Справа № 991/5539/25
Провадження № 1-кп/991/81/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 15.03.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козацьке Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, тимчасово не працює, має спеціальне звання майора поліції, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження

09.06.2025 до Вищого антикорупційного суду зі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури надійшов для розгляду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 15.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 для розгляду кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09.06.2025 призначено підготовче судове засідання.

На підставі ухвали суду від 18.06.2025 та відповідно до протоколу від 18.06.2025 автоматизованого визначення складу колегії суддів для розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , члени колегії - судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 16.07.2025 призначений судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

19.02.2026 на стадії дослідження доказів сторони обвинувачення прокурор надав суду угоду про визнання винуватості від 18.02.2026, укладену із обвинуваченим ОСОБА_6 .

ІІ. Формулювання обвинувачення та частини статей закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, - прохання та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, або в інтересах третіх осіб, дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з наказом т.в.о. Голови Національної поліції України від 03.02.2023 № 123 о/с майора поліції ОСОБА_6 призначено з 01.02.2023 на посаду старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу (розслідування особливо важливих кримінальних проваджень) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень головного слідчого управління Національної поліції України.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий - це службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Процесуальний статус слідчого як учасника кримінального провадження та його повноваження визначені у ст. 40 КПК України та інших нормах цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 розділу І Положення про Головне слідче управління Національної поліції України, затвердженого Наказом Голови Національної поліції України від 27.11.2015 №127 (далі за текстом - Положення), Головне слідче управління Національної поліції України (далі за текстом - ГСУ НПУ) є структурним підрозділом апарату Національної поліції України, який забезпечує в межах повноважень виконання законодавства України про кримінальне провадження та є головним органом досудового розслідування в Національній поліції України. На ГСУ НПУ покладаються завдання з безпосереднього розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності (п. 6 ст. 1 розділу ІІ Положення).

Посадовою інструкцією старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу (розслідування особливо важливих кримінальних проваджень) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень головного слідчого управління Національної поліції України, затвердженої 15.06.2023 заступником Голови Національної поліції України - Начальником ГСУ, з якою ОСОБА_6 ознайомлений 23.06.2023, визначені його обов`язки, повноваження та права на вказаній посаді (у пунктах 2.1, 2.2, 3.1 розділу ІІ Посадової інструкції).

Ураховуючи положення зазначених актів, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді слідчого, був службовою особою, яка займає відповідальне становище відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України.

Встановлено, що старший слідчий в особливо важливих справах другого відділу (розслідування особливо важливих кримінальних проваджень) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 (далі за текстом - слідчий ОСОБА_6 ) у 2023 році та по квітень 2024 року здійснював досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002286 від 08.11.2021.

Також слідчий ОСОБА_6 з 28.08.2023 по квітень 2024 року здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001563 від 28.08.2023.

До повноважень слідчого ОСОБА_6 під час здійснення ним досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0002286 від 08.11.2021, № 0001563 від 28.08.2023, відповідно до вимог ст. 40, 170, 171 КПК України, входило проведення заходів, спрямованих на виявлення та розшук майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, якщо воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, та звернення до слідчого судді з клопотаннями про арешт майна, за погодженням з прокурором.

Згідно з постановою заступника Генерального прокурора від 03.05.2023 до складу групи прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0002286 від 08.11.2021, включено прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 (далі за текстом - прокурор ОСОБА_8 ), якого надалі відповідно до постанови заступника Генерального прокурора від 29.03.2024 призначено старшим групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою заступника Генерального прокурора від 31.08.2023 прокурора ОСОБА_8 включено до складу групи прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001563 від 28.08.2023.

Таким чином до повноважень прокурора ОСОБА_8 , під час здійснення ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням в кримінальних провадженнях № 0002286 від 08.11.2021 і № 0001563 від 28.08.2023, відповідно до вимог ст. 170, 171 КПК України, входило проведення заходів, спрямованих на виявлення та розшук майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, якщо воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, та звернення до слідчого судді з клопотаннями про арешт майна або погодження відповідних клопотань слідчого про арешт майна.

Прокурор ОСОБА_8 відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України, перебуваючи на посаді прокурора, був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Виконання доручень слідчого у кримінальному провадженні № 0002286 від 08.11.2021, а саме проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, згідно зі ст. 41 КПК України, з липня 2022 року здійснювалося оперуповноваженим 7-го відділу (протидії організованим злочинним групам у паливно-енергетичному комплексі, сфери природних ресурсів та екології) 2-го управління (протидії організованим формам злочинності в органах державної влади) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_9 , якого з 31.01.2024 наказом № 60 о/с начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України призначено на посаду головного оперуповноваженого 4-го (відділу протидії організованим злочинним групам у паливно-енергетичному комплексу, сфері природних ресурсів та екології) 8-го управління (протидії легалізації доходів, організованих злочинними групами) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі за текстом - оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 )

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002286 від 08.11.2021 слідчими ГСУ НПУ за оперативного супроводження працівників Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі за текстом - ДСР НПУ) в листопаді 2022 року проведено обшуки за місцем знаходження юридичних осіб, афілійованих зі ОСОБА_10 , а також працівників та службових осіб вказаних підприємств, під час яких вилучено майно (екскаватори, трактори, вантажні автомобілі та інша спецтехніка), на яке ухвалами слідчого судді накладено арешт.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 25.07.2023 слідчий ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

Також 25.07.2023 слідчий ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні повідомив ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України. 28.08.2023 прокурор ОСОБА_8 матеріали за підозрою ОСОБА_10 виділив у кримінальне провадження за № 0001563, проведення досудового розслідування в якому доручене групі слідчих, до складу якої включено слідчого ОСОБА_6 , та здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням доручене групі прокурорів, до складу якої включено прокурора ОСОБА_8 .

