько 07 години 56 хвилин вона, перебуваючи поблизу будинку № 6 по вул. Пархоменка в селі Волосківці Корюківського району Чернігівської області, під час перевірки інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 військово-облікових документів та документів, що посвідчують особу ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що працівник поліції виконує службові обов`язки, оскільки перебував в однострої, представився та мав при собі нагрудний жетон, демонструючи явну зневагу до працівника поліції, штовхала працівника поліції, зірвала з нього жетон, переслідуючи умисел на заподіяння працівнику поліції тілесних ушкоджень, умисно нанесла декілька ударів рукою по лівій руці інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в ділянці нижньої третини лівого передпліччя, садна в ділянці тильної поверхні лівої кисті, які відповідно до висновку експерта №22 від 05 березня 2026 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

06 березня 2026 року ОСОБА_3 вручено підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Слідчий просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, у період часу з 22.00 год до 06.00 год, строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину; наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення або обмеження волі на строк до п`яти років, а тому підозрювана ОСОБА_3 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий обґрунтовує тим, що на даний час триває досудове розслідування та процес збору доказів по справі, у разі обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу остання матиме змогу знищити, сховати або спотворити речі, які мають доказове значення у справі; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, на думку слідчого, підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе як у спосіб погроз, підкупу, психологічного тиску впливати на свідків та потерпілого, у результаті чого останні зможуть змінити свої показання в суді під час судового розгляду, вона зможе безпосередньо, а також використовуючи зв`язки із іншими особами, впливати на них у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення тощо), з метою спонукання їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їй відомі; ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий обґрунтовує тим, що він може виразитися у створенні перешкод під час проведення досудового розслідування, а саме не з`являтися до слідчого за викликом.

На думку слідчого, обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді особистого зобов`язання, поруки або застави не забезпечить виконання покладених на підозрювану обов`язків, підозрювана не надала відомостей про заставодавців, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків, а також про осіб, які заслуговують на довіру для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор, слідчий підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів.

Підозрювана ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ризики не обґрунтовані, є надуманими та нічим не підтверджені, просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Встановлені слідчим суддею обставини.

04 березня 2026 року на підставі заяви ОСОБА_8 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000064, з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.345 КК України.

06 березня 2026 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України.

До клопотання на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України додано: протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04 березня 2026 року; протокол проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_8 від 04 березня 2026 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 04 березня 2026 року; протокол слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_11 від 04 березня 2026 року; копію книги видачі-приймання майна, закріпленого за черговою частиною ВП №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області; копію книги нарядів ВП №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області; копію журналу реєстрації документів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю ВП №1 (м.Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівські області; копію витягу з наказу ГУНП в Чернігівській області №154 о/с від 20 березня 2025 року; копію висновку експерту №22 від 05 березня 2026 року; копію протоколу огляду відеозапису від 05 березня 2026 року.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно з вимогами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим додані до клопотання докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України за ступенем тяжкості є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення або обмеження волі на строк до п`яти років.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які, навіть, у сторонньої особи не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

У клопотанні слідчий посилається на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїй практиці наголошував на обов`язковості доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку.

Аналізуючи ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду, необхідно зазначити те, що підозрювана ОСОБА_3 має постійне місце проживання на території України, зокрема зареєстрована у АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 , з її слів орендує будинок, одружена, має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а отже має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, тобто ті стримуючі фактори, які унеможливлять вільне залишення нею місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того, матеріали клопотання не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 має достатньо матеріальних ресурсів для того, щоб забезпечити своє проживання за кордоном або ж вільно у будь-який час змінити місце проживання задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо існування ризику незаконного впливу підозрюваної ОСОБА_3 на потерпілого та свідків, оскільки вона, як зазначив слідчий, матиме можливість незаконно впливати на них у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення, погрози тощо), з метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, необхідно зазначити, що перебування останньої під нічним домашнім арештом лише унеможливить її безпосереднє спілкування із свідками та потерпілим у нічний час, а використовуючи зв`язки з іншими особами, про що зазначив слідчий у клопотанні, не виключається можливість такого впливу і під час перебування її під нічним домашнім арештом.

Посилання слідчого на те, що інший більш м`який запобіжний захід, в тому числі і особисте зобов`язання, не здатний запобігти вказаним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, в тому числі і уникнути можливого тиску на свідків, з метою зміни ними своїх показань на користь підозрюваної, нічим окрім слів слідчого, не підтверджуються.

По-перше, слід зазначити про те, що потерпілим у даному кримінальному провадженні є працівник поліції, а свідками - працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрювана із потерпілим та зі свідками не перебуває в дружній відносинах, а тому є сумнівним той факт, що вона має на них вплив та зможе змусити змінити свої показання на свою користь. По-друге, зі свідками були проведені відповідні слідчі дії, а отже, повідомлені ними обставини вже зафіксовані. По-третє, стороною обвинувачення не було надано доказів того, що будь-хто зі свідків звертався до правоохоронних органів із заявою про те, що на нього здійснюється тиск з боку підозрюваної.

Щодо наявності вказаного слідчим ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя вважає, що підозрювана ймовірно має можливість знищити чи спотворити документи та речі, які мають значення для цього кримінального провадження, враховуючи, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а стороною обвинувачення зібрані не всі необхідні докази (у тому числі речі і документи), проте, виходячи із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, зазначених у клопотанні, малоймовірним є наявність у підозрюваної вільного доступу до речей та документів, зібраних органом досудового розслідування, а які саме документи та речі має підозрювана та може їх знищити або спотворити, слідчим не вказано, як і не доведено, яким чином цьому може запобігти обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, який слідчий обґрунтовує тим, що він може виразитися у створенні перешкод під час проведення досудового розслідування, а саме підозрювана може не з`являтися до слідчого за викликом, то слідчий суддя вважає, що вказаний ризик пов`язаний саме з процесуальною поведінкою підозрюваної. При цьому, належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо забезпечити шляхом застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і особистого зобов`язання із встановленням ряду обов`язків, зокрема обов`язку прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_3 раніше до кримінальної та до адміністративної відповідальності не притягувалася, відомостей про застосування до неї раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення їй про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано, на теперішній час перебуває у декретній відпустці у зв`язку з чим не працює, має трьох малолітніх дітей, за місцем проживання компрометуючі матеріали на неї відсутні; на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення ;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною четвертою статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням усіх об`єктивних обставин, встановлених у кримінальному провадженні, тих слідчих дій, проведених за участі потерпілого та свідків, заявлених ризиків та недоведеність слідчим та прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя приходить до висновку, що буде достатнім та правомірним застосування до ОСОБА_3 особистого зобов`язання із встановленням ряду обов`язків, у тому числі і забороною на спілкування із потерпілим та зі свідками у кримінальному провадженні.

При цьому, слід зазначити, що підозрювана не має права спілкуватись з усіма свідками без винятку в даному провадженні, оскільки це лише початковий етап досудового розслідування, то коло свідків може збільшитись після проведення всіх необхідних слідчих дій.

Сама лише тяжкість можливого покарання не є тією обставиною, яка свідчить про те, що підозрюваній має бути обраний більш суворіший вид запобіжного заходу, за умови, що інший більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_3 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, а під час судового провадження - до суду;

-не відлучатися за межі села Волосківці Корюківського району Чернігівської області під час досудового слідства - без дозволу слідчого, прокурора, а під час судового провадження - без дозволу суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками.

Встановити строк дії ухвали до 05 травня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити підозрюваній.

Ухвала може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1