Справа № 727/2221/26
Провадження № 1-кс/727/731/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 25.11.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001927 від 29.06.2022 року,-

за участю:

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою про скасування повідомлення про підозру від 25.11.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001927 від 29.06.2022 року.

Вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001927 від 29.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КПК України, в межах якого 25.11.2025 року старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , згідно ст. 278 КПК України, ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру, яке складене старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 та погоджене керівником Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 .

Зазначає, що в даному повідомлені про підозру вказано, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді лікаря анестезіолога дитячого КНП «Міська клінічна лікарня», 29.05.2022 року, неналежно виконував свої професійні обов`язки щодо надання медичної допомоги малолітньому ОСОБА_8 , що призвело до настання смерті останнього.

Також, вказує, що у повідомленні про підозру зазначається ряд недоліків, нібито допущених ОСОБА_3 під час надання медичної допомоги малолітньому ОСОБА_8 , але при цьому немає жодного посилання на те, які саме при цьому вимоги відомчих нормативних актів, що регулюють безпосередньо процес надання медичної допомоги, були порушені.

Сторона захисту вважає, що правових підстав для здійснення 25.11.2025 повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.140 ч.2 КК України, не було, так як не було достатніх доказів для його підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Зауважує, що за своєю правовою природою ст. 140 КК України є бланкетною нормою права, а відповідно, при кваліфікації за цією статтею кримінального правопорушення, необхідне посилання на те, які саме професійні обов?язки покладалися на особу та які з них не були виконані взагалі або виконані неналежним чином, а також вимоги яких саме нормативно-правових актів (наказів, інструкцій, правил, положень, вказівок, розпоряджень тощо) при цьому нею було порушено.

Вважає, що повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України ґрунтується виключно на тому, що він надавав медичну допомогу малолітньому ОСОБА_8 , що під час надання цієї допомоги настала смерть потерпілого, що є неприпустимим так як немає жодного доказу того, що ОСОБА_3 під час надання вказаної медичної допомоги порушив вимоги хоча б якогось конкретного нормативного акту, яким регламентується процедура та порядок надання цієї допомоги.

У зв`язку із вищевикладеним, просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 25.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001927 від 29.06.2022 року.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

25.11.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Отже, скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 подана 16 лютого 2026 року з дотриманням визначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України строку та умов.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року) Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 42 та ч. 1 ст. 94 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема наявність достатності доказів для підозри. Така перевірка здійснюється виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Системний аналіз норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини дозволяє дійти висновку, що національне кримінальне процесуальне законодавство оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Повідомлення про підозру на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Загалом рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Отже, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

Водночас варто зауважити, що з моменту повідомлення особі про підозру вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного (ст. 42 КПК України) значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), вона набуває можливостей активно себе захищати, відстоювати свою позицію в кримінальному провадженні. З моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності у кримінальному процесі та перебіг строку досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України, який є обмеженим.

Саме у зв`язку із зазначеним вище п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України закріплює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру. Адже неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження, як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», позаяк останній згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри або невинуватості особи, з урахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Встановлено, що 29.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0001927, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КПК України.

25.11.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, а саме - у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

Дослідивши в судовому засіданні повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 25.11.2025 року, слідчий суддя вважає, що вказане повідомлення відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, в повідомленні зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , у тому числі час, місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Крім того, у повідомленні про підозру від 25.11.2025 року ОСОБА_3 засвідчено особистим підписом те, що пам`ятку про процесуальні права і обов`язки він отримав, права підозрюваного йому роз`яснені та зрозумілі.

У повідомленні про підозру міститься підпис слідчого ОСОБА_6 , яка здійснила повідомлення, підпис прокурора ОСОБА_7 , який його погодив. Зазначене повідомлення про підозру було вручено слідчим ОСОБА_3 25.11.2025 року о 13 год. 50 хв.

