Номер провадження: 11-кп/813/1729/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

06.03.2026 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001038, внесеному до ЄРДР 15 липня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України,

установив:

Оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора задоволено, та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25 квітня 2026 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 320 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 064 960 гривень, із покладенням обов`язків у разі внесення застави, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу в частині визначення розміру застави та постановити нову, якою продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою без визначення застави.

Дослідивши апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до висновку про таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України

Відповідно до положень п.1-1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Разом з тим, положеннями ч.5 ст.394 КПК України передбачено, що ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

За таких обставин потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та їх представник адвокат ОСОБА_3 не є особами, які наділені правом на апеляційне оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Статтею 422-1 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг, поданих особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, оскільки представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не має права на оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суддя-доповідач дійшов висновку про те, що відповідно до положень п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.ст. 394, 399, 419 КПК України, суддя-доповідач,

постановив:

Апеляційну скаргу, представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001038, внесеному до ЄРДР 15 липня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України, -повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття, а для особи, яка утримується під вартою з моменту отримання відповідного рішення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2