У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2026 Справа №607/2847/26 Провадження №1-кп/607/1203/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінального провадження №0000495 від 01.09.2025 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

на розгляді суду перебуває кримінальне провадження №0000495 від 01.09.2025 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб (далі Клопотання), яке вмотивоване тим, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. Також прокурор зазначає про неможливість застосування до ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, таких як домашній арешт, особисте зобов`язання або застава, оскільки жоден із них не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а також забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх обов`язків.

Прокурор подане ним Клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

У судовому засіданні захисник заперечив проти задоволення Клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики, заявлені прокурором, є необґрунтованими. У зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні Клопотання прокурора.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечив проти задоволення Клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши Клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого:

згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України (гл. 18 цього Кодексу) клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, про які зазначено у ст.178 КПК України.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.02.2026 застосовано щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23:59 03.04.2026 з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 гривень. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд бере до уваги: тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення; суворість передбаченого законом покарання; конкретні обставини кримінального правопорушення; наявність суспільного інтересу; дані про особу обвинуваченого: його працездатний вік та відсутність відомостей про неможливість утримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, статус військовослужбовця Збройних Сил України, який посередньо характеризується за місцем проходження служби, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці проживання, у тому числі утриманців, репутацію, зокрема його авторитет серед знайомих йому військовослужбовців та здобутий бойовий досвід під час проходження військової служби, майновий стан, відсутність судимостей, дотримання ним умов застосованого запобіжного заходу.

Відтак обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватості у кримінальному правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності. При цьому, відповідно до відомостей, зазначених в обвинувальному акті, ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання, та матеріали справи не містять даних про його постійне місце проживання в м. Тернополі, де здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за його обвинуваченням, що додатково свідчить про реальну можливість переховування обвинуваченого від суду шляхом залишення м. Тернополя.

Водночас стадію досудового розслідування завершено, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 скеровано до суду, а тому ризик переховування від органів досудового розслідування, на який посилається прокурор, є недоведеним.

Крім того, у цьому судовому засіданні судом лише визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, а тому продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків шляхом погрози дачі ними неправдивих показань, їх зміни на свою користь або ж відмови від дачі таких, а відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання. При цьому прокурор не обґрунтував наявність ризику незаконного впливу на експерта чи спеціаліста, оскільки у Клопотанні відсутні конкретні дані, які б свідчили про можливість такого впливу з боку обвинуваченого.

Також суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 та оцінивши доводи кожної сторони, вважає, що прокурором доведено, що при застосуванні до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу не можна буде запобігти ризикам, визначеним п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та дотримання ним належної процесуальної поведінки. Відтак Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 199, 331, 392, 393 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 11.05.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 11.05.2026 включно.

Копію ухвали надати/надіслати обвинуваченому та начальнику ДУ «Чортківська УВП (№26)».

На ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції та не зупиняє виконання такої ухвали, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуюча суддя ОСОБА_1