Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4671/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000369, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2026 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернулась до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000369, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2026 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21 березня 2026 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де у останнього виник злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, установлених норм моралі, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_4 приблизно о 20 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, на ґрунті явної зневаги до оточуючих, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів, направлених на грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, маючи при собі предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пістолет «Retay XR», перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, вийшов на балкон та здійснив 7 пострілів у повітря з вказаної зброї.

В подальшому ОСОБА_4 затримано працівниками поліції на місці події.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

22.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідча вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою одночасно визначивши альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність застосування відносно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу. Зокрема, на думку сторони обвинувачення, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, посилався на необґрунтованість підозри та недоведеність наявності ризиків. Зазначив, що сторона обвинувачення вважає, що стартовий пістолет є знаряддям заздалегідь заготовленим для спричинення тілесних ушкоджень, однак жодних тілесних ушкоджень нікому не було завдано, та й не доведено в чому саме відбулось порушення громадського порядку. Зауважив, що у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані. Просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення. Та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000369, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2026 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

22.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 віднесено до категорії тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

У судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що копію клопотання органу досудового розслідування та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний та його захисник отримали у встановлений ч. 2 ст. 184 КПК України строк.

Слідча суддя перевірила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 21.03.2026; рапортом начальника СКП ВП Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2026; протоколом обшуку від 21.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.03.2026; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчою суддею з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у пункті 48 рішення від 13.11.2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови», а також у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином, оцінюючи наведені прокурором докази обґрунтованості підозри, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення зібрані у встановленому законом порядку фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та про причетність ОСОБА_4 до його вчинення.

Водночас слідча суддя зауважує, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. При цьому, доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, має відбутись за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

При цьому слідча суддя враховує те, що доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої підозри, за своєю суттю зводяться до оцінки наявних у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про остаточну винуватість підозрюваного, що виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Оцінюючи наявність на даний час ризиків у кримінальному провадженні, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначено у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Щодо наявності ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Як вже зазначалось вище, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, відноситься до тяжкого злочину. Зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду.

З врахуванням викладеного, на думку слідчої судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, на даному етапі досудового розслідування може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду.

Враховуючи викладене, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідча суддя вважає наявним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Цей незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою.

Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя враховує те, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Також, слідча суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 , який є громадянином України, неодружений, офіційно не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, зі слів ОСОБА_4 він є учасником бойових дій.

Слідча суддя зауважує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини справи та відомості щодо особи підозрюваного свідчать про можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт є одним із видів запобіжних заходів та полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

За таких обставин, слідча суддя приходить до переконання, що на даному етапі досудового розслідування об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання вказаним ризикам є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладанням на нього наступних обов`язків: не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити залишати місце свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Статтею 205 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193 - 194, 309 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000369, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2026 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити залишати місце свого проживання, а саме адресу: АДРЕСА_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити до 21.05.2026 включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1