ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/904/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування раніше накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.10.2024 року в межах кримінального провадження №0000260 арешту майна.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_5 , яка не залучалась та брала участі у судовому засіданні при розгляді питання про накладення арешту.

Так, на даний час завершене досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000260 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 368-5 КК України.

З даного кримінального провадження матеріали щодо грошових коштів виділені в інше кримінальне провадження №0000139 від 15.05.2025 за ч. 1 ст. 368 КК України, у якому жодній особі не оголошено про підозру.

Вказані кошти не є предметом будь-якого злочину, на собі не зберегли сліди вчинення будь-якого кримінального правопорушення, відсутні відомості щодо незаконності їх походження.

За такого, вказані грошові кошти не мають доказового значення у кримінальному провадженні.

Отже, на даний час перестала існувати можливість та відповідно необхідність використання стороною обвинувачення вилучених грошових коштів.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Як було встановлено, що 10.10.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0000260 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 368-5 КК України.

25.10.2024 року в рамках вказаного кримінального провадження слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва було накладено арешт на вилучене майно. При винесенні вказаної ухвали слідчий суддя виходив з того, що майно, яке було вилучено, містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за такого відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Окрім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням того, що на даний час з вищевказаним майном було проведено всі заплановані слідчі дії, беручи до уваги позицію прокурора, який проти скасування арешту не заперечував, вважаю, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, за такого, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.10.2024 р. у справі № 490/9278/24 (1-кс/490/4142/2024) на майно, вилучене в ході обшуку 21.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на грошові кошти у сумі 47800 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США у кількості 478 штук).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 19 лютого 2026 року о 14 год. 20 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6