Виконання доручень слідчого у кримінальному провадженні № 0001563 згідно зі ст. 41 КПК України здійснювалось оперуповноваженим ДСР ОСОБА_9 .

У лютому-березні 2024 року, більш точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, у слідчого ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування кримінальних проваджень № 0002286 від 08.11.2021 та № 0001563 від 28.08.2023, а саме збору документів та інформації для звернення до слідчого судді з клопотаннями про накладення арештів на майно, яке належить ОСОБА_10 , підконтрольним йому підприємствам ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», ТОВ «Інтер-Вей», виник злочинний умисел, спрямований на висловлення прохання про одержання від ОСОБА_10 для себе та інших осіб неправомірної вигоди у невизначеному розмірі за невчинення ним та прокурором дій, пов`язаних з проведенням у ході досудового розслідування кримінальних проваджень № 0002286 від 08.11.2021, № 0001563 від 28.08.2023 обшуків та вилученням техніки, яка перебуває у власності ОСОБА_10 , підконтрольних йому юридичних осіб ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», ТОВ «Інтер-Вей», звернення до слідчого судді з клопотаннями про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_10 , його рідних, підконтрольних юридичних осіб, що було можливо через наявність наданих йому та прокурору службових повноважень.

Для реалізації свого умислу слідчий ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ГСУ НПУ за адресою: місто Київ, проспект Лобановського, 51, у лютому 2024 року залучив оперуповноваженого ДСР ОСОБА_9 , повідомивши йому про те, що ним встановлено, що вартість одного навантажувача складає близько 50 000 доларів США, а вони при цьому, розслідуючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 та пов`язаних з ним осіб, нічого не заробили, та запитавши, чи спілкується він зі ОСОБА_10 .

Встановивши, що оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 в 2023 році спілкувався зі ОСОБА_10 , який на даний час знаходиться за межами України, слідчий ОСОБА_6 , вступивши з оперуповноваженим ДСР ОСОБА_9 в попередню змову та залучивши його до протиправної діяльності, повідомив, що ОСОБА_9 необхідно буде зв`язатися зі ОСОБА_10 та попросити, щоб він надав неправомірну вигоду за невчинення надалі слідчим та прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, дій, спрямованих на звернення до слідчого судді з клопотаннями про накладення арешту на майно ОСОБА_10 , його близьких та підконтрольних йому юридичних осіб. У випадку, якщо ОСОБА_10 надасть неправомірну вигоду, то отримані кошти будуть поділені між ним, оперуповноваженим ДСР ОСОБА_9 та прокурором, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, у рівних частинах.

Оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 погодився на вказану пропозицію, запитавши про розмір неправомірної вигоди, яку необхідно попросити у ОСОБА_10 , на що слідчий ОСОБА_6 повідомив, що цей розмір він визначить разом з прокурором, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та пізніше назве його оперуповноваженому ДСР ОСОБА_9 .

Надалі слідчий ОСОБА_6 , розуміючи, що він не зможе реалізувати свій умисел без залучення прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та згідно з вимогами КПК України має повноваження самостійно звертатися до слідчого судді з клопотаннями про арешт майна, плануючи в подальшому повідомити прокурора ОСОБА_8 про свій умисел та залучити його до протиправної діяльності, запропонувавши йому частину неправомірної вигоди, яка буде отримана від ОСОБА_10 , за те, що той не буде звертатися до слідчого судді з клопотаннями про накладення арештів на майно ОСОБА_10 та підконтрольних йому осіб, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та в не встановлений час, повідомив оперуповноваженого ДСР ОСОБА_9 , що він погодив з прокурором прохання та отримання неправомірної вигоди у ОСОБА_10 в сумі 150 000 доларів США.

У подальшому, 06.03.2024, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_15 та під час телефонної розмови домовився з ним про зустріч.

07.03.2024, близько 11 год 30 хв, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , діючи на виконання домовленості зі слідчим ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, з метою одержання неправомірної вигоди, зустрівся зі ОСОБА_15 неподалік адміністративної будівлі Департаменту стратегічних розслідувань за адресою: місто Київ, вулиця Загорівська (раніше - Багговутівська), 2, та висловив йому прохання до ОСОБА_10 надати неправомірну вигоду в сумі 150 000 доларів США за невжиття слідчим і прокурором заходів до виявлення та подальшого арешту іншого майна, яке на праві власності належало ОСОБА_10 , на що ОСОБА_15 відмовився, але сказав, що необхідний час, щоб поспілкуватися з ОСОБА_10 .

Слідчий ОСОБА_6 , встановивши в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0002286 від 08.11.2021 наявність рухомого майна, що перебуває у власності підконтрольних ОСОБА_10 юридичних осіб, 27.02.2024, з використанням персонального комп`ютера, встановленого в його робочому кабінеті в приміщенні ГСУ НПУ за адресою: місто Київ, проспект Лобановського, 51, підготував клопотання до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва про арешти рухомого майна, а саме навантажувачів фронтальних, що перебувають у власності ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», залізничних вагонів - у власності ТОВ «Інтер-Вей», а також 04.03.2024 про арешт нерухомого майна, яке перебуває у власності ОСОБА_16 , яка є матір`ю ОСОБА_10 , від імені прокурора ОСОБА_8 , які з використанням застосунку для обміну миттєвими повідомлення «WhatsApp» (далі за текстом - месенджер «WhatsApp») направив йому.

Також слідчий ОСОБА_6 , встановивши в лютому 2024 року в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001563 від 28.08.2023 наявність у власності ОСОБА_10 навантажувача фронтального, підготував 27.02.2024 з використанням персонального комп`ютера, встановленого в його робочому кабінеті в приміщенні ГСУ НПУ за адресою: місто Київ, проспект Лобановського, 51, клопотання до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва про накладення на нього арешту, яке з використанням месенджера «WhatsApp» направив прокурору ОСОБА_8 .

