Справа № 539/1296/26
Провадження № 1-кс/539/167/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року місто Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубнах Полтавської області клопотання слідчого Слідчого відділу Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2026 року за № 0000169, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою, частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий Слідчого відділу Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області) ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2026 року за № 0000169, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою, частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України, в якому просив:

-накласти арешт на вилучені 25 березня 2026 року, під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 речі, а саме: грошові кошти в загальній сумі 500 грн. (номіналом 200 грн. № ЕЗ8138543, номіналом 100 грн. № ЗВ2582298, номіналом 100 грн. № ЕЗ4769264, номіналом 100 грн. № УЕ4884875 ), мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ;

-накласти арешт на вилучені 25 березня 2026 року, під час проведення освідування затриманого ОСОБА_5 речі, а саме: змиви з лівої та правої долоні ОСОБА_5 та контрольний зразок марлевого бинта;

-накласти арешт на вилучені 25 березня 2026 року, під час проведення санкціонованого обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме: 14 медичних блістрів по 10 пігулок, білого кольору з надписом «МЕТАФІН» та фрагмент медичного блістера в якому 5 пігулок, білого кольору ( загальна кількість 145 пігулок), два листки призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_5 ;

Вказані речові докази передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП по вулиці Монастирській 4, місто Лубни, Полтавської області, а два листки призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_5 приєднати до матеріалів кримінального провадження № 0000169.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2026 року за № 0000169, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 13 березня 2026 року, близько 11 години 26 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Броварська, поблизу будинку № 37, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_7 » за 500 грн. десять пігулок метадону, які, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-26/4990-НЗПРАП від 18.03.2026 року, містять наркотичний засіб метадон, загальною масою 0,047 г.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 25 березня 2026 року, близько 12 години 51 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_7 » за 500 грн, десять пігулок метадону, який відноситься до наркотичних засобів.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинений повторно.

25 березня 2026 року о 14 год. 31 хв., ОСОБА_5 фактично затримано, відповідно до статті 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частинами першою та другою статті 307 КК України.

25 березня 2026 року за вказаними фактами злочинної діяльності, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 307 КК України.

Під час особистого обшуку затриманого вилучено: грошові кошти в сумі 500 грн (номіналом 200 грн № ЕЗ8138543, номіналом 100 грн № ЗВ2582298, номіналом 100 грн № ЕЗ4769264, номіналом 100 грн № УЕ4884875), які при освітленні джерелом ультрафіолетового випромінювання освічуються яскравим зеленим кольором; мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

25 березня 2026 року під час проведення освідування ОСОБА_5 за допомогою двох фрагментів медичного бинта, з його лівої руки проведено змиви, які поміщено до окремих паперових конвертів, а також контрольний зразок марлевого бинта поміщено до паперового конверту. Під час освітлення джерелом ультрафіолетового випромінювання на долоні ОСОБА_5 виявлено нашарування речовини зеленого кольору.

Крім цього, 25 березня 2026 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: 14 медичних блістерів по 10 пігулок білого кольору з написом «Метафін» та фрагмент медичного блістера, в якому 5 пігулок білого кольору (загальна кількість 145 пігулок); два листки призначення листки призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_5 .

25.03.2026, вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони зберегли на собі сліди скоєння злочину та мають значення для з`ясування обставин кримінального провадження.

Слідчий у поданому до суду клопотання також вказував, що у даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину та необхідне для призначення подальших експертиз. Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, є потреба накладення арешту на вищезазначене майно. Не застосування арешту на вказане майно може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину. На даному етапі досудового розслідування доведено факт того, що накладення арешту на вказане майно є доцільним і необхідним заходом та пропорційним втручанню у права особи, оскільки наявна реальна можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судовому засіданні прокурор Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 зазначив, що не заперечує щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказував, що не заперечує щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про арешт майна відомості, які мають значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, дійшов наступних висновків.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина друга статті 1 КПК України).Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом частини першої статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (частина друга статті 168 КПК України).

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 13 березня 2026 року, близько 11 години 26 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Броварська, поблизу будинку № 37, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_7 » за 500 грн. десять пігулок метадону, які, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-26/4990-НЗПРАП від 18.03.2026 року, містять наркотичний засіб метадон, загальною масою 0,047 г.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 25 березня 2026 року, близько 12 години 51 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_7 » за 500 грн., десять пігулок метадону, який відноситься до наркотичних засобів.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинений повторно.

25 березня 2026 року о 14 год. 31 хв., ОСОБА_5 фактично затримано відповідно до статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частинами першою та другою статті 307 КК України. Під час особистого обшуку затриманого вилучено: грошові кошти, в сумі 500 грн. (номіналом 200 грн. №ЕЗ8138543, номіналом 100 грн. №ЗВ2582298, номіналом 100 грн. №ЕЗ4769264, номіналом 100 грн. №УЕ4884875 ), які при освітленні джерелом ультрафіолетового випромінювання освічуються яскравим зеленим кольором; мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

Також 25 березня 2026 року під час проведення освідування затриманого ОСОБА_5 за допомогою двох фрагментів медичного бинта, з його лівої та правої руки проведено змиви, які поміщено до окремих паперових конвертів, а також контрольний зразок марлевого бинта поміщено до парового конверту. Під час освітленні джерелом ультрафіолетового випромінювання на долоні ОСОБА_5 виявлено нашарування речовини зеленого кольору

Крім цього, 25 березня 2026 року під час санкціонованого обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: 14 медичних блістрів по 10 пігулок, білого кольору з надписом «МЕТАФІН» та фрагмент медичного блістера в якому 5 пігулок, білого кольору (загальна кількість 145 пігулок); два листки призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_5

25 березня 2026 року вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони зберегли на собі сліди скоєння злочину та мають значення для з`ясування обставин кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина одинадцята статті 170 КПК України).

Так, в силу вимог статті 41 Конституції України, статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів КПК України передбачено дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу причетність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Враховуючи обставини можливого вчинення злочинів, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні, існує сукупність розумних підозр вважати, що зазначене слідчим майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

З урахуванням того, що слідчим у клопотанні, а також матеріалами, поданими в його обґрунтування, доведено, що майно, вилучене під час затримання підозрюваного та обшуку, є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя, враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що слідчий, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з указаним клопотанням.

Щодо вимоги слідчого у клопотанні про визначення місця зберігання арештованого майна, слідчий суддя зазначає наступне.

За змістом статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Вирішення питання в частині визначення місця зберігання арештованого майна, визнаного речовим доказом у кримінальному провадженні, є виключною компетенцією слідчого у кримінальному провадженні, отже слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на це майно не має компетенції визначати місце зберігання таких речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 170, 174, 370, 535 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Слідчого відділу Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2026 року за № 0000169, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 25 березня 2026 року, під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 речі, а саме: грошові кошти в загальній сумі 500 грн. (номіналом 200 грн. № ЕЗ8138543, номіналом 100 грн. № ЗВ2582298, номіналом 100 грн. № ЕЗ4769264, номіналом 100 грн. № УЕ4884875), мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

Накласти арешт на вилучені 25 березня 2026 року, під час проведення освідування затриманого ОСОБА_5 речі, а саме: змиви з лівої та правої долоні ОСОБА_5 та контрольний зразок марлевого бинта.

Накласти арешт на вилучені 25 березня 2026 року, під час проведення санкціонованого обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме: 14 медичних блістрів по 10 пігулок, білого кольору з надписом «МЕТАФІН» та фрагмент медичного блістера в якому 5 пігулок, білого кольору (загальна кількість 145 пігулок), два листки призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1