Номер провадження: 11-сс/813/116/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах АТ «Дніпровський стрілочний завод», на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2025 про арешт майна у к/п № 0000016 від 18.11.2024 за ч. 5 ст. 191 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. детектива ТУ БЕБ в Одеській обл. ОСОБА_7 та було накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 12.11.2025 в приміщеннях АТ «Дніпровський стрілочний завод» за адресою: м. Дніпро, вул. Любарського, 181 , а саме на: флеш-носій Transcend Jet Flash 700 об`ємом 16 Gb., документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин між АТ «Дніпровський стрілочний завод» () та ТОВ «ВКП «ТАКО» () згідно переліку, який міститься у резолютивній частині ухвали, копію статуту АТ «Дніпровський стрілочний завод», затверджений протоколом річних дистанційних загальних зборів акціонерів АТ «ДнСЗ» № 1/2025; витяг з ЄДРПОУ за кодом 14367980 станом на 11.11.2025; копію наказу про призначення ОСОБА_8 на посаду голови правління АТ «Дніпровський стрілочний завод» від 14.03.2008; копію посадової інструкції голови правління генерального директора АТ «Дніпровський стрілочний завод» від 19.05.2017; копію наказу про призначення ОСОБА_9 на посаду головного бухгалтера АТ «Дніпровський стрілочний завод» від 28.03.2014; копію посадової інструкції головного бухгалтера АТ «Дніпровський стрілочний завод» від 20.06.2022; копію наказу про призначення ОСОБА_10 на посаду директора з економіки та фінансів від 31.10.2025; копію посадової інструкції директора з економіки та фінансів АТ «Дніпровський стрілочний завод» від 14.06.2022; копію наказу про призначення ОСОБА_11 на посаду начальника відділу збуту та маркетингу від 24.03.2016; копію посадової інструкції комерційного директора АТ «Дніпровський стрілочний завод» від 14.06.2022.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та органом досудового розслідування доведена необхідність їх збереження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- постанова детектива БЕБ про визнання вилученого майна речовими доказами є формальною, являє собою цитування приписів КПК України та позбавляє можливості встановити, яким саме критеріям речових доказів відповідає вилучене майно. Висновки слідчого судді про відповідність вилученого майна критеріям ст. 98 КПК України є загальними формулюваннями. Наявність у матеріалах справи постанови про визнання майна речовим доказом не є безумовною підставою для накладення арешту;

- в межах вказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, матеріали провадження не містять доказів, які свідчать про відношення АТ «ДнСЗ» до обставин кримінального правопорушення. Факти, які наводить орган досудового розслідування не відповідають дійсності. Стороною захисту була надана документація, відповідно до якої ціна реалізації не відрізнялася від ціни реалізації для АТ «Укрзалізниця», ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», ПрАТ «Полтавський ГЗК». Будь якого спілкування із службовими особами ДП «МТП «Південний» у посадових та службових осіб не було, а в тендерній закупівлі не приймали участь оскільки більша частина продукції не виробляється заводом;

- власником та володільцем майна не обмежувався під час обшуку не обмежувався доступ до електронних інформаційних систем, не був залучений спеціаліст, не був проведений огляд, відтак їх вилучення є порушенням ст. 168 КПК України;

За таких обставин, представник власника майна ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 27.11.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити детективу у задоволенні клопотання.

Представник ОСОБА_13 направила на адресу апеляційного суду заяву, в кій просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, викладені в ній доводи підтримала у повному обсязі, водночас, прокурор ОСОБА_14 також направив на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, проти її задоволення заперечував.

Відтак, відповідно до ч. 4 ст. 107 та ст. 405 КПК України розгляд проведено без учасників судового розгляду та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона вказаним вимогам відповідає з огляду на такі обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того щоб втручання було сумісним із положенням першого речення ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи.

Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

Відповідно дост. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Водночас, ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні,3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...;3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Як вбачається із матеріалів, які надані апеляційному суду, ТУ БЕБ в Одеській обл. проводиться досудове розслідування у к/п №0000016 від 18.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування детективами БЕБ встановлено, що службові особи ДП «МТП «Південний» , зловживаючи своїм службовим становищем та діючи за попередньою змовою зі службовими особами АТ «Дніпровський стрілочний завод» та ТОВ «ВКП «Тако» , здійснили розтрату та заволодіння державних коштів в особливо великих розмірах шляхом здійснення закупівлі залізничного обладнання за завідомо завищеною вартістю. Сума завищення вартості становить більше 7 млн грн.