Надалі клопотання про арешт майна, яке перебуває у власності ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», ТОВ «Інтер-Вей», ОСОБА_10 та ОСОБА_16 в березні 2024 року були роздруковані невстановленою в ході досудового розслідування особою та підписані прокурором ОСОБА_8

14.03.2024 клопотання про арешт майна, яке перебуває у власності ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», ТОВ «Інтер-Вей», прокурор ОСОБА_8 передав до Печерського районного суду міста Києва для розгляду слідчим суддею, але в цей же день їх відкликав, подавши відповідні заяви.

Надалі, після отримання згоди про надання неправомірної вигоди, вищезазначені клопотання не були подані ОСОБА_8 до суду.

20.03.2024 оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , використовуючи застосунок для обміну миттєвими повідомлення «Signal» (далі за текстом - месенджер «Signal»), провів спілкування зі слідчим ОСОБА_6 , у ході якого останній повідомив, що у ОСОБА_10 та ОСОБА_15 є час до 9 години ранку 21.03.2024 повідомити, чи погоджуються вони надати неправомірну вигоду, тому що завтра він буде знаходиться в Печерському районному суді міста Києва з клопотаннями про арешт майна, а саме навантажувачів, що належать ОСОБА_10 , ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», нерухомого майна, що належить ОСОБА_16

20.03.2024 о 17 год 27 хв оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_15 , у ході розмови повідомивши, що в нього є час до 9 ранку зустрітися з ним та повідомити про остаточне рішення його брата ОСОБА_10 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи за попередньою змовою зі слідчим ОСОБА_6 , 21.03.2024, близько 08 год 30 хв, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 зустрівся зі ОСОБА_15 біля ТЦ «Променада центр» за адресою: місто Київ, вулиця Овруцька, 18, та повідомив, що на даний час слідчий знаходиться у суді з клопотаннями про проведення обшуків та накладення арештів у вищевказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, ОСОБА_9 висловив ОСОБА_15 прохання надати для себе, службових осіб ГСУ НПУ, Офісу Генерального прокурора неправомірну вигоду в сумі 150 000 доларів США за невчинення дій слідчим та прокурором, пов`язаних з поданням нових клопотань про проведення обшуків та накладенням арештів на майно ОСОБА_10 , ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», пов`язаних зі ОСОБА_10 фізичних осіб, не створення перешкод у господарській діяльності вказаних юридичних осіб.

Крім того, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_15 у тому, що за умови одержання ним та іншими вищевказаними посадовими особами ГСУ НПУ, Офісу Генерального прокурора неправомірної вигоди, слідчий та прокурор у справі не будуть перешкоджати скасуванню арешту на майно судом, та подальшому його поверненню, а кримінальне провадження в найкоротші строки буде направлено до суду, через що припиняться слідчі дії та кримінальне переслідування ОСОБА_10 .

Також оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , маючи намір остаточно переконати ОСОБА_10 та ОСОБА_15 надати неправомірну вигоду, повідомив останньому, що вартість майна, на яке накладено арешт, складає понад 200 000 000 гривень, а тому сума неправомірної вигоди в розмірі 6 000 000 мільйонів гривень, що становить еквівалент 150 000 доларів США, не є істотною в порівнянні з ризиком втрати всього арештованого майна.

Задля недопущення подальшого порушення законних прав та інтересів ОСОБА_10 та інших пов`язаних з ним осіб, ОСОБА_15 , за погодженням зі ОСОБА_10 , погодились надати неправомірну вигоду оперуповноваженому ДСР ОСОБА_9 та службовим особам ДСР, ГСУ НПУ, Офісу Генерального прокурора.

Під час цієї ж зустрічі оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «Signal», зателефонував слідчому ОСОБА_6 та повідомив про готовність ОСОБА_10 та ОСОБА_15 надати неправомірну вигоду, а також про необхідність, у зв`язку з цим, неподання нових клопотань про накладення арештів на майно у кримінальних провадженнях щодо ОСОБА_10 та пов`язаних з ним юридичних та фізичних осіб.

Слідчий ОСОБА_6 , який у цей час перебував у приміщенні Печерського районного суду міста Києва, за адресою місто Київ, вулиця Володимирська, 15, та був записаний до кабінету 310, у якому приймаються клопотання, у тому числі про арешти майна, отримавши від оперуповноваженого ДСР ОСОБА_9 відомості, що ОСОБА_10 та ОСОБА_15 погодилися надати неправомірну вигоду, діючи умисно, на виконання попередньої домовленості з ним, з метою отримання неправомірної вигоди, пішов із суду, не подавши процесуальних документів, що стосувалися кримінальних проваджень № 0002286 від 08.11.2021, № 0001563 від 28.08.2023, а також інших, які він розслідував.

Оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 25.03.2024 о 19 год 42 хв, використовуючи месенджер «Signal», зателефонував слідчому ОСОБА_6 та в ході спілкування ОСОБА_6 повідомив, що вже запізно закривати справу відносно ОСОБА_10 .

У подальшому, 26.03.2024, близько 10 год 00 хв, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб зі слідчим ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі зі ОСОБА_15 повідомив, що неправомірна вигода в сумі 150 000 доларів США буде надана ОСОБА_10 за невчинення дій, пов`язаних із накладенням арешту на вантажну техніку та інше майно, яка перебуває у власності ОСОБА_10 , підконтрольних йому юридичних осіб, майно, яке належить його матері, а також невчинення перешкод щодо зняття арештів із раніше арештованого майна. Під час зустрічі ОСОБА_15 погодився надати неправомірну вигоду у строк до 03.04.2024.

Після вказаної зустрічі, 26.03.2024 о 10 год 09 хв оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «Signal», зателефонував слідчому ОСОБА_6 , повідомивши йому про результати зустрічі та що ОСОБА_15 погодився надати неправомірну вигоду у строк до 03.04.2024.

