Дата документу 16.02.2026 Справа № 331/3630/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/3630/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/346/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 16 лютого 2026 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 листопада 2022 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

- 10 березня 2025 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.209 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відео конференції з приміщенням ДУ «Солонянська ВК (№21)»,

захисника - адвоката ОСОБА_9 .

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_10 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня 2025 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, та виправдано у зв`язку із відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.

Визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна.

На підставі положень ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2022 року, та призначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання, у виді позбавлення волі строком на вісім років два місяці із конфіскацією майна.

На підставі положень ч.4 ст.70 КК України, частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року, та визначено остаточне покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі на строк вісім років шість місяців з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ухвалено обраховувати з дати набрання вироком законної сили.

Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 квітня 2024 року до дати набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.

Стягнуто із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) гривень 36 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 1 123 390 (один мільйон сто двадцять три тисячі триста дев`яносто) грн. 96 коп.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.209 КК України, та призначити йому покарання: за ч.5 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, за ч.1 ст.209 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

На підставі положень ч.4 ст.70 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 березня 2025 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 9 місяців з конфіскацією майна.

На підставі положень ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2022 року, та призначити покарання, у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що не оскаржуючи фактичні обставини справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, доведеність вини останнього у вчиненні вказаного злочину, кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.5 ст.185 КК України, вважає, що оскаржуваний вирок в частині визнання ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, і виправдання за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, є незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор вважає, що висновки суду, викладені у вироку, є необґрунтованими і хибними, адже при винесенні рішення судом не враховано того, що стаття 209 КК України не вказує на конкретний злочинний спосіб, за допомогою якого одержано майно - предмет розглядуваного кримінального правопорушення, на кваліфікацію за ст.209 КК України не впливає.

Посилається на те, що законодавцем визначено, що за ст.209 КК України відповідальність настає за наявності однієї з таких умов: набуття, володіння, використання, розпорядження майном, які очевидно одержані злочинним шляхом; ті самі дії з цим майном, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Вказує, що предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, законодавець визначає майно, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Таким чином, прокурор вважає, що майно виступає предметом легалізації за умови, що його одержання відбулося заздалегідь і було поєднано з порушенням норм кримінального законодавства України.

Зазначає, що судом першої інстанції надана невірна правова оцінка діям ОСОБА_6 , а доводи суду з приводу того, що дії обвинуваченого в частині розпорядження викраденим майном не охоплюються ст.209 КК України, є хибними, адже ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, які містять різні склади злочину.

Прокурор вказує, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України, є закінченим, адже обвинувачений після вчинення злочину перейшов умовну межу, спрямовану на таємне викрадення грошових коштів потерпілого і, маючи у своєму розпорядженні грошові кошти, які хоч і знаходились на банківському рахунку потерпілого та здобуті ОСОБА_6 злочинним шляхом, а саме внаслідок їх крадіжки, для реалізації свого злочинного умислу, який виявлявся у легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, шляхом укладення правочину, придбав ювелірні вироби, здійснив оплату шляхом карткового розрахунку, внаслідок чого отримав право користуватись даними ювелірними виробами.

Внаслідок неналежної правової оцінки дій обвинуваченого, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що ОСОБА_6 при вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, усвідомлював відповідне джерело походження майна (у вигляді грошових коштів), яке він одержав заздалегідь та прямо в результаті вчинення кримінального правопорушення, здійснив дії, спрямовані на маскування незаконного походження такого майна, шляхом вчинення правочину з майном, придбав ювелірні вироби для особистого користування.

Тобто, ОСОБА_6 здійснив всі необхідні дії, що характеризують об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, а саме: набуття майна, що одержане унаслідок вчинення предикатного діяння, яке проявилось у отриманні ОСОБА_6 такого майна, та усвідомленні останнім його відповідного походження; володіння майном, одержаним злочинним шляхом, що проявилось у фактичному перебуванні такого майна у ОСОБА_6 , який мав можливість впливати на нього; розпорядження майном, одержаним внаслідок вчинення предикатного злочину, яке проявилось у процесі отримання ОСОБА_6 користі від майна, використання певних властивостей майна; використання майна, одержаного злочинним шляхом, що проявилось у вилученні ОСОБА_6 у тій чи іншій формі корисних властивостей такого майна для задоволення потреб.

