Справа № 761/3421/26
Провадження №1-кп/761/3184/2026
В И Р О К

іменем України

19 березня 2026 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000095, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2026, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, студента, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

03.02.2026 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 надійшов (вх. № 9797) обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000095, внесеному 25.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 761/3421/26 між суддями від 03.02.2026 головуючим суддею визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суд від 03.02.2026 призначено до розгляду зазначений обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження.

Ухвалою суду від 05.02.2026 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 19.03.2026 призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Так, 25.01.2026 у невстановлений час, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Лук`янівська, 65/67 від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, придбав та почав незаконно зберігати особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - PVP та 4-ММС (4-метилметкатион), з метою власного вживання без мети збуту.

Надалі 25.01.2026 приблизно о 18 год 10 хв, ОСОБА_3 який у лівій нарукавній кишені куртки одягнутої на ньому, знаходиться портмоне у якому зберігав особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - PVP та 4-ММС (4-метилметкатион), та знаходився за адресою: місто Київ, вулиця Лук`янівська, 65/67, зупинено працівниками СЮП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві та на запитання поліцейських чи має останній при собі заборонені речовини, останній відповів, що у лівій нарукавній кишені куртки одягнутої на ньому, знаходиться портмоне у якому зберігав особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - PVP та 4-ММС (4-метилметкатион). Після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу Шевченківського УП.

25.01.2026 у період часу з 20 год 05 хв по 20 год 15 хв, в ході затримання ОСОБА_3 , за адресою: місто Київ, вулиця Лукянівська, 65/67, під час проведення його особистого обшуку, працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, у останнього вилучено особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - PVP, загальною масою 0, 686 г та 4-ММС (4-метилметкатион) загальною масою 0,300 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі та просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив це кримінально каране діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати. Крім того, обвинувачений просив у разі визнання його винним призначити йому покарання у виді штрафу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) просив врахувати щире каяття ОСОБА_3 та призначити мінімальне покарання останньому.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_3 .

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає поза розумним сумнівом доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 309 КК України, як придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 309 КК України);

- особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, що враховується як щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням наведеного, відсутності кількох пом`якшуючих обставин, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого.

Так, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У підсумку встановлене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання про долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. А тому, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 2, 7, 22, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-26/3779-НЗПРАП від 28.01.2026, які складають 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - PVP, загальною масою 0, 686 г та 4-ММС (4-метилметкатион) загальною масою 0,300 г - знищити.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7