03.04.2024, близько 12 год 00 хв, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 повторно зустрівся зі ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 . У ході вказаної зустрічі ОСОБА_15 попросив ОСОБА_9 надати час для збору коштів у необхідній сумі, а також про проблемні питання щодо скасування арешту майна, які виникають у суді через позицію прокурора. При цьому, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_15 , що зателефонує і обговорить ці питання з прокурором ОСОБА_8 , який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні.

Надалі в присутності ОСОБА_15 оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «Signal», зателефонував прокурору ОСОБА_8 та в завуальованій формі обговорив готовність ОСОБА_15 найближчим часом надати неправомірну вигоду, а також проблемні питання зняття арешту з майна у кримінальному провадженні, порядку відшкодування збитків та можливості застосування до ОСОБА_10 у майбутньому міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі.

При цьому, прокурор ОСОБА_8 , не будучи на цьому етапі вчинення злочину обізнаним із намірами слідчого ОСОБА_6 та оперуповноваженого ДСР ОСОБА_9 про прохання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , вважаючи, що мова йде про проведення та завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0002286 від 08.11.2021, запевнив оперуповноваженого ДСР ОСОБА_9 у тому, що саме він буде прокурором у вищевказаному кримінальному провадженні, клопотання про арешти майна більше подаватися не будуть, а також, що він прийме до уваги експертизу сторони захисту, якою встановлено значно меншу суму збитків у кримінальному провадженні.

Також під час вказаної зустрічі оперуповноважений ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «Signal», зателефонував слідчому ОСОБА_6 та спитав, чи відомо йому, що прокурор заперечує проти зняття арештів, на що той відповів, що не знає, та запевнив, що ніхто в суди ходити не буде, та що він вже готує кримінальне провадження до завершення досудового розслідування та відкриття згідно ст. 290 КПК України.

Надалі 05.04.2024 оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «Signal», домовився із слідчим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_8 про зустріч, але не повідомивши при цьому прокурору ОСОБА_8 , що на ній буде обговорюватися процедура отримання неправомірної вигоди.

05.04.2024 у період часу з 12 год 57 хв по 13 год 30 хв оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 зустрівся з прокурором ОСОБА_8 навпроти приміщення Офісу Генерального прокурора по вулиці Василя Гусовського в місті Києві, о 13 год 13 хв до них підійшов слідчий ОСОБА_6 .

У ході зустрічі оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 повідомив слідчому ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_8 про готовність ОСОБА_10 надати неправомірну вигоду в сумі 150 000 доларів США за не накладення арештів на майно ОСОБА_10 та пов`язаних з ним юридичних осіб та заручився на це згодою з їх боку, у зв`язку з чим прокурор ОСОБА_8 з цього моменту прийняв рішення про спільне вчинення злочину, пов`язаного із отриманням неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за невчинення ним та слідчим ОСОБА_6 дій, пов`язаних з проведенням у ході досудового розслідування кримінальних проваджень № 0002286 від 08.11.2021, № 0001563 від 28.08.2023 обшуків, вилученням вантажної техніки, яка перебуває у власності ОСОБА_10 , підконтрольних йому юридичних осіб ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», ТОВ «Інтер-Вей», звернення до слідчого судді з клопотаннями про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_10 , його рідних, підконтрольних юридичних осіб, що було можливо через наявність наданих йому та слідчому ОСОБА_6 службових повноважень.

Також надалі слідчий ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_8 та оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою отримання неправомірної вигоди, обговорили питання щодо того, хто буде отримувати неправомірну вигоду, та вирішили, що оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 залучить для цього посередника, який безпосередньо отримає неправомірну вигоду від ОСОБА_15 та віддасть її оперуповноваженому ДСР ОСОБА_9 , який надалі передасть її слідчому ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_8 , при цьому кожен з них надасть посереднику по 3 300 доларів США зі своєї частини.

Вказана схема отримання неправомірної вигоди була узгоджена усіма учасника злочину: оперуповноваженим ДСР ОСОБА_9 , слідчим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_8 .

У період з 05.04.2024 по 09.04.2024, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 залучив свого знайомого, адвоката Особа_1, якому повідомив, що необхідно укласти договір про надання правової допомоги зі ОСОБА_15 та забрати від нього «документи», не повідомивши, які саме.

Діючи з метою приховування своєї злочинної діяльності, 09.04.2024 оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_15 та сказав, що одержуватиме неправомірну вигоду за посередництва адвоката, контактні дані якого повідомить пізніше.

У подальшому 10.04.2024, близько 13 год 00 хв, оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «WhatsApp», зателефонував ОСОБА_15 та повідомив номер мобільного телефону, на який повинен зателефонувати останній для того, щоб домовитись про зустріч та передати неправомірну вигоду в сумі 150 000 доларів США. При цьому, ОСОБА_9 сказав, що у випадку відмови надати неправомірну вигоду, досудове розслідування знову буде активізовано і арешти майна продовжаться.

Діючи на виконання вказівки оперуповноваженого ДСР ОСОБА_9 , 10.04.2024 ОСОБА_15 зателефонував на номер телефона, який повідомив йому ОСОБА_9 , що належить адвокату Особа_1, та повідомив про готовність зустрітися 11.04.2024 о 07 год 30 хв на території автозаправної станції «КЛО» за адресою: Київська область, селище міського типу Глеваха, вулиця Вокзальна, 2а.

10.04.2024 о 20 год 41 хв оперуповноважений ДСР ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «Signal», зателефонував слідчому ОСОБА_6 та повідомив йому, що наступного дня відбудеться зустріч посередника та ОСОБА_15 , під час якої останній передасть неправомірну вигоду.

Одразу після цієї розмови, о 20 год 42 хв, слідчий ОСОБА_6 , використовуючи месенджер «Signal», зателефонував прокурору ОСОБА_8 та повідомив йому, що передача неправомірної вигоди від ОСОБА_15 посереднику запланована на наступний день.