Апелянт вважає, що вказаний вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Окрім цього, зазначає, що відповідно до положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилається на те, що із приписів ст.ст.70, 71 КК України та роз`яснень, які містяться у п.25 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», убачається, що у випадку, коли після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, по справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після ухвалення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70 та і ст.71 КК України: спочатку за правилами ч.4 ст.70 КК України, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після ухвалення першого вироку, відповідно до ч.1 ст.71 КК України.

Крім того, згідно з правилами ч.4 ст.70 КК України, в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Проте, суд вказаних вимог не дотримався.

Так, оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, яке мало місце до постановлення вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 березня 2025 року.

За таких обставин, суд першої інстанції після призначення ОСОБА_6 покарання за злочин, передбачений ч.5 ст.185 КК України, мав визначити йому покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року, і після цього призначити остаточне покарання на підставі ст.71 КК України, з урахуванням вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року.

Крім цього, у строк покарання слід зарахувати покарання, відбуте за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше засуджена за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 16 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скористався тим, що ОСОБА_8 залишив йому на зберігання свою банківську картку відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка прив`язана до рахунку № НОМЕР_2 та повідомив пін-код до неї, а також скориставшись тим, що ОСОБА_8 за його злочинними діями не спостерігає, ОСОБА_6 шляхом зняття грошових коштів у банкоматах, банківських переказів та здійснення розрахунків у терміналах, розташованих на території Олександрівського району, міста Запоріжжя, а саме:

- за період часу з 16 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року здійснив перерахування грошових коштів на власну банківську картку «А-банк» № НОМЕР_3 на загальну суму 144 880 гривень 80 копійок (сто сорок чотири тисячі вісімсот вісімдесят гривень вісімдесят копійок);

- за період часу з 16 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року здійснив зняття грошових коштів на загальну суму 741 500 гривень (сімсот сорок одна тисяча п`ятсот гривень);

- 19 листопада 2023 року о 10 год. 19 хв., здійснив купівлю ювелірних виробів в магазині «Золотий Вік», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.38, на загальну суму 28 480 гривень;

- 20 листопада 2023 року о 18 год. 26 хв., здійснив купівлю ювелірних виробів в магазині «Zolota koroleva», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.53, на загальну суму 28 427 гривень;

- 23 листопада 2023 року о 13 год. 33 хв., здійснив купівлю одягу в магазині «Shop ELLE», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.147, на загальну суму 1 170 гривень;

- 23 листопада 2023 року о 17 год. 28 хв., здійснив купівлю електроніки в магазині «Техносток», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Металургів, буд.16, на загальну суму 1 019 гривень;

- 24 листопада 2023 року о 14 год. 03 хв., здійснив покупку товару в магазині «Єва 10109», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Базарна, буд.9-А, на загальну суму 3 640 гривень 96 копійок;

Таким чином, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 949 117 гривень 76 копійок (дев`ятсот сорок дев`ять тисяч сто сімнадцять гривень сімдесят шість копійок), що є особливо великим розміром та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Формулювання обвинувачення, які пред`явлено особі і визнано Судом не доведеним.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, достовірно знаючи про походження грошових коштів, діючи умисно, достовірно знаючи, що грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 201 787 гривень 80 копійок (двісті одна тисяча сімсот вісімдесят сім гривень, вісімдесят копійок) протиправно отримані ним шляхом перерахування грошових коштів з банківської картки потерпілого АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , рахунок № НОМЕР_2 на власну банківську картку «А-банк» № НОМЕР_3 , шляхом зняттям готівки в банкоматах Олександрівського району, міста Запоріжжя, а також оплати товарів під виглядом правомірного розпорядження коштами.

