Справа № 947/6471/26
Провадження № 1-кс/947/4968/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , представника власниці майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000904 від 27.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, повторно після усунення недоліків, надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000904 від 27.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке вилучене в ході обшуку проведеного 20.02.2026 року за місцем здійснення діяльності державного нотаріуса ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , перелік яких зазначено у клопотанні.

У судовому засіданні -

Слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 обгрунтувала подане клопотання, його вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Повідомила, що під час обшуку було виявлено інші документи, які не були визначені в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, однак на думку сторони обвинувачення мають значення для кримінального провадження, тому було прийнято рішення про їх вилучення. Зазначила, що почеркознавчу експертизу ще не призначено, у зв`язку з великою кількістю слідчих дій.

Представник власниці майна адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, звернула увагу, що обшук було проведено 20.02.2026 року, але до теперішнього часу жодної експертизи з вилученим майном не призначено. Вважає, що у сторони обвинувачення було достатньо часу для вирішення питання щодо призначення експертиз. Крім того, звернула увагу, що ряд вилучених документів не може бути предметом експертизи, оскільки вони є копіями або формуються з реєстрів і не підписуються. Звернула увагу, що відповідно до ЗУ «Про нотаріат», під час обшуку слідчий не мав права вилучати архівний договорі купівлі-продажу оскільки вилучення такого документи, як і реєстрів, печаток, забороняється законом. У випадку призначення експертизи, експерт повинен звернутися до нотаріуса з запитом про надання таких документів, які нотаріус повинен надати. У зв`язку з викладеним у задоволенні клопотання просила відмовити у повному обсязі.

Державний нотаріус ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, приходить до наступного переконання.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000904 від 27.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом незаконного заволодіння об`єктом нерухомого майна: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий у клопотанні зазначає про те, група осіб діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізували злочинний план, спрямований на незаконне заволодіння об`єктом нерухомого майна житловим будинком загальною площею 286 кв.м., розташованим за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 . При обставинах викладених в клопотанні.

На підставі завідомо підробленої довіреності № 2-1870 від 11.07.2025,

а також інших завідомо недостовірних документів, які створювали уявлення про наявність у ОСОБА_9 законних повноважень діяти від імені власника та розпоряджатися зазначеним об`єктом нерухомого майна, учасниками злочинної змови було умисно забезпечено укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з дотриманням формальних вимог цивільного законодавства.

Зазначені дії були спрямовані на надання правомірного вигляду незаконному набуттю зазначеного об`єкта нерухомого майна, його подальшому відчуженню, а також на приховування злочинного походження цього майна.

З метою маскування справжніх обставин набуття права власності та надання правомірного вигляду операціям з цим майном ОСОБА_10 вступила у злочинну змову з іншими особами, з метою легалізації зазначеного об`єкта нерухомого майна та його включення у легальний цивільний обіг, для чого у короткий проміжок часу було забезпечено укладення ряду договорів купівлі-продажу за заниженими цінами, а саме:

1.договір купівлі-продажу від 04 серпня 2025 року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вартість відчуження - 999150 грн. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_13

2.договору купівлі-продажу від 09 серпня 2025 року, укладеного між

ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , вартість відчуження - 500 100 грн. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_13

3.договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2025 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , вартість відчуження - 3 000 100 грн. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_15 .

Укладення вказаних правочинів дозволило учасникам злочинної схеми створити умови для подальшого перепродажу об`єкта нерухомого майна іншим зацікавленим особам, у тому числі потенційним добросовісним набувачам, чим було сформовано видимість законності набуття права власності на зазначений об`єкт.

Крім того, використання послідовних правочинів з відчуження зазначеного майна було спрямоване на відвернення уваги правоохоронних органів від злочинної схеми, приховування її реальних учасників і механізму незаконного заволодіння майном.

