Справа № 496/301/26
Провадження № 1-кс/496/137/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання представника власника майна про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 08.01.2026 року, за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшла заява представника власника транспортного засобу в якій вона просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.01.2026 р. в частині користування та володіння на автомобіль «Ford Mondeo» р/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.06.2020, належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказує на те, що у подальшому застосуванні запобіжного заходу у вигляді арешту автомобіля необхідність відпала у зв`язку з проведеними слідчими діями.

Представника власника майна подав клопотання про проведення засідання за їх відсутності.

Прокурор у клопотанні до суду, просив провести розгляд без його участі, не заперечує проти часткового скасування арешту, а саме в частині користування автомобілем, оскільки отримані деякі експертні висновки, проте необхідно зберігати речовий доказ до закінчення кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000028 від 08.01.2026 року, за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.01.2026 року накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль «Ford Mondeo» р/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.06.2020, належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаної ухвали, у зв`язку з тим, що зазначене майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить власник майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Слідчий суддя враховує, що після ДТП пройшло значно часу та слідчим було оглянуто транспортний засіб, з метою не допущення порушення права особи на користування своїм майном, клопотання підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що часткове скасування арешту майна є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року в частині заборони користування на автомобіль «Ford Mondeo» р/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.06.2020, належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Негайно повернути зазначене майно власнику або його представнику.

В частині заборони відчуження та розпорядження майна - залишити без змін.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1