У подальшому ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, вчинив фінансові операції з вказаними коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання та маскування незаконного походження таких коштів та володіння ними, прав на такі кошти, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуття та володіння коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а саме:

- 19 листопада 2023 року о 10 год. 19 хв., здійснив купівлю ювелірних виробів в магазині «Золотий Век» за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.38, на загальну суму 28 480 гривень;

- 20 листопада 2023 року о 18 год. 26 хв., здійснив купівлю ювелірних виробів в магазині «Zolota koroleva», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.53, на загальну суму 28 427 гривень;

- 28 грудня 2023 року о 08 год. 59 хв., здійснив переказ грошових коштів з банківської картки потерпілого на власну банківську картку на загальну суму 28 140 гривень;

- 28 грудня 2023 року о 09 год. 02 хв., здійснив переказ грошових коштів з банківської картки потерпілого на власну банківську картку на загальну 28 140 гривень;

- 28 грудня 2023 року о 16 год. 11 хв., здійснив переказ грошових коштів з банківської картки потерпілого на власну банківську картку на загальну суму 29 145 гривень;

- 28 грудня 2023 року о 16 год. 13 хв., здійснив переказ грошових коштів з банківської картки потерпілого на власну банківську картку на загальну суму 29 145 гривень;

- 28 грудня 2023 року о 16 год. 14 хв., здійснив переказ грошових коштів з банківської картки потерпілого на власну банківську картку на загальну суму 29 145 гривень;

- 06 січня 2024 року о 14 год. 56 хв., здійснив переказ грошових коштів з банківської картки потерпілого на власну банківську картку на загальну суму 1 165 гривень 80 копійок, таким чином фактично розпорядившись зазначеними грошовими коштами на власний розсуд.

Отже, своїми злочинними діями ОСОБА_6 , розпорядився майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом в загальному розмірі 201 787 гривень 80 копійок (двісті одна тисяча сімсот вісімдесят сім гривень, вісімдесят копійок).

Згідно з обвинувальним актом, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.5 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану. Крім того, дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.209 КК України як набуття, володіння, використання розпорядження майном, щодо якого фактичні дані свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції з таким майном, зміна форми (перетворення) такого майна.

Суд дійшов висновку, що дослідженими доказами підтверджено вчинення крадіжки у особливо великому розмірі, та кваліфікував дії останнього за ч.5 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Заслухавши:

доповідь судді;

прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, додатково просив зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому його попереднє ув`язнення у період з 24 квітня 2024 року по 08 травня 2025 року, з 09 травня по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день;

потерпілого, який вказав, що не наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого, для нього головне, щоб обвинувачений відшкодував завдану шкоду;

обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону в цілому відповідає.

При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до обвинувального акта, обвинуваченому ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.209 КК України. Тобто, дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та як набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції з таким майном, зміна форми (перетворення) такого майна.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не заперечував.

Щодо обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснив, що працював адміністратором хостелу, у листопаді 2023 року туди заселився потерпілий ОСОБА_8 . Обвинувачений пояснив правила проживання у хостелі, та пояснив що у разі вживання на території хостелу алкогольних напоїв - накладається грошове стягнення. У хостелі потерпілий проживав до кінця січня 2024 року. Після заселення потерпілий передав обвинуваченому свою банківську картку, два мобільні телефони та свій паспорт, періодично просив знімати йому гроші, придбавати їжу, алкоголь та одяг. Обвинувачений вказав, що стягував із потерпілого штрафні санкції за розпивання алкогольних напоїв. На уточнюючі питання ОСОБА_6 вказав, що будь-яких записів щодо сплати штрафів не вів. Суми штрафів надходили до загальної каси. Через деякий час, гроші на картковому рахунку потерпілого закінчилися (700-800 тисяч гривень), обвинувачений повідомив про ці обставини потерпілого. ОСОБА_8 пояснив, що має депозит, який ОСОБА_6 , за допомогою доступу до клієнт-банку потерпілого у телефоні, перевів на картку та зняв готівкою. Потерпілий був присутній. Також, обвинувачений підтвердив придбання ювелірних виробів, однак зазначив, що потерпілий дозволив його дружині їх придбати. Куди витратив значні грошові кошти, які зняв із картки потерпілого вказати не міг. Також, не зміг пригадати, куди витрачав грошові кошти, які перевів на свою банківську карту із рахунку потерпілого.

У судових дебатах обвинувачений підтвердив, що брав гроші у потерпілого, однак вважає, що його дії кваліфіковані невірно. Вказав, що розкаюється у вчиненому та просив суворо його не карати.

На підтвердження висунутого обвинувачення було досліджено допит потерпілого, оскільки забезпечити допит потерпілого у судовому засіданні не вдалося, у зв`язку із виконанням ним бойових завдань.

Так, згідно з ухвалою слідчого судді, потерпілий був допитаний 22 квітня 2024 року у порядку ст.225 КПК України із залученням до допиту сторони захисту ( ОСОБА_6 та його захисника), сторона захисту реалізувала своє право на проведення перехресного допиту.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що у Запоріжжі він проходив ВЛК у листопаді 2023 року. Не знаючи міста, недалеко від госпіталю побачив вивіску Хостел , та вирішив у ньому заселитися. Під час заселення познайомився із адміністратором ОСОБА_6 (обвинуваченим). Адміністратор пояснив, що цінні речі краще віддати йому на зберігання. Потерпілий передав обвинуваченому два мобільних телефони, військовий квиток із банківською карткою . рюкзак та 6000 готівкою. Для того, що адміністратор ОСОБА_6 або його дружина придбавали йому продукти харчування, цигарки та алкоголь, повідомив пін-код від своєї банківської картки. Знімати готівку із банківської картки не дозволяв, також, не надавав дозволу на придбання ювелірних прикрас, або переказу грошових коштів на іншу картку. У грудні місяці перший раз попросив ОСОБА_6 віддати банківську картку, однак той весь час говорив, що картка у дружини, а потім сказав, що на ній немає грошей. На уточнюючі запитання потерпілий вказав, що міг повідомити пароль від банкінгу на телефоні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Коли дізнався, що на банківському рахунку дійсно немає грошей, був шокований.

Просив зобов`язати ОСОБА_6 відшкодувати завданий збиток. На призначенні суворого покарання не наполягав.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказала, що працює продавцем ювелірних прикрас у магазині прикрас за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 «Золотий Вік». Вона пам`ятає обвинуваченого ОСОБА_6 , який приходив до магазину два рази: один раз сам, другий раз із жінкою, та придбав ювелірні вироби за готівку: золотий браслет, золоту каблучку та золоту обручку на загальну суму близько 30 000 грн. Також ОСОБА_13 підтвердила участь її у слідчих діях, під час яких вона впізнала ОСОБА_6 та жінку, з якою він приходив, по фотознімках.

Допитана у судовому засіданні дружина обвинуваченого - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Свідок пояснила, що під час роботи адміністратором в хостелі її чоловік ОСОБА_6 познайомився із потерпілим ОСОБА_8 . Потерпілий заселився до костелу, оскільки переховувався від органів військового правопорядку, самовільно залишив військову частину. Під час заселення віддав свою картку, мобільний телефон та паспорт, також просив купувати йому продукти та алкоголь. Також, свідок пам`ятає, що потерпілий просив придбати йому спортивний костюм. Свідок вказала, що потерпілий дозволив її чоловіку ОСОБА_6 користуватися карткою для власних потреб. Свідок пояснила, що потерпілий на знак подяки прибав свідку три золоті каблучки і ланцюжок.

Також, стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 надано такі документи, які досліджені судом, а саме:

- протокол огляду речей від 04 квітня 2024 року, мобільного телефону «ZTE BLADE A71 (ZTE A7030)» в корпусі синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , з SIM карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_6 . Під час огляду телефону в браузері «GOOGLE» виявлено, що в історії входу в облікові записи збережена інформація про: ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 (обліковий запис потерпілого). До протоколу додано скрін-шоти з мобільного телефону;

- виписку з АТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку НОМЕР_7 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору MDNWFC8 від 26 травня 2022 року за період 01 листопада 2023 року - 30 листопада 2023 року, що належить ОСОБА_8 .

