Справа № 331/1465/26
Провадження № 1-кс/331/426/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання начальника 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000491 від 21.02.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000491 від 21.02.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, про арешт майна.

У вказаному клопотанні начальник 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене під час огляду публічно доступного місця 1 під`їзду за адресою: АДРЕСА_1 , від 21.02.2026, а саме: на 5-ти літрову пляшку з ймовірним бензином всередині; пусту пляшку з-під розпалювача для дерева та вугілля; пляшку з написом «ІСЕ ТЕА» з характерним запахом бензину всередині; зелену кофту; кросівки чорного кольору; білі шкарпетки; спортивний рюкзак синього кольору.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000491 від 21.02.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Під час досудового розслідуванням встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 03 години 29 хвилин 21.02.2026 громадяни України ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією ідентифікатори каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та особистого чату з ім`ям користувача « ОСОБА_6 », усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків i бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що автомобіль, котрий був припаркований поряд, експлуатується Силами оборони України, використовуючи заздалегідь пристосовану для підпалу ємність із запальною сумішшю невстановленого складу та мобільний телефон, здійснив обливання передньої частини автомобіля, в тому числі лобове скло та капот, транспортного засобу марки «Nissan Navara» у камуфльованому кузові зеленого кольору, н.з. « НОМЕР_1 », що належить військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , та використовується у забезпеченні виконання завдань Сил оборони України, після чого здійснив підпал вказаного автомобіля, викликавши тим самим його займання та пошкодження.

21.02.2026 у період часу з 11 год. 08 хв. по 11 год. 54 хв. проведено слідчу дію огляд публічно доступного місця l під`їзду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Посадочна, буд. 29, в ході якого виявлено та вилучено 5-ти літрову пляшку з ймовірним бензином всередині; пусту пляшку з-під розпалювача для дерева та вугілля; пляшку з написом «ІСЕ ТЕА» з характерним запахом бензину всередині; зелену кофту; кросівки чорного кольору; білі шкарпетки; спортивний рюкзак синього кольору.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, за твердженням начальник 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході проведення обшуку речі, які згідно зі ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Постановою слідчого від 21.02.2026 всі вилучені під час проведення вказаного обшуку речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий ОСОБА_8 , який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, не з`явився, але надав до суду заяву, у якій просив клопотання про арешт майна розглянути за його відсутності та задовольнити його.

Зважаючи на клопотання начальника 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області, власник майна у судове засідання не викликався. У зв`язку з цим розгляд клопотання проводиться за його відсутності, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 172 КПК України

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, долучені до нього, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Із долучених до клопотання матеріалів вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000491 від 21.02.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Із копії протоколу огляду від 21 лютого 2026 року вбачається, що під час проведення огляду публічно доступного місця l під`їзду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Посадочна, буд. 29, в ході якого виявлено та вилучено 5-ти літрову пляшку з ймовірним бензином всередині; пусту пляшку з-під розпалювача для дерева та вугілля; пляшку з написом «ІСЕ ТЕА» з характерним запахом бензину всередині; зелену кофту; кросівки чорного кольору; білі шкарпетки; спортивний рюкзак синього кольору.

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, вилучене 21.02.2026 під час проведення огляду публічно доступного місця, слідчий суддя враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, вилучене у ході проведення публічно доступного місця l під`їзду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Посадочна, буд. 29, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки вказані речі містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому з метою забезпечення збереження даних речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, на них має бути накладений арешт. Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду публічно доступного місця 1 під`їзду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Посадочна, буд. 29, від 21.02.2026, а саме: на 5-ти літрову пляшку з ймовірним бензином всередині; пусту пляшку з-під розпалювача для дерева та вугілля; пляшку з написом «ІСЕ ТЕА» з характерним запахом бензину всередині; зелену кофту; кросівки чорного кольору; білі шкарпетки; спортивний рюкзак синього кольору, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_9