Провадження № 1-кп/742/199/26
Єдиний унікальний № 742/5522/25
УХВАЛА

05 березня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР від 01.07.2025 р. за № 0000219, стосовно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка, Прилуцького р-ну, українця, громадянина України, розлученого, працюючого ФОП, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1971 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

представник потерпілого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження. Узагальнений зміст клопотання зводився до визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення та відшкодування збитків.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора та представника потерпілого, які також просили задовольнити клопотання, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Суд бере до уваги роз`яснення, які містяться в п.7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, згідно яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ККС ВС від 13.04.2023 р. у справі №157/1091/22, відповідно до якого особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину.

Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

В постанові ККС ВС від 15.04.2021 р. у справі № 161/1390/19 зазначив, що такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом тощо.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам про те, що у період з березня травня 2025 року умисно, з корисливих мотивів, за допомогою власної сільськогосподарської техніки, він здійснив обробіток земельної ділянки загальною площею 15,2459 га, де посіяв та вирощував сільськогосподарські культури: ячмінь та кукурудзу. Обвинувачений підтвердив, що перед початком обробітку земельної ділянки, він усвідомлював про відсутність в нього будь-яких прав на її обробіток та користування. Незважаючи на виявлений в червні 2025 року правоохоронцями факт самовільного зайняття ним земельної ділянки, обвинувачений в жовтні минулого року зібрав врожай.

Суд особливо звертає увагу на поведінку обвинуваченого після виявлення правопорушення правоохоронними органами у червні 2025 року. Той факт, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи про початок кримінального провадження, не припинив протиправне використання земельної ділянки та у жовтні 2025 року здійснив збір врожаю, свідчить про стійку спрямованість умислу на отримання незаконного доходу. Зазначене вказує на те, що корисливий інтерес обвинуваченого домінував над правосвідомістю та обов`язком дотримуватися вимог закону.

Наведені в судовому засіданні доводи про усунення ОСОБА_3 заподіяної шкоди, можуть свідчити про наявність у його діях обставин, що пом`якшують покарання або можуть вказувати на дійове каяття обвинуваченого, проте не є обставиною, яка свідчить про зміну обстановки в розумінні статті 48 КК України, а відтак не може бути підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Судовим розглядом клопотання обвинуваченого не встановлено обставин, які б свідчили про те, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується останній, перестали бути суспільно небезпечними. Також, судом не встановлено переконливих підстав, які б вказували на те, що сам обвинувачений та обстановка навколо нього зазнали таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нових тотожних або однорідних злочинів. Натомість, як вбачається з розділу ІІІ Витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, сформованого інспектором пробації, обвинувачений ОСОБА_3 не усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, а у вирішенні проблем використовує неадекватні стратегії, які несуть загрозу або шкоду для оточуючих /т.1 а.с.31/.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України та для закриття кримінального провадження відносно нього.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 48 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 48 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1