Дата документу 30.01.2026Справа № 554/590/26
Провадження № 1-кс/554/2085/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2026 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000670 від 28.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000670 від 28.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 , використовуючи веб-ресурс, який дозволяє спілкуватися за допомогою відео та текстового чату (chatroulette.com), на відеохостінгу «YouTube» підключився до трансляції невстановленої досудовим розслідуванням особи - російського блогера з псевдонімом « ОСОБА_4 » та став учасником обговорення запропонованої теми, а саме політичного та військового характеру, в ході якої висловлював наративи наступного змісту: «СВО я смотрю, с одной стороны движется хорошо, с другой плохо»; «Это всё предистория к тому как я отношусь к русским, к русской армии, наверне пора освободить нас, потому что я начинаю всё больше и больше ненавидеть некоторых наших»; «Мне кажется мы живем в эпоху, когда будет воевать ядерная страна. Если и будет воевать ядерной страной, это будет выглядеть как сейчас Америка воюет с Россией. Вот именно через Украину, через неядерную. Да, через прокладку. Потому что, ну это все, это конец мира. Ну, как? Выбираем полигон».

Відповідно до висновку експерта № 1263 від 26.09.2025, за результатами судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення, проведеної судовим експертом Сумського віділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у вищеперелічених фразах наявні висловлювання, у яких міститься виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

29.01.2026 у період часу з 10:49 по 12:34, на підставі та на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 номер провадження 1-кс/554/1716/2026, справа № 554/590/26 від 26.01.2026, проведено обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук марки Lenovo IdeaPad S145-15IWL, модель 81MV, S/N: PF13BD5V, MTM: 81MV01DTRA, який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказаний предмет відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та 29.01.2026 визнаний речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу вказаної техніки, оскільки вона може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим буде передана до експертної установи для проведення дослідження.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 29.01.2026 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Клопотання розглянуто за відсутності власників майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 29.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки Lenovo IdeaPad S145-15IWL, модель 81MV, S/N: PF13BD5V, MTM: 81MV01DTRA.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1