Постановою керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 13.11.2025 року було змінено групу прокурорів та визначено старшого групи у кримінальному провадженні № 0001927 від 29.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, визначивши її у складі: керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 ; начальника відділу захисту інтересів дітей протидії домашньому насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_10 ; прокурорів відділу захисту інтересів дітей протидії домашньому насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 . Старшим групи прокурорів визначено керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Постановою заступника начальника СУ ГУНП в Черінвецькій області ОСОБА_13 від 13.11.2025 року визначено слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування та визначено старшого слідчої групи у кримінальному провадженні № 0001927 від 29.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, визначивши її у складі: старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_6 ; старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_14 ; старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_15 ; заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_16 . Старшим групи визначено старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_6 .

Таким чином вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 25.11.2025 року в кримінальному провадженні № 0001927 відповідає вимогам статей 276, 277, 278 КПК України, відповідно до якого: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу головного лікаря КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» від 30.0.2017 № 16 ПР, прийнятий на посаду лікаря анестезіолога дитячого відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії на 0,5 ставки вказаної медичної установи, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 4.

Відповідно до Посадової інструкції лікаря-анестезіолога дитячого відділення анестезіологіїї з ліжками для інтенсивної терапії КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», затвердженої наказом генерального директора КНП «Міська дитяча клінічна лікарня» від 14.07.2020 (надалі Посадова інструкція) ОСОБА_3 у своїй роботі керується чинним законодавством України про охорону здоров`я, кодексом законів про працю та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я та організацію анестезіологічної роботи, юридичне право в анестезіології (п. 1.4), одержує анамнестичну інформацію про захворювання, визначає необхідність проведення лабораторних, рентгенологічних та функціональних методів обстеження (п. 2.1), забезпечує кваліфіковане проведення анестезії, інтенсивної терапії та реанімації хворих дітей (п. 2.2), здійснює невідкладні заходи з інтенсивної терапії дітей, що знаходяться в критичному стані (п. 2.3), здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів (п. 2.4.), визначає обсяг лабораторних, рентгенологічних та інших спеціальних досліджень, оцінює їх результати (п. 2.7), володіє сучасними методами моніторингу стану здоров`я дітей, своєчасно виявляє фактори ризику (п. 2.9), при неможливості діагностики захворювання, неефективності лікування та конфліктних випадках направляє хворих на вищі рівні надання медичної допомоги (п. 2.12), тощо.

Проте, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді лікаря-анестезіолога дитячого КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», відповідно будучи медичним працівником, професійними обов`язками якого, у відповідності до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» є своєчасне і кваліфіковане обстеження, та лікування пацієнта (ст. 34 Закону), всупереч встановлених правил лікувального процесу, під час надання медичної допомоги у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», проявляючи злочинну недбалість та неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, допустив ряд недоліків та дефектів, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, зранку 29.05.2022 у приміщенні стоматологічного кабінету КНП «Міська дитяча стоматологічна поліклініка», розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 93, лікарем хірургом стоматологом дитячим даного медичного закладу ОСОБА_17 заплановано було оперативне втручання по пластиці вуздечки верхньої губи та язика малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під загальним знеболенням, яке проводив лікар анестезіолог дитячий ОСОБА_18 .

У зв`язку з чим, приблизно о 09:30 29.05.2022, лікарем анестезіологом дитячим ОСОБА_18 проведено огляд дитини ОСОБА_8 , після чого необґрунтовано розпочато комбіновану (інгаляційну севораном та внутрішньовенну пропофолом) анестезію із ендотрахіальним забезпеченням газообміну (інтубацію трахеї та ШВЛ).

Під час надання медичної допомоги ОСОБА_8 , а саме у ході введення дитини у анестезію, лікар анестезіолог дитячий ОСОБА_18 травмував стінку гортані, що супроводжувалося розвитком підшкірної емфіземи та псевмомедіастинуму (емфізема середостіння), спричинивши таким чином малолітньому ОСОБА_8 відповідно до висновку експерта від 26.08.2024 № 135/23 тяжкі тілесні ушкодження. Однак ОСОБА_18 не було діагностовано, спричинене ним ушкодження.

У подальшому, лікарем стоматологом-хірургом ОСОБА_17 проведено оперативне втручання по пластиці вуздечки верхньої губи та язика ОСОБА_19 по завершенню якої та виходу дитини з наркозу та наркозного сну у останнього з`явилися прояви набряку шиї та неспокій, що було помилково розцінено лікарем - анестезіологом дитячим ОСОБА_18 , як прояв алергічної реакції, у зв`язку з чим дитині надана невідкладна десенсибілізуюча гормоно-терапія.