11.04.2024, близько 07 год 30 хв, слідчий ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою зі прокурором ОСОБА_8 , оперуповноваженим ДСР ОСОБА_9 , та за посередництва останнього, керуючись метою власного протиправного збагачення та збагачення вказаних осіб, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння, використовуючи додатково як посередника адвоката Особа_1 для прикриття своєї злочинної діяльності, одержав через останнього від ОСОБА_10 , який використав для цього свого брата ОСОБА_15 , на території АЗС «КЛО» за адресою: Київська область, селище міського типу Глеваха, вулиця Вокзальна, 2а, грошові кошти в сумі 150 000 доларів США, що згідно з офіційно встановленим курсом НБУ становить 5 853 480 грн, що складає особливо великий розмір, для себе, оперуповноваженого ДСР ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_8 , інших службових осіб ГСУ НПУ, Офісу Генерального прокурора за невчинення ним та прокурором ОСОБА_8 дій, пов`язаних з проведенням у ході досудового розслідування кримінальних проваджень № 0002286 від 08.11.2021, № 0001563 від 28.08.2023 обшуків, вилученням вантажної техніки, яка перебуває у власності ОСОБА_10 , підконтрольних йому юридичних осіб - ТОВ «Нерудбудпостач», ТОВ «Петраграніт», ТОВ «Інтер-Вей», зверненням до слідчого судді з клопотаннями про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_10 , його рідних, підконтрольних юридичних осіб, що було можливо через наявність наданих йому та прокурору ОСОБА_8 службових повноважень.

11.04.2024 співробітниками Національного антикорупційного бюро України була припинена злочинна діяльність оперуповноваженого ДСР ОСОБА_9 , оскільки він був затриманий в порядку ст. 208 КПК України після того, як отримав можливість розпорядитися одержаними грошовими коштами в сумі 150 000 доларів США.

ІІІ. Відомості про укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості

18.02.2026, на стадії судового провадження, прокурор першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинувачений ОСОБА_6 , з другої сторони, з участю захисника останнього - ОСОБА_7 , уклали угоду про визнання винуватості в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 15.03.2024. Угоду погодив заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_17 .

Угода містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію діяння ОСОБА_6 із зазначенням частини статі закону України про кримінальну відповідальність, яка відповідає тій, що зазначена в обвинувальному акті від 09.06.2025. Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 368 КК України.

В Угоді зазначено про добровільність її укладення сторонами.

За умовами Угоди ОСОБА_6 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину в обсязі висунутого обвинувачення та зобов`язався:

1) беззастережно визнати свою винуватість у вказаному обсязі під час судового провадження;

2) протягом 12 місяців після затвердження угоди про визнання винуватості Вищим антикорупційним судом перерахувати 300 000 грн на банківський рахунок для збору коштів на потреби сил оборони;

3) співпрацювати із прокурором та детективами у викритті кримінальних правопорушень (злочинів), які розслідуються та будуть розглядатися судом у кримінальному провадженні № ХХХ від (дата) та провадженнях, з якими воно буде об`єднане, та у виділених із них провадженнях шляхом надання правдивих викривальних показань та їх підтвердження під час судового провадження, зокрема щодо причетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення Особа 2_(прізвище, ім`я, по-батькові особи змінено судом на Особа 2, дата і номер кримінального провадження також змінені з метою нерозголошення цих даних, - відповідно до протокольної ухвали суду від 11.03.2026 року ).

Сторони врахували відсутність матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підстави для цивільної відповідальності відсутні, тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_6 від цивільної відповідальності.

Сторони узгодили призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, на що ОСОБА_6 дав свою згоду.

Так, сторони визнають наявність однієї обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує його покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (сприяння викриттю інших учасників злочину), а також вважають пом`якшуючою обставиною належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , та відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання.

З урахуванням таких обставин Угодою визначено ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з конфіскацією рухомого майна.

Також сторони узгодили звільнення ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В Угоді перелічені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди відповідно до ст. 476 КПК України.

ІV. Позиції учасників судового провадження щодо Угоди

Прокурор ОСОБА_5 підтримав подану Угоду та просив суд про її затвердження. Вказав на важливість співпраці обвинуваченого зі слідством, внаслідок якої були здобуті нові дані, що суттєво сприяють стороні обвинувачення у викритті іншої особи у вчиненні цього кримінального правопорушення, що розслідується в іншому кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю та беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого йому в обвинувальному акті від 09.06.2025. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Надав детальні пояснення щодо скоєння ним кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється та жалкує про вчинене.

Захисник ОСОБА_7 підтримав Угоду та просив її затвердити.

Щодо виконання судом вимог, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України

Під час судового засідання суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю розумів: право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження цієї Угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид і міру покарання та умови звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження Угоди судом. Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснені та йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

V. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам законодавства і при ухваленні вироку

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та Угоди, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

1. Про відповідність умов Угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону про кримінальну відповідальність

Сторони в судовому засіданні пояснили, що прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 уклали Угоду за ініціативою обвинуваченого, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 469 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).

Абзацом 6 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Діяння, передбачене ч. 4 ст. 368 КК України, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України належить до особливо тяжких злочинів та згідно з приміткою до ст. 45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням. Зазначений злочин вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що сформульоване в обвинувальному акті обвинувачення, яке відтворене і в Угоді, відображає усі істотні обставини вчинення діяння, що узгоджується із кримінально-правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_6 .

Укладання Угоди відповідає п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України, у тому числі в частині, що стосується вимоги про викриття обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення, підтвердження такої інформації доказами.

Так, за умовами Угоди ОСОБА_6 зобов`язався надати правдиві викривальні показання щодо причетності до вчинення злочину іншої особи - Особа 2, та підтвердити їх під час судового провадження щодо відповідної особи.

У судовому засіданні ОСОБА_6 розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що відповідні показання надав як свідок у іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії досудового розслідування, та запевнив, що вони правдиві, достовірні, повні.