В ході проведення досудового розслідування, 20.02.2026 року було проведено обшук за місцем здійснення діяльності нотаріуса ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- Копію з реєстру для реєстрації нотаріальних дій - N?2 стосовно заключення договору купівлі-продажу між ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_16 , та ОСОБА_11 на 2 арк.;

- Перший оригінал договору купівлі-продажу N?2-481, від 16.07.2025, між ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , на 2 арк.;

- Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно N?4112878 від 12.07.2004, а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого власником являється ОСОБА_16 на 1 арк.;

- Свідоцтво про право власності від 07.06.2004 серія САА N?429991, а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на 1 арк.;

- Відповідь з Держгеокадастру від 07.07.2025 N? К-388/0-400/6-25, щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на 1 арк.;

- Заяву ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_16 , про продаж будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , на 1 арк.;

- Довіреність AL N?453955, від 11.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_9 , діє в інтересах ОСОБА_16 , на 1 арк.;

- Переклад довіреності AL N?453955, на 4 арк.;

- Копію договору купівлі-продажу від 16.07.2025 N?2-481 між ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , на 2 арк.;

- Звіт про оцінку майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на 2 арк.;

- Витяг із єдиної бази даних звітів про оцінку про реєстрацію звіту про оцінку майна, стосовно будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на 2 арк.;

- Заяву ОСОБА_9 на 1 арк.;

- Технічний паспорт N?TI01:8333-2447-7808-8395, на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на 3 арк.;

- Копію кваліфікаційного сертифікату Серія АЕ N?002467 стосовно ОСОБА_17 , на 1 арк.;

- Копію документів ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 арк.;

- Довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім?я ОСОБА_16 на 1 арк.;

- Копію документів ОСОБА_11 , а саме паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду на 2 арк.;

- Витяг з державного реєстру санкцій на ім?я ОСОБА_16 , на 4 арк.;

- Витяг з державного реєстру санкцій на ім?я ОСОБА_11 , на 1 арк.;

- Інформація з Єдиного реєстру боржників стосовно ОСОБА_16 , на 1 арк.;

- Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану на 4 арк.;

20.02.2026 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Долученими до клопотання матеріалами в сукупності в повній мірі підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в рамках кримінального провадження № 0000904 від 27.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом незаконного заволодіння об`єктом нерухомого майна: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку документи, а саме: копія з реєстру для реєстрації нотаріальних дій - №2 на 2 арк.;витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4112878 від 12.07.2004, на 1 арк.;свідоцтво про право власності від 07.06.2004 серія НОМЕР_1 , на 1 арк.;відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.07.2025 № К-388/0-400/6-25 на 1 арк.;заява ОСОБА_9 на 1 арк.;довіреність AL №453955, на 1 арк.;переклад довіреності AL №453955, на 4 арк.;копія договору купівлі-продажу від16.07.2025 №2-481 на 2 арк.;звіт про ацінку майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на 2 арк.;витяг із єдиної бази даних звітів про оцінку про реєстрацію звіту про оцінку майна на2 арк.;заява ОСОБА_9 на 1 арк.;технічний паспорт №ТІ01:8333-2447-7808-8395, на 3 арк.; копія кваліфікаційного сертифікату Серія АЕ №002467 на 1 арк.;копія документів ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 арк.;довідка про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_16 на 1 арк.;копія документів ОСОБА_11 , на 2 арк.;витяг з державного реєстру санкцій на ім`я ОСОБА_16 , на 4 арк.;витяг з державного реєстру санкцій на ім`я ОСОБА_11 , на 1 арк.;інформація з Єдиного реєстру боржників на 1 арк.;повний витяг з Державного реєстру актів на 4 арк. відповідають критеріям речових доказів, оскільки можуть підтвердити факт шахрайських дій; фіксувати факт вчинення нотаріальної дії; містити дані про: сторони правочину; дату; підстави посвідчення та підтверджувати ланцюг відчуження майна.

Також дані документи можуть бути використані в подальшому, оскільки можуть містити зразки почерку та підписів, осіб пов`язаних з вчиненням злочину.