Згідно з випискою, 30 листопада 2023 року о 19:51 з відділення банку за адресою м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.38 відбулось зняття готівки на суму 20000 грн.; 30 листопада 2023 року о 19:49 з банкомату А0701938, BRANCH 100070357 відбулось 2 зняття готівки на суму 20000 грн. та 20000 грн.; 24 листопада 2023 року о 18:50 з відділення банку за адресою м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 38 відбулось зняття готівки на суму 14000 грн.; 24 листопада 2023 року о 14:03 в магазині Єва 10139 в м.Запоріжжя, по вул.Базарна, буд.9-а була здійснена покупка косметики на суму 3640,96 грн.; 23 листопада 2023 року о 17:28 в магазині ТЕХНОСТОК в м.Запоріжжя, пр.Металургів, буд.16 була здійснена покупка електроніки на суму 1019,20 грн.; 23 листопада 2023 року о 13:33 в магазині SHOP ELLE ZAPORIZHYA була здійснена покупка одягу на суму 1170 грн.; 23 листопада 2023 року о 13:05 з банкомату А00700091, BRANCH 100070265 відбулось 2 зняття готівки на суму 20000 грн. та 20000 грн.; 22 листопада 2023 року о 18:29 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 22 листопада 2023 року о 10-07 з банкомату А0701938, BRANCH 100070357 відбулось 2 зняття готівки на суму 20000 грн. та 20000 грн.; 22 листопада 2023 року о 10:04 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 21 листопада 2023 року о 18:21 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 21 листопада 2023 року о 13:10 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 21 листопада 2023 року о 09:37 з банкомату А0701938, BRANCH 100070357 відбулось 2 зняття готівки на суму 20000 грн. та 20000 грн.; 21 листопада 2023 року о 09:34 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 20 листопада 2023 року о 18:26 в магазині ZOLOTA KOROLEVA ZAPORIZHZHIA була здійснена покупка на суму 28427 грн.; 20 листопада 2023 року о 16:52 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось 2 зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн. та 20000 грн.; 20 листопада 2023 року о 06:26 з банкомату А0701938, BRANCH 100070357 відбулось 2 зняття готівки на суму 20000 грн. та 20000 грн.; 20 листопада 2023 року о 06:22 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 19 листопада 2023 року о 13:34 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 19 листопада 2023 року о 10:19 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 була здійснена покупка в магазині ЗОЛОТОЙ ВЕК га суму 28480 грн.; 19 листопада 2023 року о 10:08 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 19 листопада 2023 року о 10:05 з банкомату А0701938, BRANCH 100070357 відбулось 2 зняття готівки на суму 20000 грн. та 20000 грн.; 19 листопада 2023 року о 05:04 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 18 листопада 2023 року о 21:57 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 18 листопада 2023 року в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 18 листопада 2023 року о 15:00 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось 2 зняття готівки в банкоматі на суму 8000 грн. та 8000 грн.; 18 листопада 2023 року о 09:42 з банкомату А0701938, BRANCH 100070357 відбулось зняття готівки на суму 20000 грн.; 18 листопада 2023 року о 09:29 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 8000 грн.; 18 листопада 2023 року о 09:18 з банкомату А0701938, BRANCH 100070357 відбулось зняття готівки на суму 20000 грн.; 17 листопада 2023 року о 20:25 та о 15:15, 06:55 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось 3 зняття готівки в банкоматі на суму 9000 грн. та 20000 грн., 20000 грн.; 17 листопада 2023 року о 15:17 з банкомату А0701938, BRANCH 100070357 відбулось зняття готівки на суму 20000 грн.; 1871.2023 о 150:58 з банкомату 00008 JSCB INDUSTRIALBANK відбулось зняття готівки на суму 10000 грн.; 16 листопада 2023 року о 21:27 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.;