Прокурор пояснив, що ОСОБА_6 надав викривальні показання (що підтверджуються іншими джерелами доказів) щодо себе та іншої особи, яка була залучена до вчинення злочину, у іншому кримінальному провадженні за № ХХХ від (дата), на підтвердження чого надав копію протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 24.02.2026. Такі показання, у сукупності з іншими доказами, дозволять стороні обвинувачення викрити іншу особу у співучасті у вчиненні злочину. ОСОБА_6 як безпосередній учасник частини подій, володіє інформацією та має підтвердити / деталізувати у межах відомих йому обставин роль та характер участі іншої особи як співучасника, який сприяв вчиненню злочину. Стороні обвинувачення буде значно складніше довести винуватість без показань ОСОБА_6 , вона позбавлена можливості отримати інформацію такого ж характеру, якості та доказового значення, як у показаннях ОСОБА_6 , з альтернативних джерел інформації. Тобто показання ОСОБА_6 є важливим та необхідним джерелом доказування для досудового розслідування у кримінальному провадженні № ХХХ від (дата) та судового розгляду (або в іншому кримінальному провадженні, з яким воно буде об`єднане, або у виділених з нього провадженнях).

Відповідно до обвинувального акта інкримінованим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням не завдано матеріальних збитків та не заподіяно такої шкоди, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, цивільний позов не заявлено. Тобто відсутні фактичні й правові підстави для відшкодування обвинуваченим збитків або шкоди у кримінальному провадженні.

На виконання вимог п. 6 ч. 2 ст. 470 КПК України укладення Угоди здійснено за погодженням іззаступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_18 .

З огляду на виконання правил п. 2 і абз. 6 ч. 4 ст. 469, п. 6 ч. 2 ст. 470 КПК України, суть діяння, у якому обвинуваченоОСОБА_6 , обставини, описані в обвинувальному акті, та підтвердження обвинуваченим цих обставин, сторони мають право укласти угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні№ 0000115 від 15.03.2024.

Зміст підписаної сторонами Угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, оскільки в ній зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для цього кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті іншої особи у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, узгоджене покарання, згода обвинуваченого на його призначення та звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання Угоди.

2. Щодо відповідності умов Угоди інтересам суспільства

Кримінальний процесуальний закон (п. 3, 4 ч. 1 ст. 470 КПК України) зобов`язує прокурора при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, у запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

У цьому кримінальному провадженні інтерес суспільства в затвердженні Угоди полягає в тому, аби забезпечити швидке здійснення судового провадження щодо особливо тяжкого злочину, що забезпечить повне, своєчасне і невідворотне покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у притягненні до кримінальної відповідальності інших учасників за вчинене ними кримінальне правопорушення, у запобіганні вчиненню інших кримінальних правопорушень обвинуваченим та іншими особами.

Суд зважає на те, що надання ОСОБА_6 правдивих викривальних показань щодо особи, яка, маючи корисливий мотив, своїми діями сприяла вчиненню злочину шляхом безпосереднього отримання коштів неправомірної вигоди для подальшої їх передачі, зокрема, і ОСОБА_6 , матиме важливе значення для подальшого перебігу кримінального провадження щодо такої особи, зміцнить доказову базу, сприятиме швидшому притягненню винної особи до кримінальної відповідальності, попередженню вчиненню такою особою іншого кримінального правопорушення.

За умовами угоди ОСОБА_6 зобов`язався перерахувати 300 000 грн на потреби сил оборони України, що в умовах повномасштабної військової агресії російської федерації проти України свідчить про додатковий суспільний інтерес - зміцнення обороноздатності держави.

На думку суду, є недоцільним застосовувати загальний порядок судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_6 , зважаючи на беззаперечне визнання ним своєї винуватості, характер та тяжкість злочину, у якому його обвинувачено, його особу, готовність сприяти стороні обвинувачення у викритті іншої особи у вчиненні особливо тяжкого злочину, ставлення до вчиненого, що вказує на бажання обвинуваченого виправитись.

3. Умови Угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб

Під час укладення Угоди був присутній захисник обвинуваченого - ОСОБА_7 (на виконання вимоги п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України), та умови Угоди не є невиправдано обтяжливими для кожної зі сторін.

Укладена угода не спрямована на вирішення питань про права, свободи чи інтереси осіб, які не є учасниками цього судового провадження.

У цьому кримінальному провадженні відсутній потерпілий, кримінальним правопорушенням не завдано шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, цивільний позов ніким не заявлено.

Водночас ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб. Як повідомив у судовому засіданні прокурор, зазначені в тексті обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вже уклали угоди про визнання винуватості, які затверджені судом, і вироки набрали законної сили. У зв`язку із цим, з метою не допустити порушення презумпції невинуватості особи, яка не є учасником цього судового провадження та яка не притягнута до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, суд у вироку використав умовне позначення (Особа 1) для мінімізації можливості ідентифікувати особу, про яку йде мова у вироку. Зазначення відомостей про інших осіб, їх посад чи іншої інформації, які зустрічаються в тексті вироку, здійснені для конкретизації обвинувачення ОСОБА_6 , що необхідно для достатньої повноти й однозначності викладення обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. У цьому вироку зроблені висновки і вирішені питання виключно щодо ролі та діянь обвинуваченого ОСОБА_6 , без констатації та оцінки дій інших осіб як кримінально караних.

Отже, суд встановив відсутність порушення Угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

4. Щодо добровільності укладення Угоди

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив своє бажання щодо укладення Угоди та просив суд затвердити її, вказавши, що ініціатором укладення останньої був він і зробив це добровільно.

Також обвинувачений та його захисники повідомили, що укладення Угоди не є наслідком будь-якого неправомірного впливу на них. Вказали, що насильства, примусу чи погроз до ОСОБА_6 ніхто не застосовував, будь-яких обіцянок чи пропозицій, ніж ті, що передбачені Угодою, їм ніхто не надавав.

