Справа № 635/923/26
Провадження № 1-кп/635/816/2026
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання- ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000142 від 26.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.309, ч.1 ст.358, ч.3 ст.357, ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження №0000142 від 26.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.309, ч.1 ст.358, ч.3 ст.357, ч.5 ст.407 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, в обґрунтування якого клопотання зазначив, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.11.2025 до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.12.2025 року, в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» із визначенням розміру застави у виді 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600грн. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 19.12.2025 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.01.2026, з можливістю внесення розміру застави визначеної, відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 11.11.2025 року в розмірі 605600грн. 00 коп. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 20.01.2026 підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою в Держаній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, тобто до 18 лютого 2026 року, але не пізніше ніж до проведення підготовчого судового засідання, визначено суму застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665 600 гривень 00 копійок. На даний час виникла необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України. У зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України існує необхідність в продовженні запобіжного заходу, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, просив задовольнити.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що за 40 років ніколи не переховувався та не збирається, має хвору мати, за якою потрібен догляд, має відношення від військової частини, в якій бажає продовжувати військову службу. Бажає продовжувати служити, буде з`являтися до суду, бо не є зацікавленими у затягуванні справи. Ризики прокурором не доведені, свідки вже допитані, впливати на них він не збирається, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував, пояснивши, що строк тримання обвинуваченого під вартою сплив, бо в ухвалі Слобідського районного суду м. Харкова від 19.12.2025 про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що цей строк продовжено до дати проведення підготовчого судового засідання, але не пізніше 18.12.2026. В той же час підготовче судове засідання проведено 13.02.2026. Також захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зауважив, що сукупний місячний дохід родини ОСОБА_7 складає близько 24103,33 грн. На утриманні ОСОБА_6 знаходяться двоє дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визначена судом застава є непомірною для ОСОБА_6 та перетворюється на безальтернативне тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд виходить з наступного.

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 24.10.2025 клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Застосувано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Визначено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. 00 коп.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.11.2025 ухвалу слідчого судді Слобідського районного суду м. Харкова від 24.10.2025 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано. Постановлено нову ухвалу. Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Визначено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у виді 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень.

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 19.12.2025 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.01.2026, з можливістю внесення розміру застави визначеної, відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 11.11.2025 року в розмірі 605600грн. 00 коп.

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 20.01.2026 підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою в Держаній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, тобто до 18 лютого 2026 року, але не пізніше ніж до проведення підготовчого судового засідання, визначено суму застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665 600 гривень 00 копійок.

Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 18 лютого 2026 року, а не 13.02.2026, як зазначено захисником, оскільки підготовче судове засідання у вказаній справі ще не проведено.

У зв`язку із спливом строку запобіжного заходу прокурор звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

У контексті практики Європейського суду з прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.309, ч.1 ст.358, ч.3 ст.357, ч.5 ст.407 КК України, найтяжче з яких, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватості, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КК України, існує.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінують обвинуваченому, ту обставину, що обвинуваченому інкримінується, зокрема, злочин проти встановленого законодавством порядку несення військової служби.

Враховуючи, що свідки на даний час не допитані, суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Враховуючи конкретні обставини справи, перебування в провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.5 ст.407 КК України, суд вважає наявним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 схильний до вчинення злочинів.

Натомість, на думку слідчого судді, клопотання слідчого не містить обґрунтованих доводів, які б свідчили про існування у даному випадку ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_12 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Суд критично відноситься до посилання прокурора на можливе самокалічення обвинуваченого як на підставу наявності ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а вірогідність їх настання є досить високою, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність місця проживання, утриманців, хворої матері, яка є інвалідом 2 групи, безумовно свідчать про наявність соціальних зав`язків у ОСОБА_6 , але у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.

Щодо клопотання сторони захисту про зміну розміру застави суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного проживання людини.

Розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема, у вчиненні з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану та мобілізації тяжкого кримінального правопорушення - незаконного переправлення особи через державний кордон за плату в 15000 доларів США.

В умовах дії воєнного стану та триваючої загрози національній безпеці України дії ОСОБА_6 , спрямовані на незаконне переправлення громадян через державний кордон, мають особливу суспільну небезпечність. Такі протиправні дії підривають обороноздатність держави, створюють ризик ухилення від мобілізації та завдають значної шкоди державним інтересам.

З урахуванням наведеного, на переконання суду наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 182 КПК України щодо можливості призначення застави у розмірі, що перевищує встановлені межі, та враховуючи усі обставини кримінального правопорушення й особу обвинуваченого ОСОБА_6 забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, зможе лише призначення застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Тобто, з огляду на обставини кримінального правопорушення, лише застава у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам, та не є завідомо непомірною для нього із урахуванням викладеного вище.

Таким чином, суд, не вбачає підстав для зміни розміру застави, визначеної ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.11.2025, а відтак, клопотання сторони захисту про зміну розміру застави задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 217, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити на шістдесят днів - до 16 квітня 2026 року включно.

Раніше визначений розмір застави залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Повний текст ухвали оголошено 20.02.2026.

Суддя ОСОБА_1