Справа № 646/1777/26
№ провадження 1-кс/646/347/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова зі скаргою, яка подана в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В прохальній частині поданої скарги заявник просить: 1) внести до ЄРДР інформацію про злочин, за заявою ОСОБА_3 від 18.02.2026; 2) про результати розгляду заяви повідомити заявника в установлений законодавством термін, з доданим до листа витягами з ЄРДР.

В судове засідання заявник не з`явився, просив його скаргу на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області задовольнити, з викладених у ній підстав.

Представник відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника прокуратури, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Перевіривши доводи поданої скарги, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Судовим розглядом встановлено, що 18.02.2026 ОСОБА_3 звернувся до відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області із заявою, яка подана в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення старшим слідчим ОСОБА_6 та іншими посадовими особами державних органів за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 397 КК України.

Відповідно до позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вирішальним чинником для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, які свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документа. Ініціювати процедуру кримінального переслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, а також є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Одним із таких обмежень є неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Павлюлінець проти України" (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 р., заява N 37437/97).

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На переконання слідчого судді, заява ОСОБА_3 , що подана в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.02.2026 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення в розумінні вимог статті 214 КПК України, а фактично є скаргою на дії посадових осіб у кримінальному провадженні № 0001277 від 02.12.2024.

Доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, а стосуються конкретних дій посадових осіб в конкретному кримінальному провадженні, які можуть бути перевірені в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, в межах розгляду скарги у кримінальному провадженні № 0001277 від 02.12.2024, слідчим суддею, в межах територіальної юрисдикції знаходиться орган досудового розслідування, а також може бути предметом відповідного службового розслідування за ініціативою заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1