Прокурор ОСОБА_5 вказав на спільне узгодження всіх зафіксованих в Угоді умов та підтвердив добровільність укладення Угоди з боку обох сторін.

У зв`язку з наведеним суд переконаний, що укладення Угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді.

5. Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за Угодою зобов`язань

Відповідно до п. 1 «Істотні для відповідного кримінального провадження обставини»), п. 2 Угоди передбачені такі обов`язки обвинуваченого ОСОБА_6 :

1) беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення під час судового провадження;

2) протягом 12 місяців після затвердження угоди про визнання винуватості Вищим антикорупційним судом перерахувати 300 000 грн (триста тисяч гривень) на рахунок Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим» за такими реквізитами: отримувач: Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим»; ; рахунок IBAN № НОМЕР_1 ; Банк: ПАТ КБ «ПриватБанк»; МФО: 305299; призначення платежу: «Благодійна допомога для збиття розвідувальних та ударних дронів»;

3) співпрацювати із прокурором та детективами у викритті кримінальних правопорушень (злочинів), які розслідуються та будуть розглядатися судом у кримінальному провадженні № ХХХ від (дата) та провадженнях, з якими воно буде об`єднане, та у виділених із них провадженнях шляхом надання правдивих викривальних показань та їх підтвердження під час судового провадження, зокрема щодо причетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення Особа 2.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив свою готовність та реальну можливість виконати передбачені Угодою зобов`язання.

Зазначене вище в пункті 1 зобов`язання за Угодою обвинувачений ОСОБА_6 виконав безпосередньо в судовому засіданні під час судового провадження.

З огляду на надані ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснення, суд вважає, що останній може надати правдиві викривальні показання у кримінальному провадженні № ХХХ від (дата). Такий висновок узгоджується із відомостями, які повідомив прокурор у судовому засіданні щодо вже наданих ОСОБА_6 показань у межах відповідного досудового розслідування, що сприяють викриттю іншої особи в її участі у вчиненні корупційного злочину. При цьому наявність та стадія такого кримінального провадження підтверджено наданими прокурором витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань і копією протоколу допиту свідка.

Також обвинувачений запевнив, що має можливість виконати умову Угоди в частині фінансового зобов`язання.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за Угодою зобов`язань.

6. Наявність фактичних підстав для визнання винуватості

Досліджені обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, Угода із наданими в судовому засіданні окремими документами і пояснення обвинуваченого дають суду можливість дійти висновку, що існують фактичні підстави для визнання ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, у якому його обвинувачено.

VI. Щодо узгодженого сторонами покарання

1. Про вид і міру покарання

За правилами ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

У п. 4 Угоди сторони узгодили ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки, з конфіскацією рухомого майна.

У цьому випадку сторони дотримались засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність - вимог ст. 55, 63, 65, 66, 67, 68 КК України.

Так, зі змісту Угоди вбачається, що при узгодженні покарання ОСОБА_6 враховано і дотримано положення ст. 65 КК України, а саме: сторони узгодили покарання в межах, установлених санкцією ч. 4 ст. 368 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; врахували характер і роль ОСОБА_6 та ступінь тяжкості вчиненого злочину, взяли до уваги особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; встановили наявність обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення - шляхом сприяння викриттю інших учасників злочину), та відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання.

Відомості щодо відсутності судимості підтверджуються дослідженою в судовому засіданні довідкою від 25.11.2024 із інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданою Департаментом інформатизації МВС України. Відповідно до відповіді від 19.11.2024 № 061/29/1-01/9860 ОСОБА_6 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває та медичну допомогу в КНП «Психіатрія» не отримував.

Згідно із характеристикою від 24.04.2024, наданою першим заступником начальника ГСУ НПУ, ОСОБА_6 за місцем служби характеризувався позитивно. ОСОБА_6 проходив службу в органах внутрішніх справ з вересня 2008 року до листопада 2015 року, у Національній поліції України - з 07.11.2015 до 16.02.2026, останньою посадою - старший слідчий в особливо важливих справах 2го відділу управління Головного слідчого управління Національної поліції України, має спеціальне звання майора поліції.

Наданими відомостями про актові записи про шлюб, про народження та повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та про народження підтверджено, що ОСОБА_6 одружений із 11.08.2018 та має двох малолітніх дітей 2019 р. і 2020 р. народження.

Пунктом 2 Угоди передбачено обов`язок ОСОБА_6 співпрацювати із прокурором та детективами у викритті кримінальних правопорушень, які розслідуються в іншому кримінальному провадженні, шляхом надання правдивих викривальних показань щодо причетності до вчинення цього ж злочину іншої особи. Як підтвердив прокурор, надання обвинуваченим означених викривальних показань під час досудового розслідування та в подальшому суду матиме важливе значення для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення та характеру участі і ролі в ньому іншої особи, для повного викриття та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, надав відповіді на запитання суду щодо обставин кримінального провадження, критично оцінює свою кримінально протиправну поведінку, готовий нести кримінальну відповідальність, обумовлену Угодою.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає критеріям необхідності та достатності для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Отже, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчинених діянь і особі винного, загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, та забезпечить досягнення мети його застосування.

2. Про застосування ст. 75, 76, 77 КК України

В Угоді сторони передбачили умову про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на підставі ч. 2 ст. 75 КК України.

