Справа № № 585/1060/26
Номер провадження 1-кс/585/267/26
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

16 березня 2026 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_6 , погодженого із прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сухово, Красноярського краю, громадянина України, українця, з середньою освітою, не судимого (зі слів), розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 14.03.2026 р.,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 14.03.2026 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000186 від 14.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. 15.03.2026 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає про достатність даних, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_3 до вчинення інкримінованих йому дій, а саме: витяг з ЄРДР за № 0000186 від 14.03.2026 року, протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протокол огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 ; протокол затримання ОСОБА_14 в порядку ст. 208 КПК України, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В обґрунтування необхідності тримання підозрюваного під вартою, слідчим викладено відомості про існування достовірних ризиків, зокрема: перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_3 , може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та за яке передбачене покарання від 3 до 10 років позбавлення волі, враховуючи тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання його винним, при цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права, при цьому, із врахування характеру та способу вчинення ним кримінального правопорушення, уникнення відповідальності, має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності підозрюваного та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Крім того незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в силу свого процесуального статусу та соціальних зв`язків достовірно знає їх анкетні дані та місце проживання. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу підозрюваний може вчиняти спроби впливати на потерпілу та свідків з метою їх залякування, схиляння надання свідчень на його користь, тощо. Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення обумовлена тим, що ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин шляхом вибуху, підриву ручної гранати, з метою нашкодити свідку ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав, обґрунтував та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на необґрунтованість клопотання та недоведеність ризиків.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Роменського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000186 від 14.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

15.03.2026 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

14.03.2026 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, обґрунтовується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно із доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_15 вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних в межах досудового розслідування доказів:

1) витягом з ЄРДР за № 0000186 від 14.03.2026 року,

2) протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ;

3) протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

4) протоколом огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 ;

5) протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

6) протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 ;

7) протоколом затримання ОСОБА_14 в порядку ст. 208 КПК України,

а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вищезазначені обставини, на думку сторони обвинувачення, обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення, з чим слідчий суддя погоджується.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

За вказаних вище обставин, слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_3 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

Проаналізувавши зазначених у клопотанні ризиків, з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі не є закінченим у розумінні глави 24 КПК України і для його завершення органу досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, що мають значення у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує таке.

На обґрунтування обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_3 під вартою, слідчим наведено відомості про те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, тому очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). З огляду на наведене слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_3 , у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ. Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілої та свідків та дослідження їх судом.

Оцінюючи можливість вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя виходить із того, що ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин шляхом вибуху - підриву ручної гранати, з метою нашкодити свідку ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин, що істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність зазначених у клопотанні ризиків.

Також при вирішенні клопотання враховується, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до тяжкого злочину, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування запобіжного заходу.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею також враховується вік підозрюваного, сімейний стан, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про відсутність міцних соціальних зв`язків та спосіб життя.

Застосовуючи тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Також слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні достатньою мірою обґрунтовано неможливість запобігання заявлених у клопотанні ризиків, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, не знайшли свого підтвердження доказами у судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 необхідно для забезпечення його належної процесуальної поведінки та ненастання ризиків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Враховуючи обставини злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , його майновий та сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, наявність обгрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю за необхідне покласти на обов`язки прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора слідчого судді та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; утриматись від спілкування зі потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів держави свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Укрїну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом уразі внесення застави, з дня внесення застави на 60 днів, але не довше строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 208, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_3 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів, який обраховувати із часу фактичного затримання особи, із 14.03.2026 року з 17 год. 30 хв та до 12.05.2026 року до 17 год. 30 хв. включно.

Визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора слідчого судді та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування зі потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів держави свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Укрїну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави на 60 днів, але не довше строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Сумського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя Роменського

міськрайонного суду ОСОБА_1