Справа № 450/2264/26 Провадження № 1-кс/450/382/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

за участі представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Пустомити скаргу представника скаржника ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

встановив:

суб`єкт звернення просить визнати протиправними дії та бездіяльність керівника органу досудового розслідування ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, уповноваженого на організацію розгляду заяви ОСОБА_3 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України; визнати протиправними дії та бездіяльність старшого слідчого ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, який здійснював розгляд заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України; зобов`язати керівника органу досудового розслідування ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській невідкладно організувати внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі заяви ОСОБА_3 від 17.04.2026 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав з зазначених у ній підстав та просив такі задоволити. Вказав, що ОСОБА_3 зверталася до ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області з заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, проте відомості не були внесені.

Представник Відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки.

Проаналізувавши матеріали скарги та додані до неї документи, вважаю, що таку слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів скарги ОСОБА_3 звернулася до ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України по факту завідомо неправдивих показань ОСОБА_5 , який 02.02.2026 року приблизно о 21:20 год. на 32 км + 800 м автодороги сполученням «Львів-Пустомити-Меденичі», неподалік с. Гуменець Львівського району Львівської області перебував в небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, викликаного завданням йому тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, яке вчинив водій ОСОБА_5 , який зобов`язаний був піклуватися про ОСОБА_6 і мав змогу надати йому допомогу, що спричинило тяжкі наслідки для потерпілого тяжкі тілесні ушкодження.

Далі, того ж 03.02.2026 року водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ ATEGO 1218L» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повертаючись додому, був затриманий працівниками поліції біля с.Гуменець, Львівського району. В подальшому, з метою приховування скоєного ним тяжкого злочину та з метою уникнення від кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, водій ОСОБА_5 вигадав для слідства свою версію причетності до ДТП. Зокрема те, що на момент ДТП його засліпив зустрічний автомобіль. А після події, він не зупинився на місці ДТП, а доїхав до цвинтарю, розвернувся і поїхав до місця ДТП, де побачив два автомобілі, водії яких перебували біля потерпілого і разом з ними та працівниками швидкої допомоги допомагав посадити потерпілого ОСОБА_6 у карету швидкої допомоги.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України 2012 р. зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Так, до 21 листопада 2012 р. КПК 1960 р. визначав процедуру досудового слідства у справах щодо суддів (тобто у справах публічного чи приватно-публічного обвинувачення), яке розпочиналося з порушення кримінальної справи відповідно до приводів і підстав, які були передбачені ст. 94 КПК 1960 р., тобто заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, які містили достатні дані, що вказували на наявність ознак злочину, або безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину. Заявники про злочин попереджалися про відповідальність за неправдивий донос і у зв`язку з цим від них відбирали відповідну підписку. Коли необхідно було перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснювалася в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року (далі - КПК 2012 р.), який набрав чинності з 21 листопада 2012 року, законодавцем змінено початок кримінального провадження: досудове розслідування - перша стадія кримінального провадження - починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не містить визначення поняття "приводів і підстав" до початку кримінального провадження і за їх наявності винесення постанови про порушення кримінальної справи, як це передбачалось статтями 94, 97 - 98 КПК 1960 р. Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження свідчить проте, що слідчий зобов`язаний невідкладно, але не пізніше 24-х годин внести відомості до ЄДРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Станом на час розгляду скарги, даних про те, що відомості по вказаній заяві внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчому судді не надано.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути : 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя, прийшов до висновку, що слід зобов`язати Відділ поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області вчинити дії згідно вимог ч. 1 ст. 214 КПК України по заяві ОСОБА_3 від 27.04.2026 року.

Відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 298, а тому, не підлягають задоволенню вимога представника скаржника про зобов`язання внести відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією, визначеною ним за ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, оскільки лише в особи, що має повноваження вносити відомості до ЄРДР, є дискреція зазначити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України). Також, слідчий (детектив), здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України). Тому, необхідно зобов`язати відповідну особу внести відомості до ЄРДР, та реалізувати самостійно повноваження щодо визначення попередньої правої кваліфікації кримінального правопорушення.

Отже враховуючи, що процесуальний закон не вимагає внесення до ЄРДР всіх обставин, наведених заявником у заяві про кримінальне правопорушення, а визначення попередньої правої кваліфікації кримінального правопорушення є виключною компетенцією слідчого та/або прокурора, скаргу в частині зобов`язання внести відомості до ЄРДР за конкретними статтями КК України, слідчий суддя вважає необґрунтованою і підстав для її задоволення не вбачає.

Незгода особи із обсягом такої процесуальної дії, а саме визначеною слідчим кваліфікацією не охоплюється таким видом бездіяльності, яка може підлягати оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Щодо вимоги про визнання незаконною бездіяльності службових осіб Відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, то в ч. 2 ст. 307 КПК України, визначено чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, до цього переліку не входить ухвала про визнання незаконною бездіяльності службових осіб відділу поліції.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить, винесення ухвали про визнання незаконною бездіяльності службових осіб Відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області та визначати попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, тому в задоволенні скарги в частині цих вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив :

скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,- задоволити частково.

Зобов`язати Відділ поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області вчинити дії згідно вимог ч. 1 ст. 214 КПК України по заяві ОСОБА_3 від 27.04.2026 року.

В задоволенні іншої частини скарги, -відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1