- виписку з АТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку НОМЕР_7 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору MDNWFC8 за період 01 грудня 2023 року -23 лютого 2024 року, що належить ОСОБА_8 . Згідно з випискою, 12 грудня 2023 року о 15:24 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 12000 грн.; 10 грудня 2023 року о 08:20 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 8000 грн.; 05 грудня 2023 року о 19:12 в м.Запоріжжя, пр.Соборний, 38 відбулось зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.;

- копію заяви про приєднання SAMDNWFD000, згідно з якою ОСОБА_8 27 липня 2023 року щодо відкриття вкладу «Стандарт» строком на 5 місяців з початковою сумою в 300 000 грн.;

- протокол огляду місця події від 04 квітня 2024 року, ділянку місцевості, що розташована неподалік будинку 2 по вул.Олександрівська в м.Запоріжжя. На ділянці знаходиться чоловік, який представився ОСОБА_6 . ОСОБА_6 пояснив, що знімав та переказував грошові кошти з банківської карти малознайомого Вадима. Після ОСОБА_6 дістав з кишені банківську карту А-банк НОМЕР_3 та мобільний телефон REDMI NOTE 12 PRO в корпусі білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 з SIM картою НОМЕР_10 , НОМЕР_11 . ОСОБА_6 пояснив, що на вказану банківську карту переказував гроші ОСОБА_6 , після чого добровільно увійшов до мобільного додатку «А-банк», в ході огляду якого виявлено перекази з картки заявника на банківську картку ОСОБА_6 .. Під час огляду виявлено та вилучено банківську картку НОМЕР_3 , а також мобільний телефон REDMI NOTE 12 PRO з двома SIM картами. До протоколу додано фото таблицю зі скрін-шотами з додатку, де виявлені транзакції з банківських карток;

- протокол огляду речей від 11 квітня 2024 року слідчим СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 проведено огляд DVD-R диск, отриманого в порядку ст.40, 93 КПК України в АТ КБ «Приватбанк». При відтворенні зображень на диску було встановлено, що вироблені фотознімки фіксуються камерами спостереження, встановленими в банкоматах у період часу з 16 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року, а також наявна інформація, а саме відомості про рух коштів по рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_8 за період з 14 листопада 2023 року по 27 січня 2024 року. На вказаних зображеннях видно особу чоловічої статі (як встановлено досудовим розслідуванням - ОСОБА_6 . У виписці про рух коштів по рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_8 за період з 14 листопада 2023 року по 27 січня 2024 року наявна інформація про обготівкування, зняття, переказ грошових коштів та оплату товарів. До протоколу додана фото таблиця із зображенням на відеокамері банкомату ОСОБА_6 , а також диск із вказаною інформацією та зображеннями. Інформація отримана від банку повністю співпадає із інформацією у виписці по картковому рахунку, яка була надана потерпілим, та описана вище;

