Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5697/25
У Х В А Л А

03.03.2026 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника заявницуі, адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання ОСОБА_6 про скасування накладення арешту у кримінальному провадженні №0000662 від 16.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000662 від 16.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

15.11.2025 року слідчим в ході огляду місця пригоди на ділянці проїжджої частини дороги вул.Ів.Франка в м.Виноградів, було вилучено належний ОСОБА_6 ,- мотоцикл марки «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

18.11.2025 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду (справа №299/5697/25) було вирішено «…..Накласти арешт на тимчасово вилучене майно …на мотоцикл марки «GEОN», який належить ОСОБА_7 …»

В той же час, заявниця,- ОСОБА_6 , як власник арештованого майна,- мотоцикла марки «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - не була повідомлена а ні слідчим, а ні прокурором, про те, що 18.11.2025 року буде розглядатись питання про арешт її власного майна.

Заявниця вважає, що на даний час є всі підстави для скасування арешту належного їй майна, а саме в частині накладення арешту на транспортний засіб-мотоцикл марки «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження. Зазначає, що з часу накладення арешту на тимчасово вилучене майно 18.11.2025 року пройшло більше 2(двох) місяців, мотоцикл «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 був оглянутий, слідова інформація зафіксована, проведено всі необхідні судово-інженерно-транспортні експертизи із вказаними мотоциклом, тобто досягнута та мета, яка слугувала підставою для застосування такого виду забеспечення кримінального провадження, як арешт майна.

Разом з тим зазначеними арештованими мотоциклом «GEON» н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_6 , є законним власником. Водночас мотоцикл був придбаний та зареєстрований ОСОБА_6 у передбаченому законом порядку, та реалізовувала своє право щодо свободи користування та розпорядження мотоциклом, як добросовісний набувач.

На підставі наведеного заявниця просить суд розглянути клопотання про скасування арешту на мотоцикл «GEON» н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві особистої власності ОСОБА_6 скасувати ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2025 року по справі №299/5697/25, в частині накладення арешту на мотоцикл «GEON» н.з. НОМЕР_1

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав і просив скасувати арешт на мотоцикл «GEON» н.з. НОМЕР_1 . Зокрема зазначив, щоз часу накладення арешту пройшло більше 3 місяці, і 25.02.2026 року було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого водія мотоцикла «GEON» н.з. НОМЕР_1

Прокурор ОСОБА_4 та старший слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, пояснили, що на даному етапі у згаданому кримінальному провадженні ще проводяться слідчі дії.

Вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. У ст.174 КПК України вказано, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про накладення або скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2025 року клопотання слідчого задоволено, накладено арешт зокрема і на мотоцикл «GEON» н.з. НОМЕР_1

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти росії" від 06.11.2008 року, де зазначались порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

У справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), та у справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. На слідчого суддю покладено функцію судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК), і він наділений кримінально-процесуальним законодавством повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково та передати ОСОБА_6 належне йому майно на відповідальне зберігання,

Отже, відповідно до вимог ст.ст.131-132 КПК України та керуючись ст.ст.170-174,307,309,372,376 КПК України-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково

Передати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання мотоцикл марки «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на який було накладено арешт згідно до Ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2025 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали складено та проголошено 04.03.2026 року

Слідчий суддяОСОБА_1