Тож слідчий суддя встановлює, що в межах даного досудового розслідування досліджуються обставини можливого заволодіння нерухомим майном шляхом обману та зловживання довірою. У ході слідства виявлено документи, які безпосередньо пов`язані з набуттям, переоформленням або відчуженням майна, що могло стати об`єктом кримінально протиправних дій.

Такі документи (свідоцтва про право власності, витяги з реєстрів, довіреності, звіти про оцінку, технічні паспорти, тощо ): можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення; могли бути використані як засоби вчинення злочину (зокрема, підроблені або отримані шляхом обману); можуть підтверджувати незаконність набуття права власності або зміну власника; є потенційними речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що у разі незастосування арешту на зазначені документи існують обґрунтовані ризики того, що вони можуть бути знищені, підроблені, змінені або передані іншим особам, що унеможливить їх використання як доказів, а також може сприяти подальшому незаконному відчуженню майна.

Крім того, зазначені документи мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, проведення відповідних судових експертиз (у тому числі почеркознавчих, технічних та оціночних), встановлення кола осіб, причетних до вчинення злочину, а також забезпечення можливого відшкодування завданих збитків.

Слідчий суддя також перевірив співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та дійшов висновку, що накладення арешту на зазначені документи є розумним та необхідним заходом, спрямованим на досягнення мети кримінального провадження, при цьому менш обтяжливі заходи не можуть забезпечити належного збереження речових доказів.

Враховуючи наявність ризиків втрати, знищення або спотворення зазначеного документа, а також необхідність його використання як речового доказу, існують правові підстави для накладення арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Отже, за стандартом доведення «достатні підстави» слідчий суддя встановив відповідність вилученого майна ознакам речового доказу.

Отже, за наявності достатніх підстав вважати, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, а вище перелічені вилучені в ході обшуку документи ймовірно містять відомості, що можуть мати значення для цього провадження, а тому є вагомі підстави вважати, що існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, передання майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

Разом із тим, слідчий суддя вважає вимоги клопотання в частині накладення арешту на перший (оригінальний) примірник договору купівлі-продажу № 2-481 від 16.07.2025 такими, що не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень Закону України «Про нотаріат», оригінали нотаріально посвідчених правочинів зберігаються у справах нотаріуса та становлять частину нотаріального архіву. Такий режим зберігання має імперативний характер і спрямований на забезпечення стабільності цивільного обороту, гарантій достовірності правочинів та захисту прав їх сторін.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний забезпечувати збереження нотаріальної таємниці, а також документів, що знаходяться у його провадженні.

Документи нотаріального діловодства та архіву можуть бути надані лише за обґрунтованою письмовою вимогою суду, органів досудового розслідування, прокуратури виключно у вигляді довідок, копій документів або витягів, а не шляхом вилучення їх оригіналів.

Статтею 8-1 ЗУ «Про нотаріат», передбачено, що держава гарантує і забезпечує рівні умови доступу громадянам до зайняття нотаріальною діяльністю та рівні можливості нотаріусам в організації та здійсненні ними нотаріальної діяльності. Будь-яке втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків або спонукання до вчинення ним неправомірних дій, у тому числі вимагання від нього, його помічника, інших працівників, які знаходяться у трудових відносинах з нотаріусом, відомостей, що становлять нотаріальну таємницю, забороняється і тягне за собою відповідальність відповідно до законодавства. Обшук, виїмка, огляд робочого місця (контори) провадяться на підставі та в порядку, встановленому законом. Вилучення (виїмка) реєстрів нотаріальних дій та документів, що передані нотаріусу на зберігання в порядку, передбаченому цим Законом, а також печатки нотаріуса не допускається. Такі реєстри нотаріальних дій, документи чи печатка нотаріуса можуть бути надані суду за мотивованою постановою суду тільки для огляду і повинні бути повернуті судом негайно після огляду.