- лист представника ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс» і компанія» №7641/41/04-2024 від 07 червня 2024 року, згідно з якою перевіркою облікових та реєстраційних даних відокремлених підрозділів ломбарду Повне Товариство «Ломбард «Перший» Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» і компанія» встановлено декілька фактів надання фінансового кредиту під заставу майна гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: 29 лютого 2024 року за Договором фінансового кредиту та застави Позичальник отримав грошові кошти в розмірі 2799 грн під заставу ювелірного виробу із золота 585 проби, загальною вагою 2,27 гр строком застави до 06 березня 2024 року. 03 березня 2024 року Позичальник повернув Кредит Кредитодавцю, а Кредитодавець повернув Позичальнику заставне майно: 29 лютого 2024 року за договором фінансового кредиту та застави позичальник отримав грошові кошти в розмірі 2799,00 грн. під заставу ювелірного виробу із золота 585 проби (каблучка), загальною вагою 2,21 гр строком застави до 06 березня 2024 року. 03 березня 2024 року позичальник повернув кредит кредитодавцю, а кредитодавець повернув позичальнику заставне майно; 12 березня 2024 року за договором фінансового кредиту та застави позичальник отримав грошові кошти в розмірі 2799,00 грн. під заставу ювелірного виробу із золота 585 проби, загальною вагою 2,27 гр строком застави до 18 березня 2024 року, але обов`язки по договору не виконав, у зв`язку із чим кредитодавець на підставі п.6.12 договору звернув стягнення на майно, передане у заставу; 13 березня 2024 року за договором фінансового кредиту та застави позичальник отримав грошові кошти в розмірі 4515,00 грн. під заставу ювелірного виробу із золота 585 проби (каблучка), загальною вагою 3,67 гр, строком застави до 19 березня 2024 року, але обов`язки по договору не виконав, у зв`язку із чим кредитодавець на підставі п.6.12 договору звернув стягнення на майно передане у заставу; 15 березня 2024 року за договором фінансового кредиту та застави позичальник отримав грошові кошти в розмірі 5928,00 грн. під заставу ювелірного виробу із золота 585 проби (каблучка), загальною вагою 3,65 гр, строком застави до 21 березня 2024 року, але обов`язки по договору не виконав, у зв`язку із чим кредитодавець на підставі п.6.12 договору звернув стягнення на майно передане у заставу; 19 березня 2024 року за договором фінансового кредиту та застави позичальник отримав грошові кошти в розмірі 3266,00 грн. під заставу ювелірного виробу із золота 585 проби ( обручка), загальною вагою 2,35 гр, строком застави до 25 березня 2024 року, але обов`язки по договору не виконав, у зв`язку із чим кредитодавець на підставі п.6.12 договору звернув стягнення на майно передане у заставу;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 17 квітня 2024 року, свідок ОСОБА_13 на 2 фотознімку впізнала особу чоловіка, який наприкінці листопада 2023 року здійснював купівлю ювелірних виробів на суму більше ніж 28000 грн. Чоловіка ОСОБА_13 впізнала за будовою голови, носа, вух, підборіддя та загальних рис обличчя. Згідно з довідкою до протоколу, на фотознімку №2 зображений ОСОБА_6 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 17 квітня 2024 року, де свідок ОСОБА_13 4 фотознімку впізнала жінку, якій наприкінці листопада 2023 року невідомий чоловік придбавав ювелірні вироби. Особу ОСОБА_13 впізнала за будовою голови, носа, вух, очей. Згідно з довідкою до протоколу, на фотознімку №4 зображена ОСОБА_14 ;

- висновок експерта №СЕ-19/108-24/8893-ЕК від 05 червня 2024 року. Згідно якого документально підтверджується перерахування грошових коштів з картки НОМЕР_4 на карту НОМЕР_3 , за період з 16 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року, в загальній сумі 144880,80 грн. (сто сорок чотири тисячі вісімсот вісімдесят гривень 80 копійок). Детально зазначено в додатку 1 до висновку експерта. Документально підтверджується зняття грошових коштів з картки НОМЕР_4 за період з 16 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року, на загальну суму 741500,00 грн (сімсот сорок одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок). Детально зазначено в додатку 2 до висновку експерта.

Проаналізувавши всі докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення доведено наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, в той же час не доведено поза розумним сумнівом те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 є склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Так, кримінальна відповідальність за ч.1 ст.209 КК України настає за набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, може виражатись в одній з трьох форм: (1) вчинення фінансових операцій та інших угод з грошовими коштами та іншим майном, здобутими завідомо злочинним шляхом; (2) використання коштів та іншого майна (здобутих завідомо злочинним шляхом) для здійснення підприємницької або іншої господарської діяльності; (3) створення організованих груп в Україні чи за її межами для легалізації (відмивання) грошових коштів та іншого майна, здобутих завідомо злочинним шляхом.

Об`єктом вказаного злочину є встановлений порядок здійснення підприємницької та іншої господарської діяльності з метою протидії залученню в економіку майна, одержаного злочинним шляхом.

Суб`єктом злочину повинна визнаватись осудна особа.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Особа, яка фактично використовує майно, здобуте злочинним шляхом, у формах, вказаних у ст.209 КК України, однак сумлінно помиляється щодо його походження, не несе відповідальність за цей злочин.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, щодо мотивів виправдування обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, колегія суддів звертає увагу на таке.

Долучені до матеріалів провадження стороною обвинувачення докази, також, не містять в собі відомостей, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України.

Дії ОСОБА_6 , зокрема і ті, що пов`язані з розпорядженням викраденим майном на свій розсуд, повністю охоплюються складом інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, а доводи прокурора в апеляційній скарзі про протилежне не є переконливими.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений здійснив купівлю ювелірних виробів (19 листопада 2023 року та 20 листопада 2023 року), а також здійснив перерахунок грошових коштів із банківської картки потерпілого на свою банківську картку (п`ять платежів 28 листопада 2023 року та один платіж 06 січня 2024 року), в той же час ці самі дії кваліфіковані прокурором у обвинувальному акті і як здійснення крадіжки майна потерпілого.

Отже, вказані вище операції фактично були способом крадіжки грошових коштів, що належать потерпілому.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, як під час судового розгляду, так і під час апеляційного провадження, не встановлено належних і беззаперечних доказів, які б доводили поза розумним сумнівом пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст.209 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії, які вказані стороною обвинувачення як вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, повинні кваліфікуватися, та вже кваліфіковані судом як вчинення крадіжки, склад злочину, передбаченого ст.209 КК України у цих діях відсутній.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, в діях обвинуваченого ОСОБА_6 , фактичним обставинам провадження відповідають.

В свою чергу, згідно з п.10 ч.1, ст.7, ч.ч.1, 2, 4 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В апеляційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування на спростування вищевказаних висновків суду.

Всі обставини провадження та докази судом дослідженні повно і всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та вказаним доказам надана правильна юридична оцінка, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, зокрема при призначенні обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів та вироків.

Так, зі змісту вироку убачається, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 , після визначення виду та розміру покарання за ч.5 ст.185 КК України, на підставі положень ч.1 ст.71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року та призначив ОСОБА_6 покарання, у виді позбавлення волі строком на вісім років два місяці із конфіскацією майна.

Після чого, на підставі положень ч.4 ст.70 КК України суд частково приєднав не відбуту частину покарання, призначеного обвинуваченому за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року, та визначив остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк вісім років шість місяців з конфіскацією майна.

В свою чергу, зі змісту положень ст.ст.70, 71 КК України та пункту 25 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», убачається, що у випадку, Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Окрім того, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Вказаних положень суд першої інстанції не дотримався, на що обґрунтовано вказує прокурор у своїй апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді.

З урахуванням викладеного, оскаржуваний вирок суду в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст.ст.407-409 КПК України.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, яке вчинено останнім до постановлення вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя щодо нього від 10 березня 2025 року.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно після призначення покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року, після чого призначити останньому остаточне покарання на підставі ст.71 КК України, з урахуванням вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року.

Також, колегія суддів вважає, що підлягає зарахуванню у строк відбування покарання ОСОБА_6 відбутий ним строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року у період з 09 травня 2025 року по 16 лютого 2026 року включно, а також попереднє ув`язнення останнього з 24 квітня 2024 року до 08 травня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч.5 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

На підставі положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 березня 2025 року, призначити останньому покарання за сукупністю злочинів - у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці з конфіскацією майна.

На підставі положень ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року, остаточно призначити останньому покарання за сукупністю вироків - у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 квітня 2024 року до 08 травня 2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання відбутий ним строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 березня 2025 року у період з 09 травня 2025 року по 16 лютого 2026 року включно.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вищевказана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Істотних порушень процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку, колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст.404-405, 407-409, 413, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня 2025 року, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст.185, ч.1 ст.209 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.5 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

На підставі положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом частково складання призначеного покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 березня 2025 року, призначити останньому покарання за сукупністю злочинів - у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці з конфіскацією майна.

На підставі положень ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2022 року, остаточно призначити останньому покарання за сукупністю вироків - у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 квітня 2024 року до 08 травня 2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання відбутий ним строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року у період з 09 травня 2025 року по 16 лютого 2026 року включно.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4