ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/1214/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/154/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - повернення обвинувального акту
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника потерпілих адвоката ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в режимі відекоконференцзв`язку, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року, в частині повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному упровадженні № 0000193 від 25 вересня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 30000193 від 25 вересня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України повернуто прокурору та одночасно продовжено строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевим судом зазначено, що обвинувальний акт, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не конкретно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, а саме у викладенні фактичних обставини кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не зазначено про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, хоча як обставину, яка обтяжує покарання зазначено: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На переконання суду, вказана обставина є важливою для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання і може позбавити суд можливості чітко роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні вважає, що оскаржувана ухвала Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2025 року, в частині повернення обвинувального акта прокурору, є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що посилання суду на те, що перебування обвинуваченого у стан алкогольного сп`яніння має важливе значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого є помилковим.

Стверджу, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 за ст.121 ч.2 КК України виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає доведеними, а також формулювання обвинувачення дають повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість стороні захисту зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. При цьому, зазначення в обвинувальному акті обставини, що обтяжує порання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, також дає учасникам провадження інформацію про можливість її врахування судом при ухваленні рішення та призначенні покарання.

На переконання апелянта, обвинувачення ОСОБА_8 сформульовано таким чином, щоб мати повну інформацію про усі елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а обвинувальний акт, серед іншого, містить і відомості про пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини, які жодним чином не впливають на правову кваліфікацію, а лише можуть враховуватись судом при призначенні покарання.

Вважає, що суд, при постановленні ухвали про повернення обвинувального акту прокурору, формально вказав не невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить скасувати ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року, в частині повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000193 від 25 вересня 2025 р. про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити новий розгляд вказаного обвинувального акту в суді першої інстанції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, за змістом якого вважає доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними.

Стверджує, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до правильного висновку, що відсутність чіткого формулювання обвинувачення, яке інкримінують ОСОБА_8 , суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну та вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист.

Вважає, що обвинувальний акт містить суперечності між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення та зазначенням обставин, що обтяжують покарання, що унеможливлює чітке розуміння змісту обвинувачення.

На переконання сторони захисту, доводи апеляційної скарги прокурора фактично зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції та незгоди з ними, однак не спростовують встановлених судом обставин щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони обвинувачення та залишити без змін ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду, міркування прокурорів, які підтримали подану апеляційну скаргу, навели аналогічні, викладеним у ній, мотиви і просять скасувати ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року, в частині повернення прокурору обвинувального акту, та повернути обвинувальний акт до того ж до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання; потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та їх представника адвоката ОСОБА_13 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора і просять її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_10 , які рішення суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим і тому просять залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст.291 КПК України.

Аналіз обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 25 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, дає підстави колегії суддів для висновку, що органом досудового слідства дотримано положення ст.291 КПК України, яка регламентує вимоги до обвинувального акту, що направляється до суду.

Апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про те, що форма і зміст обвинувального акту відповідають вимогам ст.291 КПК України, а обґрунтованих доводів щодо наявності підстав, за яких обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, судом першої інстанції не наведено.

Усталена практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи.

Відповідно, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати, що зміст обвинувального акта у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 25 вересня 2025 року не відповідає вимогам КПК України, що перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд послався на невідповідність цього обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки при викладенні фактичних обставини кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не зазначено про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, хоча вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння зазначено як обставину, яка обтяжує покарання.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки, виходячи із завдань підготовчого судового засідання, на даній стадії встановлюється лише відповідність форми та змісту обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а оцінка викладених в обвинувальному акті обставин здійснюється на стадії судового розгляду кримінального провадження по суті.

Колегія суддів звертає увагу, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

На переконання колегії суддів, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується за ч.2 ст.121 КК України, виклад фактичних обставин, які прокурор вважає доведеними, а також формулювання обвинувачення дають повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість стороні захисту зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Колегія судді враховує, що відповідно до ч.2 ст.121 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому, у диспозиції вказаної правової норми відсутнє посилання, як на обов`язковий елемент кваліфікації, на вчинення таких дій особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, висновок місцевого суду про те, що незазначення у викладенні фактичних обставини кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого, на думку колегії суддів, є хибним та непереконливим.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати, що зміст обвинувального акта у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000193 від 25 вересня 2025 року не відповідає вимогам КПК Україн, а наведені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору є порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили б суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Викладені в ухвалі місцевого суду недоліки та зауваження щодо обвинувального акту не є суттєвими та не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду і можуть бути врегульовані в порядку ст.337 ч.2 КПК України.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що вищевказана ухвала Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року, в частині повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000193 від 25 вересня 2025 року, не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження до суду першої інстанції для виконання вимог КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року, в частині повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 25 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України скасувати з призначенням нового судового розгляду у Збаразькому районному суді Тернопільської області зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді