Справа №639/2030/26
Провадження №1-кп/639/249/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

психолога ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000783 від 13.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт по вищевказаному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 з посиланням на той факт, що наявні ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та їм неможливо запобігти шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора. Представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 у поданій до суду заяві не заперечувала проти розгляду клопотання прокурора за її відсутності та підтримала вказане клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати до ОСОБА_8 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому не оспорював наявність зазначених прокурором ризиків (за виключенням такого, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), проте вважав, що їм можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_6 підтримали позицію захисника.

Психолог ОСОБА_7 зазначив, що у даному судовому засіданні не здійснюється будь-якого тиску і порушень прав та інтересів неповнолітнього обвинуваченого.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 331 КПК України в судовому засіданні суд має право до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 02.02.2026 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування, тобто до 13 березня 2026 року включно.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За наявності підстав, передбачених КПК України, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України. Про затримання і взяття під варту неповнолітнього негайно сповіщаються його батьки чи особи, які їх замінюють (стаття 492 КПК України).

Суд вважає, що наведенні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого саме такого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати на теперішній час.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду існує у зв`язку з тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_8 , є особливо тяжким та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 після скоєння умисного вбивства ОСОБА_10 покинув місце події та намагався переховуватися від правоохоронних органів. Таким чином, вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого та можуть спонукати останнього до переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілу, свідків існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, та може шляхом погроз, умовлянь, незаконно вплинути на потерпілу, свідків, частина з яких є неповнолітніми особами, з метою схилити їх до зміни своїх показання, при наданні їх в суді, або до відмови в їх наданні, та які мають бути досліджені безпосередньо судом під час судового розгляду.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинення нового кримінального правопорушення існує через те, що 31.12.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, при цьому йому інкримінується його вчинення за декілька днів до події, яка є предметом даного кримінального провадження. Таким чином, можна вважати, що ОСОБА_8 є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі із застосуванням ножа або іншої холодної зброї.

Згідно постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 503/10653/2012 убачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

Отже, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється і у вчиненні іншого злочину.

Фактично, суд повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права.

Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Суд, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, даних про його особу, вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілої, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистої поруки, домашнього арешту чи застави, недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження застосування до ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того, суд відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачуються, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства.

Зазначені вище ризики на час проведення підготовчого судового засідання не зменшились та не відпали, внаслідок чого відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 10 травня 2026 року включно.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1