ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28314/25

Провадження № 11-кп/820/254/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0002321, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою останньої на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2026 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та витрат на правову допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 44 834 грн 90 коп матеріальної шкоди, 30 000 грн моральної шкоди та 20 000 грн витрат на правову допомогу, а всього 94 834 грн 90 коп.

Цивільний позов прокурора Окружної прокуратури м. Хмельницького до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 42 424 грн 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь місцевого бюджету в особі Хмельницької обласної ради витрати на комунальні послуги за період стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 1609 грн 14 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 13 371 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2025 року на автомобіль «Seat Altea», д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Badjaj Avenger 220», д.н.з. НОМЕР_2 , ухвалено скасувати.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

Під час розгляду справи апеляційним судом обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання, у якому просила оскаржуваний вирок скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Своє клопотання мотивувала тим, що вперше вчинила нетяжке необережне кримінальне правопорушення, у скоєному щиро розкаялась, сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала завдану потерпілому шкоду. Із ОСОБА_8 вони примирилися, він жодних матеріальних та моральних претензій до неї не має.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_8 також підтримав подане обвинуваченою клопотання та повідомив суду, що примирився із обвинуваченою, ОСОБА_6 відшкодувала завдані йому збитки в повному обсязі, жодних претензій ні матеріального, ні морального характеру він до неї не має. Просив прийняти його відмову від цивільного позову.

Представник потерпілого, адвокат ОСОБА_9 , підтримав позицію ОСОБА_8 ..

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, учасників провадження, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом закону України про кримінальну відповідальність примирення винного з потерпілим означає досягнення між ними угоди, в які й зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього не заперечує проти звільнення винного від кримінальної відповідальності чи просить про таке звільнення.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України можливе, якщо особа вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, примирилась із потерпілим та повністю відшкодувала завдані йому збитки.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_10 вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином.

Крім того, обвинувачена примирилась із потерпілим ОСОБА_8 та повністю відшкодувала йому збитки, завдані кримінальним правопорушенням.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що дійсно, примирився із обвинуваченою, вона повністю відшкодувала завдану йому шкоду, жодних претензій до неї він не має.

Також, потерпілий підтвердив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження, в тому числі й в частині поданого ним цивільного позову.

Під час розгляду провадження судом першої інстанції підстави та умови для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України ще не існували. Однак, вказане не позбавляє суд апеляційної інстанції обов`язку надати оцінку тому, чи виникли й існують такі підстави та умови на час апеляційного розгляду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду (справа № 537/1772/17, провадження № 51-1493км19) апеляційний суд може закрити кримінальне провадження як за матеріалами, що надійшли із суду першої інстанції, так і на підставі нових матеріалів, наданих учасниками процесу або витребуваних самим апеляційним судом.

Таким чином, колегією суддів встановлено наявність усіх підстав та умов для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а саме: обвинувачена вперше вчинила необережне нетяжке кримінальне правопорушення, повністю визнала свою вину та розкаялась у скоєнному, примирилась із потерпілим та повністю відшкодувала завдану йому шкоду.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України установлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження задовольнити.

Окрім того, закриваючи провадження з нереабілітуючих підстав, суд зобов`язаний вирішити, зокрема долю речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається(справа № 930/497/23, провадження № 51-4798км23).

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Враховуючи наведене, долю речових доказів у даному провадженні слід врішити відповідно до вимог ст. 100 КПК Ураїни.

Процесуальні ж витрати за проведення експертиз, загальною сумою 13 371 грн, у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої, а саме за: інженерно-технічну експертизу № СЕ-19/123-25/11471-ІТ від 11 серпня 2025 року, вартістю 1782 грн 80 коп; інженерно-технічну експертизу № СЕ-19/123-25/11472-ІТ від 11 серпня 2025 року, вартістю 2674 грн 20 коп; фототехнічну експертизу № СЕ-19/123-25/11594-ФП від 08 серпня 2025 року, вартістю 3565 грн 60 коп; інженерно-транспортну експертизу № СЕ-19/102-25/17864-ІТ від 21 серпня 2025 року, вартістю 3119 грн 90 коп; інженерно-транспортну експертизу № СЕ-19/102-25/20911-ІТ від 29 вересня 2025 року.

Що стосується цивільних позовів заявлених у даному кримінальному провадженні, то колегія суддів виходить з наступного.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 подав заяву про відмову від цивільного позову до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та витрат на правову допомогу, у зв`язку із тим, що обвинувачена добровільно відшкодувала йому такі.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Колегією суддів не встановлено підстав для неприйняття відмови від цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та витрат на правову допомогу, тому така заява позивача підлягає задоволенню, а провадження у справі в цій частині закриттю.

Апеляційний суд роз`яснює потерпілому ОСОБА_8 наслідки закриття провадження, згідно яких повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з усталеною практикою Верховного Суду у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду (справа № 161/694/20, провадження № 51-811км21; справа № 378/1005/20, провадження № 51-4032км23; справа №376/2282/21, провадження №51-581км24).

А тому, цивільний позов прокурора до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілого слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2026 року скасувати.

На підставі ст. 46 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку із примиренням винної із потерпілим.

Кримінальне провадження № 0002321, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 13 371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одна) гривень 00 копійок.

Прийняти відмову від цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілого залишити без розгляду.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2025 року на: автомобіль «Seat Altea», д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Badjaj Avenger 220», д.н.з. НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «Seat Altea», д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання керівнику спеціального майданчика для зберігання затриманого транспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій обл. (м. Хмельницький, вул. Шухевича, 120 Д) повернути ОСОБА_6 ;

- мотоцикл «Badjaj Avenger 220», д.н.з. НОМЕР_2 який передано на зберігання керівнику спеціального майданчика для зберігання затриманого транспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій обл. (м. Хмельницький, вул. Шухевича, 120 Д) повернути ОСОБА_8 ;

- роздруківки рентгенівських знімків, CD-R диск з відеозаписами, які долучено до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3