Справа № 635/4526/24
Провадження № 1-кп/635/677/2026
УХВАЛА

11 березня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілої ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В судове засідання не з`явився захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , причини неявки суду не повідомив.

Обвинуваченим було заявлено, що він не заперечує щодо проведення судового засідання за відсутності його захисника.

Інші учасники кримінального провадження зазначили, про можливість проведення судового засідання за відсутності захисника обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 до 05:00 год., з покладенням на обвинуваченого обов`язків: повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; прибувати за першою вимогою у визначений час до прокурора та суду, утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке є тяжким, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , особа обвинуваченого, його процесуальна поведінка на досудовому розслідуванні, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про те, що існують ризики, передбачені п. п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так обвинувачений не одружений, тимчасово не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, враховуючи тяжкі наслідки від кримінального правопорушення у виді смерті потерпілого, надають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнути кримінальної відповідальності та покарання, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, тобто існує ризик передбачений п.1, ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, оскільки розгляд кримінального провадження не завершений, ОСОБА_5 , маючи можливість вільного пересування, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні, що на переконання сторони обвинувачення свідчить також про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України

За таких обставин виникла необхідність у продовженні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на час судового провадження, із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, з метою забезпечення завдань кримінального провадження та запобігання спробам особи переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зазначив, що вказаний запобіжний захід обмежує його право на отримання медичного огляду та лікування, адже станом на теперішній час його стан здоров`я потребує нагляду лікарів.

Представник потерпілої та потерпіла підтримали клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 26.03.2024 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання із забороною залишати житло у період часу з 23-00 до 05-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на обвинуваченого обов`язків: повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, не відлучатися із населеного пункту м.Мерефа Харківської області та м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора чи суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказаний запобіжний захід неодноразово був продовжений ухвалами Харківського районного суду Харківської області, останній раз до 17 січня 2026 року включно.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення вчинення якого йому інкримінується, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винним, дані про його особу.

Враховуючи, що ОСОБА_5 неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, враховуючи тяжкі наслідки від кримінального правопорушення у виді смерті потерпілого, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, надають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнути кримінальної відповідальності та покарання, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, тобто ризик передбачений п.1, ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати.

Проте, оскільки під час розгляду даної кримінальної справи вже допитано усіх свідків обвинувачення, ризик незаконного впливу на свідків, у зазначеному кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зник та є не обґрунтованим прокурором.

Отже ризик, передбачений п.1, ч.1 ст.177 КПК України існує, судове провадження не завершене, тому суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора, та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Наявність у обвинуваченого роботи і захворювань суд приймає до уваги, але це жодним чином не мінімізує ризики, заявлені прокурором. А у разі необхідності обвинуваченому виїхати за межі населеного пункту, в якому він проживає, для медичного обстеження і лікування, обвинувачений не позбавлений можливості у разі підтвердження відповідними документами звернутись до суду для отримання такого дозволу. В той час до суду він із такими клопотаннями не звертався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 315, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 до 05:00 год.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання,

- не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- прибувати за першою вимогою у визначений час до суду,

Строк дії ухвали визначити до 11 травня 2026 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 12 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1