Оскільки, стан дитини не покращувався, спостерігався набряк на обличчі та шиї, лікарем хірургом стоматологом дитячим ОСОБА_20 та лікарем-анестезіологом дитячим ОСОБА_18 , орієнтовно о 12:00 29.05.2022, ОСОБА_8 доставлений до відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 4, де дитину було госпіталізовано.

У подальшому 29.05.2022 о 12:00 при сумісному огляді малолітнього ОСОБА_8 лікар-анестезіолог дитячий КНП «Міська дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_3 та завідуючий відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії КНП «Міська дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_21 , не провівши маніпуляційні дослідження (пальпацію та перкусію грудної клітки) безпідставно встановили діагноз: «Гостра алергічна реакція. Набряки Квінке. Набряк легень» та розпочали лікування відповідно до встановленого діагнозу.

Того ж дня, о 13:50 при різкому погіршенні стану малолітнього ОСОБА_8 , зокрема за наявності підшкірної емфіземи від голови до рівня стоп, лікарем анестезіологом дитячим ОСОБА_3 , не була встановлена причина її виникнення, та не проведена диференціальна діагностика між емфіземою (повітря в м`яких тканинах) і набряком Квінке (рідина в м`яких тканинах).

Крім того, переведення ОСОБА_8 на ШВЛ в режимі CMV з жорсткими параметрами нормовентивентиляції призвело до спричинення тяжких тілесних ушкоджень у дитини, а саме, виникнення баротравми легень з розривом дрібних бронхіол з розвитком напруженого пневмотораксу, який обумовив гостру серцево-легеневу недостатність та смерть дитини ОСОБА_8 .

Натомість лікарем анестезіологом дитячим ОСОБА_3 , не було діагностовано двобічний пневматоракс (ятрогенний) та відповідно не було виконане невідкладне дренування плевральних порожнин, що призвело до смерті дитини ОСОБА_8 .

Виявлені недоліки/дефекти у надані ОСОБА_3 медичної допомоги дитині ОСОБА_8 у своєму комплексі, призвели до настання його смерті, тобто знаходяться у прямому причинному зв`язку з фактом її настання.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, тобто у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

Так, на підтвердження достатності доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_3 прокурор надала слідчому судді, зокрема такі матеріали кримінального провадження: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.06.2022, від ОСОБА_22 про факт неналежного надання медичної допомоги її сину ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 29.06.2022, що проведено у реанімаційному приміщенні КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», що за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 4; протоколом огляду місця події від 29.06.2022, що проведено у приміщенні стоматологічного кабінету КНП «Міська дитяча стоматологічна поліклініка»; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_22 від 11.07.2022, в якому вказала про обставини необхідності звернення сина ОСОБА_8 до медичних працівників, та обставини про які їй відомо; показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , та інших; висновком експерта №473 від 08.08.2022 (судово-медична експертиза по трупу ОСОБА_8 ); висновком експерта № 3 від 24.02.2023 року, яка проведена судово-медичною експертною комісією Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи; висновком експерта №135/23 (висновок комісійної судово-медичної експертизи проведеної комісією експертів ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Дослідивши надані слідчим та прокурором матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов переконання, що вони підтверджують можливу причетність ОСОБА_3 до інкримінованого йому злочину за тих обставин, що викладені у повідомленні про підозру, на рівні стандарту переконання «наявності достатніх доказів для підозри».

Посилання сторони захисту щодо не зазначення в повідомленні про підозру нормативного акту, яким регламентується процедура та порядок надання допомоги ОСОБА_8 спростовуються самим текстом підозри, в якому зазначено, які саме посадові обов`язки та нормативно-правові акти порушив підозрюваний.

Доводи сторони захисту з приводу необґрунтованості повідомлення про підозру від 25.11.2025 року, відносно ОСОБА_3 , спростовується наявними матеріалами кримінального провадження, які були оглянуті слідчим суддею в судовому засіданні, та на переконання слідчого судді, вказують на вірогідну причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення/рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі».

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 25.11.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001927 від 29.06.2022 року.

Керуючись ст.ст. 276-278, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 25.11.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001927 від 29.06.2022 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали виготовлено 20 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1