ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/91/26 Справа № 712/1947/26 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2026 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді застави та застосовано особисте зобов`язання, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький, Київської обл., громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_10 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Клопотання мотивує наступним: Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000581 від 28.01.2025.

У ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів, слідчим, за погодженням з прокурором, ОСОБА_7 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України, а саме: службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2026 року клопотання задоволено частково.

Застосувано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 17 квітня 2026 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Черкаської області та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування, як особисто, так і через інших осіб, з наступними особами працівниками НПП «Білоозерський»: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Попереджено ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що ризик переховування від суду є реальним, також останній може впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що мають істотне значення для справи, вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити те, в якому підозрюється.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, не зможе запобігти викладеним вище ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Статтею 194 КПК України передбачено, що, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000581 від 28.01.2025.

Відповідно до наказу т.в.о. директора НПП «Білоозерський» від 29.12.2021 №21/11-К, у зв`язку з переведенням з Державної організації «Лісове господарство «Білоозерське», ОСОБА_7 з 29.12.2021 призначено на посаду майстра з охорони природи НПП «Білоозерський» у порядку переведення.

Наказом директора НПП «Білоозерський» від 12.06.2023 №23/81-к ОСОБА_7 , за його згодою, переведено з посади майстра з охорони природи відділу використання та відтворення природних екосистем на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду з 03.07.2023.

Цього ж дня адміністрацією НПП «Білоозерський» ОСОБА_7 ознайомлено з його посадовою інструкцією як інспектора з охорони природно-заповідного фонду, затвердженою директором НПП «Білоозерський» 12.06.2023 (далі Посадова інструкція).

Згідно з вказаною Посадовою інструкцією ОСОБА_7 , працюючи на посаді інспектора з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду, приймає на себе відповідальність за завдання матеріального збитку парку в межах, встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством.

Відповідно до Посадової інструкції за інспектором з охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_7 закріплюється ділянка лісу обхід №9, а також, серед інших обов`язків, він зобов`язаний: здійснювати охорону закріпленої за ним території природньо-заповідного фонду (обходу) від незаконних рубок, порушень пожежної безпеки в лісах України, порушень Правил полювання, інших лісопорушень; не рідше одного разу на добу оглядати територію обходу, оглядати стан лісокультурних об`єктів на предмет самовільної рубки по території обходу ділянки лісового фонду, які межують з населеними пунктами дорогами загального користування, місця, що масово відвідуються населенням, ділянки лісу не благополучні в лісопатологічному відношенні, ділянки з підвищеним класом пожежної небезпеки; при виявлені ознак лісопорушень, лісових пожеж, шкідників та хвороб лісу повідомляти про це свого безпосереднього керівника, а про лісову пожежу також чергового по парку та вживати належних заходів щодо ліквідації та локазізації лісової пожежі; при виявленні лісопорушення, порушення Правил полювання, порушень при перевезенні лісопродукції (на території обходу, а також і на території діяльності парку) діяти відповідно до прав, наданих працівнику державної охорони чинним законодавством України. Здійснювати заходи по припиненню правопорушенння, затриманню порушника і незаконно добутої продукції лісу та диких тварин, вилученню знарядь незаконного промислу, складати протоколи про адміністративні порушення, накладати арешт на незаконно добуту продукцію, транспортні засоби, при необхідності доставляти порушника в найближче відділення поліції чи органів державної влади. Проводити у встановленому порядку огляд речей, а також вилучати у правопорушників незаконно добуту продукцію, знаряддя незаконного природокористування та документи на них, тощо.

З метою належної реалізації обов`язків, покладених на інспектора з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський» ОСОБА_7 , останній, серед інших прав, наділений і правами, що прямо сприяють у виконанні покладених на нього обов`язків, зокрема: вживати дії для запобігання та усунення випадків будь-яких порушень або невідповідностей: перевіряти дотримання Правил пожежної безпеки в лісі; зупиняти незаконну рубку та інші порушення в лісі; затримувати на території природно-заповідного фонду незаконно добуту сировину; повідомляти про виявлені в процесі своєї діяльності порушення і невідповідності і вносити пропозиції щодо їх усунення.

Таким чином, в силу займаної посади та покладених службових обов`язків, у відповідності до ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України, ОСОБА_7 був особою, уповноваженою на виконання функцій держави, при виконанні службових обов`язків постійно здійснював функції представника влади та службових осіб, користувався делегованими центральним органом виконавчої влади повноваженнями, а також виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції під час виконання службових обов`язків згідно займаної посади, та був працівником правоохоронного органу, а тому повинен був знати і неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства.

Так, відповідно до акту прийому-передачі обходу від 30.05.2024 інспектор з охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський» ОСОБА_17 передав, а інспектор з охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський» ОСОБА_7 прийняв обхід №9, до якого входять квартали №№ 46-56, 64-69 урочища «Ліплявська дача» НПП «Білоозерський» загальною площею 607 га, без наявних порушень та самовільних порубок, неоформлених актами лісопорушень.

Окрім того, згідно з актом весняної ревізії обходів НПП «Білоозерський» від 23.04.2024 та акту весняної ревізії №9 обходу №9 дільниці №3, проведеної з 20.03.2024 по 19.04.2024, самовільних порубів, не оформлених актами про лісопорушення, чи інших лісопорушень на території ввіреної ОСОБА_7 ділянки лісу природно-заповідного фонду не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_7 , як інспектору з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський», який обіймає посаду, пов?язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, було ввірено під охорону вказані квартали обходу №9 НПП «Білоозерський», у зв?язку з чим, останній повинен був належно виконувати свої службові обов`язки, передбачені Посадовою інструкцією, Положенням про НПП «Білоозерський» та вимогами законодавством України.

Водночас, інспектор з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський» ОСОБА_7 , будучи зобов?язаним здійснювати охорону лісу від незаконних (самовільних) рубок, маючи можливість для виявлення ознак незаконних рубок дерев, для залучення працівників правоохоронних органів з метою припинення правопорушення самовільних рубок, вилучення незаконно добутої лісопродукції та сировини, тобто маючи реальну можливість для забезпечення охорони лісу, у період часу з 19.04.2024 по 18.11.2024 допустив неналежне виконання своїх службових обов?язків. Внаслідок бездіяльності та неналежним чином проводив перевірки стану охорони на ввіреній йому ділянці лісу на території обходу №9 в кварталі 69 виділі 1 НПП «Білоозерський», не здійснював регулярні обходи лісових масивів, не виявляв лісопорушників та фактів вчинення самовільних рубок в лісі чи ознак, що вказують їх проведення, не інформував керівництво НПП «Білоозерський» про факти вчинення самовільних рубок чи ознак самовільних рубок у ввіреному обході та необхідність залучення працівників правоохоронних органів для охорони та збереження лісу.

Внаслідок вказаної службової недбалості ОСОБА_7 та безконтрольного доступу до лісу в обході №9 в кварталі 69 виділі 1 НПП «Білоозерський» невстановлені досудовим розслідуванням особи у період часу з 19.04.2024 по 18.11.2024 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) безперешкодно здійснили незаконну порубку лісу, а саме 11 дерев сироростучих породи дуб звичайний діаметрами у пнях 78, 80, 87, 90, 91, 94, 95, 101, 101,5, 111 та 126 см, що виявлено в ході осінньої ревізії обходів НПП «Білоозерський», проведеної в період з 19.11.2024 по 11.12.2024, оформленої актом осінньої ревізії обходів від 12.12.2024 №2 та актом осінньої ревізії №9 обходу №9. Цим державним інтересам спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4 746 599 (чотири мільйони сімсот сорок шість тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 77 копійок, що відповідно до примітки 4 ст. 364 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений у 2024 році, і є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Вказані обставини та підозра ОСОБА_7 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- рапортом оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення 17.01.2025;

- протоколом огляду місця події від 18.03.2025;

- розрахунками розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев, проведеними спеціалістами Державної екологічної інспекції Центрального округу;

- актом весняної ревізії обходів НПП «Білоозерський» від 23.04.2024 та актом осінньої ревізії обходів від 12.12.2024 № 2;

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 15.09.2025;

- протоколом огляду документів від 26.01.2026;

- показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

- інформацією про телефонні з`єднання, вилученою у операторів мобільного зв`язку, та протоколом їх огляду від 19.01.2026

- документами щодо перебування на службі в НПП «Білоозерський», приймання ним ввірених лісових ділянок ПЗФ та ін.;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про обрання застави ОСОБА_18 , слідчий суддя вказала, що не обґрунтовано, яким саме чином застава мінімізує наведені слідчим ризики протиправного впливу підозрюваного на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню.

Проте, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про можливість застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, у даному кримінальному провадженні існує доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та може знищити, приховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, оцінивши у сукупності фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що стороною обвинувачення доведено лише обставини, встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак прокурором жодним чином необґрунтована неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги прокурора були предметом дослідження слідчого судді, і не спростовують висновків, викладених в ухвалі, та не дають підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави. Крім того, сама по собі тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не дає законних підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу, ніж особисте зобов`язання.

Слідчим суддею, при вирішенні питання про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, враховано те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, має постійне місце реєстрації та проживання.

При прийнятті такого рішення колегія суддів врахувала, що станом на час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 виконує свої процесуальні обов`язки, з`явивсь на виклик апеляційного суду, відомості про порушення процесуальних обов`язків з часу обрання запобіжного заходу не зафіксовано.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання, прокурор разом із слідчим не позбавлені процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, суду про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене вище, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскарженого рішення.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2026 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: