Справа №:755/1297/26
Провадження №: 1-кп/755/751/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження №0002844 від 28.10.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України

Так, згідно абз.5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався відповідними указами та діє дотепер.

Водночас, Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації на території всіх областей України та міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію»».

У подальшому, строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України. Загальна мобілізація в Україні триває дотепер (момент складання повідомлення про підозру).

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає, в тому числі, призов на військову службу.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на низку категорій, у тому числі, військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Так, військовозобов`язаним та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.4 «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу або прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Так, згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

У свою чергу особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

На військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин Збройних сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, у тому числі, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду (п. 9), які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи (п. 11).

Громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, який відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» являється військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до військово-облікового документу ОСОБА_3 виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній має категорію обліку - військовозобов`язаний, військове звання - солдат, військово облікова спеціальність - 956647. Крім того, на підставі довідки військово-лікарської комісії №1 при ІНФОРМАЦІЯ_5 №2025-0807-1434-5876-0 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_11, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Тобто, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та визнаним рішенням військово-лікарської комісії придатним до військової служби, являється особою, яка підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Однак, у період приблизно з 24.02.2022 до 14.08.2024 року ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, в особливий період, з метою ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, мотивуючи це небажанням проходити військову службу, вирішив ухилитися від призову.

У зв`язку з цим, 14.08.2024 ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний задум, будучи достеменно обізнаним про відсутність законних підстав для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, втілюючи в реальність протиправний умисел, спрямований на ухилення від такого призову, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , із заявою щодо надання йому відстрочки з підстав, визначених п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та долучив до неї копії документів, серед яких була копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, видану 25.07.2024 «Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2» серії 12ААВ № 967627, посвідчену Головою МСЕК ОСОБА_6 , на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05.04.2016 являється його дружиною, в якій вказується про те, що останній присвоєно ІІ групу інвалідності, а також те, що їй протипоказана важка фізична праця та потребує постійного стороннього догляду.

Цього ж дня, вказана заява із долученими до неї документами прийнята ІНФОРМАЦІЯ_5 та зареєстрована за вх.№ 16939.

Далі, 19.08.2024 комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами розгляду поданої ОСОБА_3 заяви та долучених до неї документів, складено Протокол №17, яким прийнято рішення про надання ОСОБА_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09.11.2024 та видано відповідну довідку №17/4229, яка дійсна за пред`явлення військово-облікового документа № НОМЕР_7 та документа, що посвідчує особу ОСОБА_3 .

У подальшому, у період часу з 07.11.2024 по 08.11.2024 ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочинний задум, будучи достеменно обізнаним про відсутність законних підстав для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, втілюючи в реальність протиправний умисел, спрямований на ухилення від такого призову, повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , із заявою щодо надання йому відстрочки з підстав, визначених п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та долучив до неї копії документів, серед яких була копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, видану 25.07.2024 «Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2» серії 12ААВ № 967627, посвідчену Головою МСЕК ОСОБА_6 , на ім`я ОСОБА_7 , в якій вказується про те, що останній присвоєно ІІ групу інвалідності, а також те, що їй протипоказана важка фізична праця та потребує постійного стороннього догляду.

Так, 08.11.2024, вказана заява із долученими до неї документами прийнята ІНФОРМАЦІЯ_5 та зареєстрована за вх.№ 2851.

Далі, 11.11.2024 комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами розгляду поданої ОСОБА_3 заяви та долучених до неї документів, складено Протокол №28, яким прийнято рішення про надання ОСОБА_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2025 та видано відповідну довідку №28/7891, яка дійсна за пред`явлення військово-облікового документа № НОМЕР_7 та документа, що посвідчує особу ОСОБА_3 .

Надалі, 03.02.2025 ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочинний задум, будучи достеменно обізнаним про відсутність законних підстав для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, втілюючи в реальність протиправний умисел, спрямований на ухилення від такого призову, повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , із заявою щодо надання йому відстрочки з підстав, визначених п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та долучив до неї копії документів, серед яких була копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, видану 25.07.2024 «Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2» серії 12ААВ № 967627, посвідчену Головою МСЕК ОСОБА_6 , на ім`я ОСОБА_7 , в якій вказується про те, що останній присвоєно ІІ групу інвалідності, а також те, що їй протипоказана важка фізична праця та потребує постійного стороннього догляду.

Того ж дня, вказана заява із долученими до неї документами прийнята ІНФОРМАЦІЯ_5 та зареєстрована за вх.№ 6987.

Далі, 07.02.2025 комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами розгляду поданої ОСОБА_3 заяви та долучених до неї документів, складено Протокол №6, яким прийнято рішення про надання ОСОБА_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09.05.2025 та видано відповідну довідку №6/697, яка дійсна за пред`явлення військово-облікового документа № НОМЕР_7 та документа, що посвідчує особу ОСОБА_3 .

Проте, згідно листа-відповіді КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» від 03.04.2025 № 196 вбачається, що ОСОБА_7 не оглядалася жодною МСЕК КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ», довідка серії 12ААВ № 967627 від 25.07.2024 не видавалася. До цього ж, відповідно до зазначеного листа ОСОБА_6 , яка вказана в даній довідці як Голова комісії, не є головою МСЕК №2 та не має права підпису на довідках.

Отже, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, придатним до військової служби, не маючи законних підстав для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надавав до ІНФОРМАЦІЯ_5 завідомо неправдиві відомості, обґрунтувавши їх медичним документом (довідкою), в якій вказані неправдиві відомості щодо стану здоров`я його дружини, у результаті чого, отримав таку відстрочку.

У судовому засіданні захисник клопотав про закриття кримінального провадження №0002844 від 28.10.2025 року та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав передбачених ст.48 КК України, у зв?язку із зміною обстановки, оскільки ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби, що робить маловірогідним вчинення ним нового однорідного злочину, що свідчить про те, що він перестав бути суспільно небезпечним.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Прокурор поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст.283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Нормою п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України та ст.44 КК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У підготовчому судовому засіданні суд, відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Так, ст.48 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

У постанові ККС ВС від 19.03.2024 (справа № 676/4559/22) суспільна небезпека кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, полягає в тому, що мобілізація - це комплекс заходів, які здійснюються в державі з метою переведення органів державної влади, місцевого самоврядування та деяких інших органів на функціювання в умовах особливого періоду, а Збройних сил чи інших військових формувань - на організацію і штати воєнного часу. Ефективно дати відсіч нападникам на країну чи виконати зобов?язання по спільній обороні від агресора без швидкої і своєчасної мобілізації неможливо. Тому ухилення від призову до Збройних сил з числа військовозобов`язаних громадян під час воєнних дій, які розпочались або передбачаються, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв?язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв?язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином та не є корупційним, згідно з приміткою до ст.45 КК України і не пов?язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із довідки форми 5 №172 від 03 лютого 2026 року, виданої начальником штабу - заступником командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_3 , призваний на військову службу під час мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 22 вересня 2025 року дотепер.

Отже, ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, особи, яка проходить військову службу та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Також, під час досудового розслідування ОСОБА_3 щиро каявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Із огляду на вищенаведене, з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, позитивних даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на момент розгляду справи, внаслідок зміни обстановки вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 після надходження обвинувального акту до суду, добровільно мобілізувався до лав Збройних сил України, наразі проходить військову службу.

За такого, вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

У результаті таких змін, на думку суду, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, а кримінальне провадження 0002844 від 28.10.2025 року стосовно нього - закриттю.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - не понесені.

На підставі викладеного та керуючись ст.48 КК України, ч.2 ст.284, 285, 286 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст.48 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0002844 від 28.10.2025 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, на підставі ст.48 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні:

мобільний телефон марки iPhone чорного кольору; мобільний телефон марки iPhone моделі iPhone 15 Pro Мах. з сім-карткою НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , чорного кольору; флеш-носій М24; ноутбук марки «Dell» ST:21MYSB4; ЕХ: із зарядним пристроєм до нього; ноутбук марки «ASUS» SN:24M27IVOCV12D419295MFD2020-07 із зарядним пристроєм до нього; жорсткий диск Transcend s/n:D325933307; банківську картку .№ НОМЕР_6 ; планшет «SAMSUNG» s/n:R9YT104X2CL - залишити у володінні власника;

договір про надання правничої допомоги від 11.04.2025 року на 4 арк.; ультразвукове дослідження ОСОБА_7 на 1 арк.; ультразвукове дослідження ОСОБА_7 від 08.07.2024 року на 2 арк.; консультаційний висновок лікаря акушера гінеколога від 11.07.2024 на 1 арк.; мікроскопія ОСОБА_7 від 08.01.2018 року; консультаційний висновок уролога від 31.12.2018 року ОСОБА_7 на 1 арк.; мікроскопія урогенітальних виділень від 28.12.2018 року на 1 арк.; результати досліджень ОСОБА_7 на 1 арк. від 28.12.2018 року; результати роботи ОСОБА_7 на І арк. від 28.12.2018 року; консультаційний висновок уролога від 11.01.2019 року на 1 арк.; ультразвукове дослідження органів малого тазу від 19.10.2019 на 1 арк. із знімком ОСОБА_7 ; УЗД нирок від 11.01.2019 року ОСОБА_7 ; загальний аналіз крові з лейкоцитною формулою на 2 арк. від 31.12.2018 року ОСОБА_7 ; результати досліджень ОСОБА_7 від 10.01.2019 року на 1 арк.; результати досліджень ОСОБА_7 від 31.12.2018 року на 1 арк.; консультативний висновок ОСОБА_7 від 26.12.2018 року на 1 арк.; направлення на дослідження ОСОБА_7 1 арк.; консультативний висновок від 06.03.2019 року ОСОБА_7 ; консультація гінеколога-ендокринолога від 25.07.2020 року на 2 арк.; лист огляд пацієнта від 05.02.2018 року на 1 арк.; лист огляду пацієнта від 04.02.2018 року на 1 арк.; результати досліджень на 1 арк. ОСОБА_7 від 01.03.2019 року; мікроскопія від 27.02.2019 року на 1 арк. ОСОБА_7 ; консультаційний висновок гінеколога ОСОБА_7 від 19.10.2019 року; консультаційний висновок гінеколога ОСОБА_7 від 30.12.2018 року; результати досліджень від 11.08.2019 року ОСОБА_7 на 4 арк.; консультаційний висновок на 2 арк. ОСОБА_7 від 09.04.2020 року; протокол ультразвукового дослідження ОСОБА_7 від 09.04.2020 року; консультація від 28.07.2020 року на 1 арк. на ім?я ОСОБА_7 ; результати досліджень на 1 арк. ОСОБА_7 від 27.07.2020 року; консультаційний висновок на 2 арк. ОСОБА_7 від 21.04.2020 року; результати досліджень від 27.07.2020 року ОСОБА_7 ; ультразвукове дослідження від 18.01.2021 року ОСОБА_7 ; знімок рентгену ОСОБА_7 на 1 арк.; інформація (медична документація ОСОБА_7 від 27.12.2019 року; консультативний висновок на ім?я ОСОБА_7 від 18.01.2021 року; медична документація «Нова клініка» на 8 арк. у файлі на ім?я ОСОБА_7 ; висновок діагнозу на ім?я ОСОБА_7 від 27.12.2019 року; план діагностичного обстеження на 1 арк. від 28.1 1.2024 року - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - не понесені.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1