Справа № 158/659/26
Провадження № 1-кс/0158/286/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000089 від 15.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , з клопотанням про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000089 від 15.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 14.02.2026 під час патрулювання за порушення ПДР за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Озеро, вул. Олексюка було зупинено транспортний засіб "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого, жит. АДРЕСА_1 . Під час перевірки було встановлено, що останній перевозить лісову деревину, а саме рубані дрова у кількості близько 4 м3. У ході перевірки документів, водій надав товаро транспортну накладну, яка не відповідає дійсності.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 15.02.2026 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, уникнення негативних наслідків для кримінального провадження, а саме знищення знарядь та предметів кримінального правопорушення, 14 лютого 2026 року в період часу з 19 години 51 хвилин по 20 годину 14 хвилин було проведено огляд місця події по вул. Олексюка, в с. Озеро, Луцького району Волинської області, в ході якого на узбіччі автодороги було виявлено транспортний засіб марки «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 із рубаною деревиною в кількості близько 4 м3. В ході проведення огляду місця події було вилучено вищевказаний транспортний засіб марки «ЗІЛ» із наявною деревиною в кількості близько 4 м3 та товаро-транспортну накладну серії ЛАЛ №300966 від 05.02.2026.

Постановою слідчого від 15.02.2026 року, транспортний засіб марки «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 , із рубаною деревиною в кількості близько 4 м3, товаро-транспортну накладну серії ЛАЛ №300966 від 05.02.2026, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, кожен зокрема, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці ) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000089 від 15.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, уникнення негативних наслідків для кримінального провадження, а саме знищення знарядь та предметів кримінального правопорушення, 14 лютого 2026 року в період часу з 19 години 51 хвилин по 20 годину 14 хвилин було проведено огляд місця події по вул. Олексюка, в с. Озеро, Луцького району Волинської області, в ході якого на узбіччі автодороги було виявлено транспортний засіб марки «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 із рубаною деревиною в кількості близько 4 м3. В ході проведення огляду місця події було вилучено вищевказаний транспортний засіб марки «ЗІЛ» із наявною деревиною в кількості близько 4 м3 та товаро-транспортну накладну серії ЛАЛ №300966 від 05.02.2026.

В подальшому вказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене 14.02.2026 року, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на майно, а саме, пісок шляхом заборони користуватися, розпоряджатися та відчужувати підлягає задоволенню.

Поряд з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «ЗІЛ», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , в частині заборони користування ним до задоволення не підлягає.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт вищевказаного майна підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, із забороною володіння, розпорядження та користування, на рубану деревину, в кількості близько 4 м3, яка знаходиться на транспортному засобі марки «ЗІЛ», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , та товаро-транспортну накладну серії ЛАЛ №300966 від 05.02.2026 року.

Накласти арешт, із забороною володіння та розпорядження, на транспортний засіб марки «ЗІЛ», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, негайно, з правом користування, повернути ОСОБА_5 транспортний засіб марки «ЗІЛ», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання під розписку.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 19.02.2026 року.