УХВАЛА

про накладення арешту на майно

25 травня 2026 рокуСправа № 495/4267/26
Номер провадження 1-кс/495/987/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000922 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, про накладення арешту на майно,

встановив:

до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 23.05.2026 року надійшло клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000922 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 19.08.2025 о 08:00 військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , командир господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , самовільно залишив розташування місця служби - військова частина НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 22.05.2026 року о 20 годині 56 хвилин було складено протокол про фактичне затримання в порядку ст. 208 КПК України у кримінальному провадженні №0000922 від 04.02.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично був затриманий о 18 годині 10 хвилин, в ході проведення якого було здійснено обшук затриманого в ході проведення якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone 15 номер моделі 5TLD3ZA/A серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 ІМЕІ2 НОМЕР_6 , який було упаковано до сейф-пакету PSP 1244667.

Постановою слідчого від 22.05.2026 вищевказаний телефон, вилучений в ході проведення обшуку, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що вони є об?єктом протиправних дій, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Враховуючи, що на вилученому під час проведення обшуку мобільному телефоні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може міститися інформація, яка носить доказових характер у зазначеному кримінальному провадженні, яка здатна відтворити слідову картину скоєння кримінального правопорушення та послужити доказами у вказаному кримінальному провадженні, в зв?язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експертиз, з метою отримання доказів та сприянню розкриттю злочину, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

В судове засідання прокурор, слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені.

Власник майна та його представник - адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, надали суду заяву в якій просять клопотання розглянути у їх відсутність, проти задоволення клопотання не заперечують.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000922 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, понад три доби, учинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст.123 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Як вбачається з матеріалів справи в ході проведення обшуку затриманого, який проводився 22.05.2026 року о 20 годині 56 хвилин під час складення протокол про фактичне затримання в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone 15 номер моделі 5TLD3ZA/A серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 ІМЕІ2 НОМЕР_6 , який було упаковано до сейф-пакету PSP 1244667.

Постановою слідчого від 22.05.2026 мобільний телефон марки Iphone 15 номер моделі 5TLD3ZA/A серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 ІМЕІ2 НОМЕР_6 , який було упаковано до сейф-пакету PSP 1244667 було визнано речовим доказом.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з матеріалами провадження вилучені під час огляду місця події речі є майном, що відповідає критеріям речового доказу. Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Метою накладення арешту на вилучене майно є забезпечення збереження вилученого в ході вищевказаного обшуку мобільного телефону затриманого ОСОБА_5 , з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки зазначені об?єкти зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають значення речового доказу.

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000922 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Iphone 15 номер моделі 5TLD3ZA/A серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 ІМЕІ2 НОМЕР_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1