Номер провадження: 11-сс/813/848/26
Справа № 522/4005/26 1-кс/522/1463/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2026 року про повернення скарги ОСОБА_6 про зобов`язання посадової особи Приморської окружної прокуратури м. Одеси надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000047 від 26.02.2026 року

установив

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто ОСОБА_6 скаргу про зобов`язання посадової особи Приморської окружної прокуратури м. Одеси надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000047 від 26.02.2026 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що листом Державного бюро розслідувань (вих.№16-14-8070-25 від 14.02.2025 року) повідомлено про те, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у місті Одесі) знаходиться під територіальною юрисдикцією Пересипського районного суду м. Одеси, оскільки адреса Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві - м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого, 106.

Враховуючи викладене, оскільки досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000047 від 26.02.2026 року здійснюється Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси не уповноважений на розгляд будь-якого роду клопотань, заяв та скарг в рамках зазначеного кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя прийшов до висновку, що подана скарга не підлягає розгляду в межах територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси, та повернув її ОСОБА_6 .

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою її скаргу задовольнити та зобов`язати прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси, який прийняв та зареєстрував заяву від 12.02.2026 року, розглянути заяву від 09 березня 2026 року про надання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого в порядку статті 55 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України, висновки помилкові, доводи слідчого судді надумані, оскільки вона зверталась зі скаргою на дії прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси, а тому її скаргу має розглядати саме Приморський районний суд м. Одеси.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, незважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, при цьому, заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи неявку учасників процесу в судове засідання, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

З матеріалів судової справи вбачається, що 18.03.2026 року через систему «Електронний суд» в Приморському районному суді м. Одеси зареєстрована скарга ОСОБА_6 , подана в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність посадової особи Приморської окружної прокуратури м. Одеси, яка полягає у не розгляді клопотання від 09.03.2026 року в порядку ст. 55 КПК України, яке подане у кримінальному провадженні №0000047 від 26.02.2026 року.

Так, на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2026 року, справа №522/2143/26, яка надійшла до Приморської окружної прокуратури м. Одеси 25.02.2026 року, відомості, які містяться в заяві ОСОБА_6 від 12.02.2026 року внесено до ЄРДР за №0000047 від 26.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

26.02.2026 року прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на виконання ухвали суду до ЄРДР було внесено відомості, які містяться в заяві ОСОБА_6 від 12.02.2026 року, кримінальному провадженню було присвоєно номер 0000047, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 367 КК України.

Копію витягу з ЄРДР ОСОБА_6 було надіслано листом від 02.03.2026 року на відповідне клопотання від 25.02.2026 року.

09.03.2026 року ОСОБА_6 звернулась до Приморської окружної прокуратури м. Одеси з заявою про надання пам`ятки про права та обов`язки потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Листом №52-3836ВИХ-26 від 11.03.2026 року ОСОБА_6 повідомили, що її заяву про надання пам`ятки про права та обов`язки потерпілого направлено до ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Колегія суддів враховує, що скарги на рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст.32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що з наданих до суду матеріалів вбачається, що на час звернення ОСОБА_6 зі скаргою до слідчого судді, органом досудового розслідування кримінального провадження №0000047 від 26.02.2026 року є Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Одесі) територіального управління Державного бюро розслідувань.

З огляду на викладене, фактично ОСОБА_6 оскаржує дії посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, який знаходиться на території Пересипського району м. Одеси.

Згідно ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо, між іншим, не підлягає розгляду в цьому суді.

Водночас, слідчим суддею також враховано, що оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0000047 від 26.02.2026 року здійснюється Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси не уповноважений на розгляд будь-якого роду клопотань, заяв та скарг в рамках зазначеного кримінального провадження.

За таких обставин, є правильним висновок слідчого судді про те, що подана скарга не підлягає розгляду в Приморському районному суді м. Одеси, оскільки Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташований у місті Миколаєві знаходиться в межах територіальної юрисдикції іншого суду, а тому повернув скаргу ОСОБА_6 .

Водночас, слідчий суддя роз`яснив ОСОБА_6 , що зазначену скаргу вона має право подати на розгляд до Пересипського районного суду м. Одеси.

Посилання скаржника на те, що оскільки процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Приморською окружною прокуратурою м. Одеси, тому саме Приморський районний суд м. Одеси повинен розглядати її скаргу, суперечать приписам КПК щодо підсудності розгляду скарг на дії/бездіяльність органу досудового розслідування, оскільки згідно матеріалів судової справи досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 26.02.2026 року здійснюється Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 404, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2026 року про повернення скарги ОСОБА_6 про зобов`язання посадової особи Приморської окружної прокуратури м. Одеси надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000047 від 26.02.2026 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4