Така умова Угоди відповідає нормам ч. 1, 2 ст. 75 КК України та ч. 1 ст. 472 КПК України.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 75 КК України визначено, що обмеження щодо застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені абзацом першим цієї частини, не застосовуються, якщо суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією. У кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років або іншого більш м`якого покарання, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на наведені норми законодавства, оскільки сторони уклали угоду про визнання винуватості щодо злочину, який належить до корупційних кримінальних правопорушень згідно з приміткою до ст. 45 КК України, та узгодили основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років і звільнення від його відбування з випробуванням, суд приймає рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом, при цьому іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Ураховуючи особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину та вид і міру узгодженого покарання, суд дійшов висновку про необхідність встановити іспитовий строк ОСОБА_6 тривалістю три роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Зважаючи на те, що 1) суд звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у кримінальному провадженні щодо корупційного кримінального правопорушення, 2) під час укладення Угоди сторони узгодили призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна стосовно рухомого майна обвинуваченого, тому, 3) з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КК України, суд призначає таке додаткове покарання в узгоджених сторонами Угоди межах.

VIІ. Висновок суду

Отже, суд встановив, що укладена сторонами в цьому кримінальному проваджені Угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність. Також суд не виявив підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Угода підлягає затвердженню.

VІIІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди

1. Запобіжний захід

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити раніше застосований запобіжний захід у виді застави на період до набрання вироком законної сили, та покласти на нього обов`язки з`являтись на виклики до суду та повідомляти суду про зміну місця проживання та роботи.

Обвинувачений та його захисник просили суд скасувати раніше застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, оскільки наразі немає потреби в застосуванні такого заходу забезпечення, а кошти застави повернути заставодавцям.

З приводу питання про застосуваннязапобіжного заходу щодо обвинуваченого суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 475, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд у вироку вирішує питання, зокрема про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду (п. 1 у ч. 1 ст. 177 КПК України). Одним з елементів підстави застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

З огляду на постановлення вироку, яким затверджується угода про визнання винуватості та обвинувачений визнається винуватим у вчиненні злочину, суд має прийняти рішення щодо застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу, який, на його переконання, є необхідним і буде достатньодієвим у цьому кримінальному провадженні.

Суд встановив, що на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.12.2024 у справі № 991/14040/24 на стадії досудового розслідування до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень, з покладенням шести обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк до 18.02.2025. У подальшому строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків не продовжувався.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді загальну суму застави внесли частинами: ОСОБА_6 в сумі 65 600 грн (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки 2 від 27.12.2024), ОСОБА_19 в сумі 130 000 грн, ОСОБА_20 в сумі 310 000 грн (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки 10 від 23.12.2024), ОСОБА_21 в сумі 100 000 грн (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки 6 від 24.12.2024).

З урахуванням зазначеного, наразі до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 605 600 гривень, а покладені на нього в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки вважаються скасованими внаслідок закінчення строку їх дії (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Суд не встановив порушень виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, покладених на нього судовим рішенням та передбачених кримінальним процесуальним законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд враховує, що ОСОБА_6 цим вироком визнається винуватим у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, що йому призначається основне покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, від відбування якого він звільняється з випробуванням, а додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах і конфіскація рухомого майна підлягають виконанню, що ОСОБА_6 тимчасово не працює, раніше (до лютого 2026 року) обіймав посаду старшого слідчого в ОВС у правоохоронному органі, одружений і має на утриманні двох малолітніх дітей. За умовами Угоди він зобов`язався співпрацювати зі стороною обвинувачення в іншому кримінальному провадженні. Зважаючи на такі обставини, суд вважає ймовірним ризик ухилення обвинуваченого від суду та відбування призначеного цим вироком покарання. Процесуальна поведінка обвинуваченого під час судового провадження свідчить, що визначений під час досудового розслідування розмір застави був достатнім для забезпечення належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків. У зв`язку із цим суд дійшов висновку про необхідність на строк до набрання вироком законної сили залишити чинним запобіжний захід у виді застави в раніше визначеному розмірі, та покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

2. Арешт майна

Сторони не повідомили суду і не надали судових рішень у кримінальному провадженні про накладення арешту на майно, питання про скасування або залишення якого необхідно було би вирішити цим вироком.

3. Речові докази

Сторони не надавали суду для дослідження в судовому засіданні будь-які речові докази та не повідомили про необхідність вирішення цим вироком питання про долю певних речових доказів у кримінальному провадженні за правилами, передбаченими ч. 9 ст. 100 КПК України.

4. Документи

Документи, передані суду сторонами кримінального провадження, підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України).

5. Процесуальні витрати

За змістом ст. 124, 126, 368 КПК України при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, суд повинен вирішити питання щодо процесуальних витрат, у тому числі на кого вони мають бути покладені та в якому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У судовому засіданні прокурор просив стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Суд встановив, що документально підтверджена загальна сума витрат, пов`язаних із залученням експертів, становить 42 128,96 грн (довідки про витрати на проведення судової експертизи - від 23.05.2024 № СЕ-19-24/34637-ДД Державного НДЕКЦ МВС України в сумі 7 572,80 грн, Сумського НДЕКЦ МВС України від 01.07.2024 № СЕ-19-24/8091-ЛД в сумі 9 087,36 грн, від 04.10.2024 № СЕ-19-24/9209-ВЗ в сумі 15 918,00 грн, від 09.10.2024 № СЕ-19-24/14699-ЛД в сумі 9 550,80 грн. Ці процесуальні витрати підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки суд ухвалює обвинувальний вирок щодо нього.

6. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

7. Підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру відсутні.

8. Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись статтями 369-371, 373-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Затвердити угоду від 18.02.2026 про визнання винуватості, яку уклали прокурор першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 15.03.2024.

2.Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з конфіскацією рухомого майна.

3.На підставі частин 2-4 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому основного покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, підлягає виконанню та строк його відбування обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КК України і за умовами угоди від 18.02.2026 про визнання винуватості додаткове покарання у виді конфіскації рухомого майна підлягає виконанню.

4.Залишити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень, застосований ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.12.2024 у справі № 991/14040/24, та покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суду про зміну місця проживання та місця роботи, - на строк до набрання вироком законної сили.

5.Документи, передані суду сторонами кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

6.Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у сумі 42 128,96 грн.

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

9.Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з положеннями ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

10.Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

11.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3