Установлено, що упродовж 2024 службовими особами ДП «МТП «Південний» в ході виконання «Плану закупівель підприємства» організовано та проведено процедури закупівель залізничного обладнання №№ UA-2024-03-14-010947-a, UA-2024-07-18-008022-a та UA-2024-09-02-008069-a, загальною очікуваною вартістю 20 млн. 979 тис. грн. без ПДВ, участь у яких приймало ТОВ «ВКП Тако», яке фактично без проведення конкурентних процедур визначено переможцем зазначених закупівель.

За результатами проведених зазначених закупівель між ДП МТП «Південний» та ТОВ «ВКП Тако» упродовж 2024 укладено три договори на постачання залізничного обладнання (стрілочна продукція виробництва Дніпровського стрілочного заводу», рейкова продукція, стикова продукція) на загальну суму 24 999 930 грн. з ПДВ.

В свою чергу, аналізом операцій з реалізації АТ «Дніпровський стрілочний завод» аналогічної стрілочно-рейкової продукції на адресу АТ «Укрзалізниця», ПАТ «Полтавський Гірничо-Збагачувальний Комбінат», підприємства корпорації «Детек», ПРАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» та інших підприємств, за цінами які у 1,5 - 2 рази є нижчими за ціни постачання предмету закупівлі на ДП «МТП Південний».

Зважаючи на вищевикладене, різниця у вартості між реалізацією ТОВ «ВКП «ТАКО» залізничного обладнання на адресу ДП «МТП`ПІВДЕННИЙ» та вартістю його придбання у АТ «ДНІПРОВСЬКИЙ СТРІЛОЧНИЙ ЗАВОД» та інших суб`єктів господарювання складає 7 137 436 грн в т. ч.: за договором поставки від 02.04.2024 № Т/СН-83/24 складає 1 907 532 грн з ПДВ, за договором поставки від 08.08.2024 № Т/СН-267/24 складає 2 621 304 грн з ПДВ та за договором поставки від 30.09.2024 № Т/СН-324/24 складає 2 608 600 грн з ПДВ, які перераховані на розрахункові рахунки ТОВ «ВКП Тако» та в подальшому привласнені.

Також встановлено, що службовими особами ДП «МТП Південний» організовано та проведено закупівлю UA-2025-02-28-006215-a залізничного обладнання (стрілочна продукція, стикова продукція) очікуваною вартістю 5 млн. 248 тис. грн. без ПДВ (6 млн. 297 тис. грн. з ПДВ), переможцем якого визначено ТОВ «ВКП Тако» з остаточною пропозицією 5 184 660 грн. без ПДВ (6 221 592 грн. з ПДВ).

Встановлено, що службовими особами ДП МТП «Південний» під час організації тендерних процедур з метою надання переваг та забезпечення перемоги ТОВ «ВКП Тако», посадовим особам вказаного підприємства заздалегідь надавалась інформація про предмет закупівлі, вимоги до предмета закупівлі, обсяги наявного фінансування, та спільно з представниками ТОВ «ВКП Тако» здійснювали розробку тендерної документації з урахуванням індивідуальних особливостей продукції, що виробляється виключно підконтрольним АТ «Дніпровський стрілочний завод» або перебуває у наявності у пов`язаних підприємств, що унеможливлювало участь у тендерних процедурах інших учасників.

У той же час, інформування посадових осіб ТОВ «ВКП Тако» про проведення ДП «МТП «Південний» закупівель залізничного обладнання ще до оприлюднення в електронній системі закупівель інформацію про публічну закупівлю було забезпечено посадовими особами ДП «МТП «Південний», а саме: заступником директора по матеріально-технічному забезпеченню ОСОБА_15 , начальник відділу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_16 , заступником начальника відділу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_17 .

У подальшому, з метою усунення інших потенційних учасників закупівлі, посадові особи ДП «МТП «Південний» спільно з посадовими особами ТОВ «ВКП Тако» розроблено узгоджену тендерну документацію з урахуванням продукції виробництва АТ «Дніпровський стрілочний завод» або яка є у наявності пов`язаних підприємств.

У той же час, з метою штучного формування завищеної очікуваної вартості предмета закупівлі генеральний директор ВКП «Тако» ОСОБА_18 , за участю підконтрольних співробітників вказаного підприємства ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підготував та направив до ДП «МТП «Південний» комерційну пропозицію з завідома завищеними цінами. З тієї ж метою ОСОБА_21 вступив у змову з директором ТОВ «Будіндустрія», ТОВ «ЗРС» ОСОБА_22 та службовими особами зазначених підприємств з метою направлення від їх імені фіктивних комерційних пропозицій на адресу ДП «МТП «Південний», з аналогічно завищеними цінами.

Також, під час проведення зазначеної публічної закупівлі, посадовими особами АТ «Дніпровський стрілочний завод» з метою формування уяви відсутності попередньої змови з ТОВ «ВКП Тако» у системі прозоро на адресу ДП «МТП Південний» направлено запит щодо поділу предмета закупівлі на лоти з метою прийняття участі АТ «Дніпровський стрілочний завод» у закупівлі.

В той же час, діючи на виконання заздалегідь розроблено спільного плану щодо привласнення коштів державного підприємства, уповноваженою особою ДП «МТП Південний» ОСОБА_23 , в порушення принципу максимальної економії, було надано відмову у задоволені вказаного запит з формальним посиланням на недоцільність поділу предмета закупівлі на лоти.

За результатом чого, 18.03.2025 ТОВ «ВКП «Тако» визнано переможцем з остаточною пропозицією 5 184 660 грн. без ПДВ (6 178 392 грн. з ПДВ), що більше ніж на 2 млн. грн. вище за ринкову вартість.

Так, за версією органу досудового розслідування до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні посадові особи АТ «Дніпровський стрілочний завод», які здійснюють свою діяльність за адресою : м. Дніпро, вул. Любарського, 181.

Підставою для накладення арешту на майно детектив визначив необхідність збереження речових доказів, та постановою ст. детектива БЕБ ОСОБА_24 від 12.11.2025, вилучені в ході проведення обшуку флеш носій та документи були визнані визнаний речовими доказами.

Що стосується доводів представника власника майна з приводу того, що власник майна не обмежував доступ до флеш носія, апеляційний суд зауважує, що наявні в ньому дані можуть містити відомості, які мають значення для зазначеного кримінального провадження, що свідчить про те, що він відповідає критеріям речового доказу.

Апеляційний суд вважає слушними аргументи представника власника майна з приводу того, що огляд флеш носія проведений не був, водночас враховує складність провадження, значну кількість інформації, яка підлягає перевірці та ту обставину, що детектив, відповідно до вимог ч. 4 ст. 41 КПК України, є самостійним у здійсненні своєї процесуальної діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого самостійно визначає порядок та черговість проведення слідчих дій, натомість, апеляційний суд наголошує на тому, що на даній стадії кримінального провадження органом досудового розслідування було доведено відповідність вилученого майна критеріям речових доказів, що свідчить про те, що арешт на таке майно накладено обґрунтовано та за наявності до того відповідних правових підстав.

У контексті доводів представника з приводу того, що матеріали провадження не містять доказів, які свідчать про відношення АТ «ДнСЗ» до обставин кримінального правопорушення апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, всупереч твердженням апелянта, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді стосовно необхідності накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку документи та флеш носій, оскільки накладення арешту на таке майно на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження є виправдним, зокрема, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів в даному кримінальному провадженні, може містити відомості на підтвердження або спростування обставин, які є предметом досудового розслідування даного кримінального провадження, а саме розтрати та заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах.

Окрім того, письмові докази є основою доказування у кримінальних провадженнях зазначеної категорії, відтак застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження на теперішній час обумовлене необхідністю досягнення його імперативних завдань.

Згідно із практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ступінь втручання у право мирного володіння майном колегія суддів оцінює як незначний з урахуванням потреб кримінального провадження та його суспільного інтересу з огляду обставини злочину, яке розслідується та тимчасовий характер позбавлення можливості володіння та користування майном, обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України.

Приписами п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що на теперішній час підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах АТ «Дніпровський стрілочний завод» та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах АТ «Дніпровський стрілочний завод» - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2025 про накладення арешту на майно, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилучене 12.11.2025 в ході проведення обшуку в приміщеннях АТ «Дніпровський стрілочний завод» за адресою: м. Дніпро, вул. Любарського, буд. 181 у к/п №0000016 від 18.11.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4