Тобто втручання у встановлений законом порядок зберігання нотаріальних документів, у тому числі шляхом накладення арешту на оригінал договору, можливе виключно за наявності беззаперечних, належно обґрунтованих підстав, які у даному випадку стороною обвинувачення не наведені та матеріалами клопотання не підтверджені.

Саме по собі посилання на те, що документ може містити відомості, які мають доказове значення, не є достатньою підставою для накладення арешту, оскільки така підстава має оцінюватися у сукупності з можливістю досягнення мети кримінального провадження менш обтяжливими засобами.

Слідчий суддя враховує, що належним процесуальним способом отримання відомостей, які містяться у нотаріально посвідченому договорі, є витребування або тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх належним чином засвідчених копій, що повною мірою забезпечує потреби досудового розслідування без порушення вимог спеціального закону.

Правова позиція щодо неприпустимості безпідставного втручання у діяльність нотаріуса та вилучення (арешту) оригіналів нотаріальних документів неодноразово висловлювалась судами касаційної інстанції, які наголошують на необхідності дотримання принципу пропорційності та використання найменш обтяжливих заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що накладення арешту на оригінал договору купівлі-продажу фактично унеможливить виконання нотаріусом покладених на нього функцій щодо зберігання нотаріального архіву та може створити перешкоди для реалізації прав та законних інтересів інших осіб, що є неприпустимим.

Таким чином, відсутність належного обґрунтування необхідності застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, наявність альтернативних, менш обтяжливих способів досягнення його мети, а також пряма суперечність вимогам Закону України «Про нотаріат» свідчать про безпідставність заявленої вимоги в цій частині.

За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на перший примірник оригіналу договору купівлі-продажу N?2-481, від 16.07.2025, між ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , на 2 арк.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт, буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке вилучене в ході обшуку проведеного 20.02.2026 року за місцем здійснення діяльності державного нотаріуса ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Копію з реєстру для реєстрації нотаріальних дій - N?2 стосовно укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_16 , та ОСОБА_11 на 2 арк.;

- Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно N?4112878 від 12.07.2004, а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого власником являється ОСОБА_16 на 1 арк.;

- Свідоцтво про право власності від 07.06.2004 серія САА N?429991, а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на 1 арк.;

- Відповідь з Держгеокадастру від 07.07.2025 N? К-388/0-400/6-25, щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на 1 арк.;

- Заяву ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_16 , про продаж будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , на 1 арк.;

- Довіреність AL N?453955, від 11.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_9 , діє в інтересах ОСОБА_16 , на 1 арк.;

- Переклад довіреності AL N?453955, на 4 арк.;

- Копію договору купівлі-продажу від 16.07.2025 N?2-481 між ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , на 2 арк.;

- Звіт про оцінку майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на 2 арк.;

- Витяг із єдиної бази даних звітів про оцінку про реєстрацію звіту про оцінку майна, стосовно будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на 2 арк.;

- Заяву ОСОБА_9 на 1 арк.;

- Технічний паспорт N?TI01:8333-2447-7808-8395, на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на 3 арк.;

- Копію кваліфікаційного сертифікату Серія АЕ N?002467 стосовно ОСОБА_17 , на 1 арк.;

- Копію документів ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 арк.;

- Довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім?я ОСОБА_16 на 1 арк.;

- Копію документів ОСОБА_11 , а саме паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду на 2 арк.;

- Витяг з державного реєстру санкцій на ім?я ОСОБА_16 , на 4 арк.;

- Витяг з державного реєстру санкцій на ім?я ОСОБА_11 , на 1 арк.;

- Інформація з Єдиного реєстру боржників стосовно ОСОБА_16 , на 1 арк.;

- Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану на 4 арк.;

Відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на перший оригінал договору купівлі-продажу N?2-481, від 16.07.2025, між ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , на 2 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити / надіслати прокурору та власнику майна, або його представнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1