Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/3325/26
Провадження №1-кс/523/4342/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури в сфері оброни Південного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому, дистанційному, судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000092 від 05 лютого 2026 рокупро продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

в с т а н о в и в:

07 травня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури в сфері оброни Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України: шпигунстві та надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинених в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 , проходячи військову службу на посаді водолаза водолазного відділення інженерно-водолазного взводу 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.9,11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про інформацію», діючи з прямим умислом, з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, будучи завербованим невстановленим співробітником іноземної організації - спеціальний розвідувальний орган російської федерації - Головне розвідувальне управління Генерального штабу збройних сил російської федерації (далі ГРУ ГШ зс рф) з позивним «Друг», на виконання спеціальних завдань в інтересах рф на шкоду державній безпеці України, підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, на виконання завдань невстановленого співробітника ГРУ ГШ зс рф з позивним «Друг», перебуваючи за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив збирання відомостей військових об`єктів, місць зберігання озброєння, військової техніки та особового складу військової частини НОМЕР_1 та передав зібрані відомості військового характеру вищезазначеній особі з позивним « ОСОБА_7 ».

Зокрема, о 22 годині 06 хвилин 28 січня 2026 року ОСОБА_5 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Samsung», імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , передав з використанням свого облікового запису « ОСОБА_8 » в Інтернет месенджері «TELEGRAM», який прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_4 , невстановленому співробітнику ГРУ ГШ зс рф з позивним «Друг» на обліковий запис, прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , копію електронного документу «Бойовий та чисельний склад особового складу та ОВТ 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 у оперативному підпорядкуванні УВ (с) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » станом на 18:00 27 січня 2026 року» за підписом командира 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_9 , реєстр. №1235дск.

Також, 12 лютого 2026 року ОСОБА_5 , продовжуючи свою неправомірну діяльність, аналогічним способом передав цій же особі фотознімки «Інженерно - технічного рішення на обладнання мостової переправи через р. Дністер в районі АДРЕСА_2 » за підписом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_10 , реєстр. №982 від 21 січня 2026 року.

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 №225дск від 28 січня 2026 року передача та розголошення зазначених відомостей завдасть шкоди обороноздатності та державній безпеці України.

О 17 годині 30 хвилин 12 лютого 2026 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, після чого йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні, а також продовження злочинної діяльності.

Строк застосованого слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 12 травня 2026 року.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 11 травня 2026 року до п`яти місяців, тобто до 12 липня 2026 року, для завершення якого необхідно: вжити заходи щодо скасування відповідних грифів секретності з матеріальних носіїв інформації, а саме з клопотань слідчого та з ухвал апеляційного суду про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій; встановити додаткових свідків у вказаному кримінальному провадженні, та допитати з приводу уточнення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення; провести повторний детальний огляд мобільного телефона, вилученого у підозрюваного, з метою фіксації інформації щодо вчинення кримінального правопорушення; проаналізувати отримані в ході проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій результати та з їх урахуванням, за наявності підстав повідомити ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри; призначити та провести судову комп`ютерно - технічну експертизу; виконати вимоги ст.ст.290 та 291 КПК України. Обставинами, які перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше є складність, великий обсяг слідчих дій та тривалий процес їх проведення, специфіка розслідування злочину.

З`ясувавши думку прокурора - в підтримку внесеного клопотання, а також часткові заперечення від сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне провадження №0000092 від 05 лютого 2026 року, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури в сфері оброни Південного регіону.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду з прав людини, у п-п. «с» п.1 ст.5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства (1994), суд визначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Обґрунтованість підозри доводиться: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05 січня 2026 року (про конкретні обставини звернення до нього підозрюваного ОСОБА_5 з пропозицією передачі відомостей про об`єкти військового призначення); відповідь військової частини НОМЕР_1 щодо передачі відомостей про об`єкти військового призначення; протоколом отримання добровільно наданого предмету від 30 січня 2026 року; протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 30 січня 2026 року; протоколом обшуку транспортного засобу від 12 лютого 2026 року, яким користувався ОСОБА_11 ; а також іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Незважаючи на отримані в суді дані про перше притягнення до кримінальної відповідальності, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Органом досудового розслідування продовжується здійснення слідчих дій в провадженні, в тому числі за участі свідків, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть тому можливість здійснювати неправомірний вплив на свідків для надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Окрім того, оскільки особу, ймовірно співробітника спецслужб російської федерації, який спонукав підозрюваного до вчинення вмінених останньому дій, до теперішнього часу не встановлено та не затримано, то така особа може відновити спілкування з підозрюваним та дати тому нові завдання, а тому не виключається, що підозрюваний може продовжити здійснення відповідної протиправної діяльності.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , посягає на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та інформаційну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого йому злочину, а також положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - до 09 липня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1