Провадження №1-кс/193/58/26
У Х В А Л А

іменем України

27 березня 2026 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Водяне Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , офіційно непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2026 до Софіївського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого ВП №9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з начальником Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25.03.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування цього кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що він 24 березня 2026 року близько о 20 год. 00 хв. за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в кухні вказаного будинку почав розпивати спиртні напої з раніше знайомим ОСОБА_8 (далі ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_5 , в результаті чого останні впали на підлогу.

Перебуваючи на поверхні підлоги в положенні лежачи на спині у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та реалізуючи злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який знаходився над ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні лежачи на спині ОСОБА_5 правою рукою дістав свій розкладний ніж, який знаходився в розкладеному положенні на журнальному столику та спричинив три удари в область лівого стегна ОСОБА_8 .

Після нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , останні разом підвелися з поверхні підлоги та перев`язавши рани футболкою, продовжили розпивати спиртні напої та близько 23 год. 00 хв. лягли спати. 25.03.2026 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_8 вийшов із будинку ОСОБА_5 та пішов до себе додому за адресою свого мешкання АДРЕСА_2 , де від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1049 від 25.03.2026, причиною настання смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є гостре недокрів`я, травма декількох кровоносних судин на рівні стегна, численні сліпі колото різані поранення лівого стегна, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження, внесене 25.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 досудовим розслідуванням підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтвердивши наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо поданого клопотання заперечує, просить обрати йому менш тяжкий запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_6 щодо поданого клопотання заперечує, вважає що будь-які ризики передбачені с.177 КПК України відсутні.

Розглянувши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали поданого клопотання та матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, в провадженні СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 25.03.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозрюваного у вчиненні цього злочину ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано 25.03.2026 о 16:34 год.

26.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, зокрема в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у відповідності до ст. 183 КПК України, до особи яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_5 у вчиненні інкрімінованому йому злочині підтверджується доданими до клопотання та оглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема: рапортом від 25.03.2026, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2026 від потерпілої ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 25.03.2026, постановою про визнання речовими доказами від 25.03.2026, протоколом огляду, протоколом обшуку від 25.03.2026, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.03.2026, протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 від 25.03.2026, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.03.2026.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями. Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Зважаючи на практику Європейського суду, слідчий суддя враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зокрема, відсутність місця постійного проживання, ОСОБА_5 хоча й має власний будинок за адресою АДРЕСА_1 , але останній не придатний для проживання, офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок тимчасових підробітків, також усвідомлюючи суворість можливого покарання за вчинення тяжкого злочину, у разі доведення його вини, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вказує на існування реального ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, існування даного ризику обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином та вчинене проти життя та здоров`я особи, у зазначеному кримінальному провадженні потерпіла особисто знайома з підозрюваним, та останній в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе впливати на останню, а також неповнолітнього свідка. Крім того, враховуючи тяжкість інкримінованого діяння та ймовірність призначення суворого покарання, підозрюваний об`єктивно зацікавлений у зміні або спотворенні показань аби уникнути кримінальної відповідальності чи пом`якшити її наслідки.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 був неодноразово судимий, зокрема у 2000 році Софіївським районним судом Дніпропетровської області за злочини проти індивідуальної власності громадян за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 140, 42 КК України 1960 року, а також за розбій, поєднаний з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень або поєднаний із проникненням в житло та тяжкі тілесні ушкодження в наслідок якого сталася смерть потерпілого, 10.08.2000 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 142 ч.3, 101 ч.3, 42 КК України, вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів проти життя та здоров`я, тому у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу дозволить останньому продовжувати злочинну діяльність.

Таким чином, слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прокурор, надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк у від семи до десяти років, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду.

Також слід зазначити, що досудове розслідування на даний час триває лише декілька днів, усі необхідні і достатні докази не зібрані, експертизи не проведені, очевидно не всі свідки допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитися від слідства та суду.

Усі ці ризики свідчать про не можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Крім того, обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачено ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування належного виконання ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу з метою уникнення покарання будь яким чином перешкоджати провадженню.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Разом з цим, згідно ч. 9 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд встановить, що у зв`язку із застосуванням зазначеного запобіжного заходу дитина, яка перебуває на утриманні підозрюваного, обвинуваченого, залишиться без батьківського піклування, слідчий суддя, суд зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, відомості про що зазначаються в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини. Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

З огляду на те, що в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_5 перебуває малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та у зв`язку із застосуванням щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дитина залишиться без батьківського піклування, оскільки мати, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд вважає за необхідне зобов`язати прокурора та орган опіки та піклування за місцем проживання дитини виконати вимоги ч. 9 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.176-178, 183,193-194, 196-197, 369-372 КПК України, слідчий судя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000048 від 25 березня 2026 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 травня 2026 року до 15 години 30 хвилини, без права внесення застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Копію ухвали направити для виконання в частині застосування запобіжного заходу начальнику Державної установи "Криворізька установа виконання покарань" (№3).

Зобов`язати прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування останнього.

Органу опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишеного без батьківського піклування, інформувати прокурора, суд про місце проживання (перебування) дитини. Після отримання такої інформації, прокурору невідкладно повідомити підозрюваного про місце проживання (перебування) його дитини.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду в п`ятиденний строк з часу її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1