КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1878/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2026 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибережне, Оратівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.01.2023 вироком Калинівського районного суду Вінницької області, за вчинення кримінальник правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у виді 14 років позбавлення волі.

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2026 року задоволено клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Одночасно визначено ОСОБА_7 розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240,00 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснено, що з моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покладено на групу слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, обравши більш м?який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зменшити суму застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560,00 грн.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Згідно з доводами апеляційної скарги, стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Апелянт зазначає, що наведені ризики мають припущувальний характер та не підтверджені належними і допустимими доказами.

У скарзі зазначається, що слідчим суддею не встановлено неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також не наведено мотивів недостатності таких заходів, що за твердженням захисника, суперечить вимогам ч. 4 ст. 194 КПК України.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, зокрема наявність постійного місця проживання на території Київської області, відсутність випадків невиконання процесуальних обов`язків, а також те, що до нього раніше не застосовувались більш м`які запобіжні заходи. Наявність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків та сімейних обставин, зокрема спільне проживання із цивільною дружиною, яка перебуває у стані вагітності та має проблеми зі здоров`ям, що за твердженням сторони захисту, залишено слідчим суддею поза увагою.

Крім того, у скарзі зазначається про поведінку підозрюваного після викриття, зокрема визнання ним вини, надання пояснень щодо обставин кримінального правопорушення та добровільну видачу частини майна, що на думку сторони захисту, свідчить про відсутність наміру ухилятись від органів досудового розслідування.

Згідно з доводами апеляційної скарги, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційним, оскільки за наявних обставин можливим було застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Окремо в апеляційній скарзі оскаржується визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 266 240 грн, який, за твердженням захисника, не відповідає майновому стану підозрюваного, який не має постійного джерела доходу та перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Апелянт зазначає, що при визначенні розміру застави слідчим суддею не враховано сімейний та майновий стан підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, дані про його особу та фактичний рівень ризиків, у зв`язку з чим визначена сума є непомірною та не відповідає принципу співмірності.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що СВБроварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002171 від 20 листопада 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, маючи зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний майновий корисливий злочин за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 листопада 2025 року, приблизно о 17 год. 15 хв., ОСОБА_7 перебуваючи по АДРЕСА_3 , в ході чого звернув свою увагу на будинок АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_10 та передбачаючи, що у ньому можуть знаходитися цінні речі, у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла та подальшого обернення на власну користь.

Того ж дня, 17 листопада 2025 року, приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, з метою реалізації свого умислу, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, перебуваючи за вказаною вище адресою, а саме: біля будинку АДРЕСА_3 , переліз через паркан, яким була огороджена територія вказаного домоволодіння, після чого за допомогою не встановленого досудовим розслідуванням предмету, віджав металевопластикове вікно та заліз до вказаного будинку, тим самим проник до житла ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_7 перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, таємно викрав з будинку підвіску з набору з сережками з матеріалу біжутерії, вартістю 4000 грн., золотий браслет марки «Yves Saint Laurent», вартістю 24 450 гривень, жіночі сережки у формі «Божої корівки» з матеріалу якісної біжутерії вартістю 1000 грн., 1 золоту каблучка проби 585, вагою приблизно 1, 70 грами вартістю 6500 гривень, 1 золоту каблучку проби 585, вагою приблизно 2 грами вартістю 8900 гривень належні потерпілій ОСОБА_10 .

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_7 разом із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 44 850 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, 31 грудня 2025 року, приблизно о 06 год. 30 хв., ОСОБА_7 перебуваючи по АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на приміщення, яке згідно договору-оренди від 28.07.2025 перебуває в користуванні ОСОБА_11 та яке належить на праві власності ОСОБА_12 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . та розуміючи, що у вказаному приміщенні можуть знаходитися цінні речі, у останнього виник умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення та подальшого обернення на власну користь.

Того ж дня, 31 грудня 2025 року, приблизно о 06 годині 37 хвилин, ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, з метою реалізації свого умислу, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, перебуваючи за вказаною вище адресою, а саме: біля приміщення АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу зайшов на вказану вище територію, після чого за допомогою не встановленого досудовим розслідуванням предмета віджав металевопластикові двері та зайшов до вказаного приміщення, тим самим проник до іншого приміщення, де здійснює свою діяльність ФОП " ОСОБА_11 "

В подальшому, ОСОБА_7 перебуваючи у приміщені АДРЕСА_5 , де здійснює свою діяльність ФОП " ОСОБА_11 ", реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, повторно, таємно викрав грошові кошти у розмірі 7 600 гривень належні ФОП " ОСОБА_11 "

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_7 разом із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди ФОП " ОСОБА_11 " на загальну суму 7 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

31.12.2025 року згідно ст. ст. 2, 9, 28, 42, 278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

02.01.2026 слідчий СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області Браду ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002171 від 20.11.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

1) Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.11.2025, від ОСОБА_10 , а саме таємного викрадення майна належного останній, яке мало місце 17.11.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 .

2) Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 15.12.2025, яка під час допиту повідомила, що 17.11.2025 року близько 17 год. 20 хв. коли вона прийшла до себе додому, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , то виявила, що відчинене вікно. Після чого ОСОБА_10 , почала дивитися, що було викрадено та виявила відсутність підвіски з набору з сережками з матеріалу біжутерії, вартістю 4000 грн., золотий браслет «Yves Saint Laurent», вартістю 500 євро, жіночі сережки у формі «Божої корівки» з матеріалу якісної біжутерії вартістю 1000 грн., набір жіночих сережок та кольє, 1 золота каблучка проби 585, вагою приблизно 1, 70 грами вартістю 6500 гривень та 1 золота каблучка проби 585, вагою приблизно 2 грами вартістю 8900 гривень.

3) Протоколом перегляду відеозапису від 24.12.2025 на якому було зафіксовано автомобіль марки "KIA" моделі "Forte", номерний знак - НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні підозрюваного ОСОБА_7 .

4) Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.06.2025, який під час допиту повідомив, що він працює на посаді водія в ТОВ "Торговий дім "Укркартопля"". 08.06.2025 приблизно о 18 год. 20 хв., він перебував на роботі, а саме біля території ТОВ "Торговий дім "Укркартопля", що за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське Шосе 2" . В цей час він побачив двох невідомих йому чоловіків, які проходили повз вказаного підприємства та оглядали візуального його територію. Після чого вказані чоловіки підійшли до автомобіля сірого кольору, який стояв на узбіччі дороги, сіли до нього та поїхали. Свідок ОСОБА_13 встиг роздивитися цифри, які знаходилися на номерних знаках, а саме "НОМЕР_2". Після чого 09.06.2025 року приблизно о 07 год 40 хв, свідок знову перебував на роботі в ТОВ "Торговий дім "Укркартопля", що за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське Шосе 2". В цей час він знову побачив автомобіль сірого кольору з цифрами на номерних знаках "НОМЕР_2", який проїжав повз вказаного підприємства.

5) Відповіддю з ТОВ "Ломбард " "Кредит Юкрейн" від 15.12.2025 року із якої встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , збував до вказаного ломбарду 17.11.2025 золоті прикраси, а саме: золоту каблучку проби 585, вагою 1, 98 грами та золоту каблучку проби 585, вагою 1, 76 грами.

6) Протоколом перегляду відеозапису від 29.12.2025 року із приміщення ТОВ "Ломбард " "Кредит Юкрейн", що за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України 11, на якому можна побачити як підозрюваний ОСОБА_7 , 17.11.2025 о 19 год. 31 хв. перебуваючи в приміщенні вказаного вище ломбарду закладає золоті прикраси.

7) Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушеннявід 31.12.2025, від ОСОБА_11 , а саме таємного викрадення майна належного ФОП " ОСОБА_11 ", яке мало місце 31.12.2025 року за адресою: АДРЕСА_5 .

8) Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 31.12.2025, під час якого останній повідомив, що він веде підприємницьку діяльністю в орендованому приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_5 . 31.12.2025 року приблизно 06 год. 40 хв., йому зателефонував охоронець, який охороняє вказане приміщення та повідомив, що особа на ім`я ОСОБА_14 , який раніше працював на вказаному ФОП, проник до приміщення та викрав звідти грошові кошти. Коли ОСОБА_14 йшов з приміщення охоронець його бачив. В свою чергу ОСОБА_11 , повідомив, що так дійсно тривалий час у нього працював чоловік на ім`я ОСОБА_15 . В подальшому потерпілий ОСОБА_11 , переглядаючи, що було викрадено, виявив відсутність грошових коштів із каси у розмірі 7 600 гривень.

9) Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.12.2025 року за участю потерпілого ОСОБА_16 , який в особі підозрюваного ОСОБА_16 , впізнав особу, яка тривалий час працювала у нього у ФОП.

10) Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.12.2025 року, який під час допиту повідомив, що він працює адміністратором у ФОП " ОСОБА_11 ", який здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_5 . 31.12.2025 року приблизно о 06 год. 45 хв. йому зателефонував охоронець ОСОБА_18 , який повідомив, що колишній працівник ОСОБА_7 , проник до приміщення СТО, що за адресою: АДРЕСА_5 та щось викрав, так як він бачив його як той вже залишав вказане приміщення. В подальшому він приїхав на місце, де вже були працівники поліції. Далі в ході перевірки на предмет, що було викрадено з приміщення СТО, він виявив, що зникли грошові кошти з каси у розмірі 7 600 гривень.

11) Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 31.12.2025, який під час допиту повідомив, що він 30 грудня 2025 року заступив на чергування щодо охорони приміщення СТО - ФОП " ОСОБА_11 ", що за адресою: АДРЕСА_5 . 31.12.2025 приблизно о 06 год. 37 хв., він помітив, що хтось ходить по приміщенню СТО та світить фонариком. Після чого вказана особа почула, якийсь шум та почала залишати вказане приміщення, в цей час ОСОБА_18 , побачив, що вказаним чоловіком є ОСОБА_15 , який раніше працював на вказаному СТО. В подальшому свідок повідомив про подію ОСОБА_19 та адміністратора ОСОБА_17

11) Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.12.2025 року за участю свідка ОСОБА_18 , який впізнав особу, яка 31.12.2025 року приблизно о 06 год. 37 хв., проникла до приміщення ФОП ФОП " ОСОБА_11 " та викрала звідти грошові кошти. Вказаною особою є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12) Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13) іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Також під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, встановлюються місце можливого збуту викраденого майна.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, експертів або спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні так як останньому відомо місця їх проживання, реєстрації, засоби мобільного зв`язку.

Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема пов`язані з крадіжками майна, адже виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений здійснював незаконні дії з метою заробітку грошових коштів.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_7 , до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то ж тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_7 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

До підозрюваного ОСОБА_7 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як інші запобіжні заходи неспроможні запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а саме:

- застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної його поведінки, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення;

- застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливо, оскільки жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру та клопочуть про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , саме такого запобіжного заходу як особиста порука, не надходило;

- застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вплив на свідків у кримінальному провадженні.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

02.01.2026 ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області задоволено вказане клопотання слідчого та обрано підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Одночасно визначено ОСОБА_7 розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240,00 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснено, що з моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Відповідно до ст. 177 КПК Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею в цілому прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання, було вислухано пояснення підозрюваного,думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини у їх сукупності, у тому числі: дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є раніше судимим, має постійне місце реєстрації, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 років, офіційно не одружений, на утриманні недієздатних осіб або неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, а отже не має постійного джерела доходів, що свідчить про можливість залишення останнім в будь-який момент фактичного місця проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ускладнивши тим самим здійснення правосуддя, тому слідчий суддя вважав, що ризики, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків - доведені.

Також слідчий суддя в ухвалі зазначив, що надані на дослідження письмові докази не оспорюються сторонами, на даній стадії судового процесу, крім того вбачається, що підозрюваний визнає свою вину.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, про що обґрунтовано вказав в ухвалі слідчий суддя щодо причетності ОСОБА_7 , до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів також встановлено, всупереч твердженням сторони захисту, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_20 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Сідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, які наведені у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що ризики передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, в судовому засіданні прокурором доведені.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні цього питання слідчий суддя виходив з того, що: 1) особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; 2) умови домашнього арешту, який по суті є "не суворою" формою ізоляції підозрюваного, не запобігають можливості його вільного спілкування як особисто, так і за допомогою засобів телекомунікації зі свідками, з цих підстав домашній арешт не зможе ефективно запобігти вказаним ризикам.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного обумовлено потребами досудового розслідування. Суд при цьому враховує, що об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, суду надано не було, як і не наведено жодних доводів, що він не буде переховуватися від суду, не буде впливати на свідків, не продовжить кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного необхідно обрати строком на 60 діб, з урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Дані, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 , під вартою.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Відтак, враховуючи положення КПК України, практику ЄСПЛ, дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів, слідчий суддя правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Зважаючи на тяжкість та характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що застава у розмірів 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, з урахуванням тяжкості та специфіки злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу та рівень майнового стану, такий розмір застави на достатньому та необхідному рівні зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам кримінального провадження.

За описаних обставин застава у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялися б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 затримано об 11 год. 10 хв. 31.12.2025 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.12.2025 /а.с. 67-70/.

Згідно положень ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

З урахуванням зазначеного вбачається, що строк тримання під вартою в даному випадку, з урахуванням того, що особу підозрюваного затримано 31.12.2025, мав бути визначений по 28.02.2026 року, включно, тобто на шістдесят днів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертоюстатті 197 цього Кодексу.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повному обсязі дотримався вимог КПК України при визначенні строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2026 року, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком по 28 лютого 2026 року, включно, із одночасним визначенням підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застави у розмірі 266 240 гривень, що дорівнює 80 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2026 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 лютого 2026 року.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,заставу у розмірі 266 240 гривень, що дорівнює 80 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN - UA1082186, призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , по справі № 361/15149/25 в Київському апеляційному суді.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 лютого 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_7 , вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4