печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5465/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 01.01.2025 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004504 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Командир Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , діючи в інтересах Військової частини НОМЕР_1 , звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 01.01.2025 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004504 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що оскаржувана постанова слідчого є передчасною, незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена без проведення усіх необхідних слідчих дій, а отже вказує на неповноту досудового розслідування та на порушення слідчим вимог ст. 2 КПК України, яке полягає у не встановленні обставин кримінального правопорушення. На підставі викладеного просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

03.12.2025 на адресу суду у зв`язку з їх витребуванням, надійшли матеріали кримінального провадження № 0004504 від 14.12.2024.

Заявник у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду скарги повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скарги у відсутність слідчого, оскільки його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, та у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0004504 від 14.12.2024, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. п. 3-4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строку подання скарги протягом розгляду справи, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, та матеріалів, що долучені до неї, слідчим суддею не встановлено.

Встановлено, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004504 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

01.01.2025 постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004504 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Відповідальність, передбачена ч. 5 ст. 407 КК України, настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Разом з тим, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не вмотивована, без зазначення, які саме слідчі та процесуальні дії були проведені, які докази були здобуті та їх оцінки.

Слідчий суддя погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про формальне відношення слідчого до перевірки доводів, зазначених в заяві про вчинення імовірного злочину та не прийняття усіх передбачених законом заходів для проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження слідчим не мотивована, не містить змісту встановлених фактичних обставин та проведених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження № 0004504 від 14.12.2024 проведено неповно, слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дій щодо підтвердження чи спростування тверджень заявника, а отже постанова старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 01.01.2025 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004504 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є передчасною та невмотивованою.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та/або інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність висновку слідчого, викладеного в постанові, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а кримінальне провадження продовженню із проведенням досудового розслідування, під час якого слід усунути вказані вище недоліки, визначити повний обсяг слідчих дій і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 91, 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 01.01.2025 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004504 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004504 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повернути органу досудового розслідування Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за минуванням потреби.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1