Провадження № 1-кс/204/551/26
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000680 від 28.11.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000680 від 28.11.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000680 від 28.11.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України. Законом України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій. Згідно з приписами ст. 4 Закону України «Про оборону України», у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни. Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі. З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни. 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022 та який згідно указів Президента України в подальшому неодноразово продовжувався, в тому числі станом на момент вчинення злочину. Поряд з цим, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», а також відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється оповіщення громадян, які призиваються на військову службу, а також згідно з вимогою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1/40/3964 від 02 травня 2023 року здійснюється оповіщення громадян, які ухиляються від призову на військову службу та ігнорують виконання військового обов`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України. Військова частина НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та являє собою ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2024 №88 майора ОСОБА_8 призначено на посаду оперативного чергового відділення оперативних чергових Військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.10.2025 №40-РС солдата ОСОБА_9 призначено на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти охорони Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17.08.2025 №30-РС солдата ОСОБА_10 призначено на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти охорони Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 . Згідно Бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 № 1024дск від 27.11.2025 стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти охорони Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_10 та солдата ОСОБА_9 , залучено до охорони та оборони військового містечка № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) у складі групи охорони сектору № 1 ВМ № 13. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах. Згідно аб. 3 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», основними завданнями Служби правопорядку є: участь в охороні військових об`єктів та забезпеченні громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях. Відповідно до п. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право: перевіряти у військовослужбовців і військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, а на території військових частин (військових об`єктів) також в інших осіб документи, що посвідчують їх особу, та інші документи, необхідні для з`ясування питань, що належать до компетенції Служби правопорядку, а також у разі підозри їх у вчиненні кримінальних чи інших правопорушень. Відповідно ч. 1 ст. 2 до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Згідно Правил пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 , пропускний режим на територію військової частини передбачає: забезпечення загального порядку пропуску через КПП на вхід (вихід), в?їзд (виїзд) на адміністративно-господарську територію військової частини, а також введення системи постійних, тимчасових і одноразових перепусток. Адміністративно-господарча територія Військової частини НОМЕР_1 - огороджена територія залізобетонними плитами, на якій розміщено штаб управління військової частини в якому розміщено режимні та службові приміщення, гауптвахта, вартове приміщення, стоянка автомобільної техніки та контрольно-пропускний пункт військової частини. В особливий період пропускний режим у військовій частині посилюється за окремим рішенням командира військової частини. Здійснення пропускного режиму покладається на оперативного чергового. В процесі чергування оперативний черговий здійснює постійний контроль за діями помічника оперативного чергового та чергового КП з питань пропускного режиму, координує їх діяльність в межах Інструкції, керуючись у своїй діяльності вимогами даної Інструкції та ст.ст. 303-307 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. У разі незаконного проникнення або намагання проникнути на територію Військової частини НОМЕР_1 , порушення встановленого порядку пропускного режиму, виявлення в особи вогнепальної, холодної зброї особовий склад чергової зміни КІП має право затримати таких осіб із подальшою передачею їх відповідним правоохоронним органам ГУ НП в Дніпропетровській області про що повідомити працівників військової контррозвідки при СБ України в Дніпропетровській області. Вхід та вихід, в?їзд та виїзд на Адміністративно-господарчу територію Військової частини НОМЕР_1 проводиться в такому порядку: військовослужбовці а також інші громадяни що прибувають пропускаються за одноразовими перепустками. Під час виходу з території відвідувач зобов`язаний здати перепустку з відповідною позначкою завіреною посадовою особою у якої був відвідувач. Одноразові перепустки для входу (виходу), в?їзду (виїзду) на Адміністративно-господарчу територію виписуються та підписуються черговим КПП. Категорично забороняється самовільне безконтрольне перебування сторонніх осіб на території військової частини, їх тимчасове перебування у службових приміщеннях одноосібно. Відповідальність за безконтрольне перебування на території військової частини відвідувачів покладається на службових осіб, до яких вони прибули. Відповідно до Інструкції черговому контрольно-пропускного пункту Військової частини НОМЕР_1 , під час виходу з території, відвідувачі зобов`язані здати перепустку черговому КПП з відповідною позначкою завіреною посадовою особою у якої перебував відвідувач. У разі незаконного проникнення або намагання покинути особи на територію військової частини, порушення встановленого порядку пропускного режиму, виявлення в особи вогнепальної та холодної зброї, боєприпасів, чергова зміна має право затримати таких осіб із подальшою передачею їх оперативному черговому або представникам правоохоронних органів про що також повідомляти працівників військової контррозвідки. Під час затримання таких осіб та з метою недопущення порушення пропускного режиму, збереження життя та здоров`я особового складу, запобігання спричинення тяжких наслідків особовому складу, черговій зміні дозволяється застосовувати наявні спеціальні засоби у відповідності до вимог нормативно-правових документів. В свою чергу, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 приблизно о 13 год. 20 хв. 28.11.2025 року, перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_5 частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» та Правил пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 , вчинили дії направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період. Так, приблизно у період з 13 год. 20 хв. по 13 год. 30 хв. 28.11.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_5 частини НОМЕР_1 , наблизився до приміщення контрольно-пропускного пункту №1 Військової частини НОМЕР_1 , з метою залишення території військової частини. В свою чергу, на виконання Правил пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з необхідність отримання перепустки з відповідною позначкою завіреною посадовою особою у якої перебував відвідувач, оперативний черговий відділення оперативних чергових штабу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 про необхідність надання йому відповідних документів. Після чого, ОСОБА_5 в супереч Правилам пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 та в порушення вимог Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», вчинив дії спрямовані на самовільне залишення території військової частини, шляхом перелізання через паркан вказаної військової частини. В подальшому, у зв`язку з незаконним намагання покинути особою територію військової частини, на порушення встановленого порядку пропускного режиму, оперативний черговий відділення оперативних чергових штабу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , надав команду на затримання ОСОБА_5 . Після чого, оперативний черговий відділення оперативних чергових штабу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , а також військовослужбовці Військової служби правопорядку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які відповідно до Бойового розпорядження № 1024дск від 27.11.2025, здійснювали охорону території Військової частини НОМЕР_1 , почали вживати заходи спрямовані на недопущення самовільного залишення території Військової частини ОСОБА_5 та подальше його затримання. В свою чергу, в супереч законним вимогам військовослужбовців Військової служби правопорядку, ОСОБА_5 , продовжив вчиняти дії спрямовані на залишення території військової частини, зокрема застосовував до військовослужбовців Військової служби правопорядку фізичну силу шляхом завдання ударів руками в область голови та тулубу останніх та в подальшому застосував спеціальний засіб балон з газом сльозогінної дії. В подальшому на територію військової частини НОМЕР_1 зі сторони АДРЕСА_2 , прибули ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, які діяли за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та вчинили спробу незаконного проникнення на територію Військової частини НОМЕР_1 , шляхом перелізання паркану з метою допомогли ОСОБА_5 самовільно залишити територію Військової частини НОМЕР_1 . Так, перебуваючи на паркані Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, які діяли за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , вчиняли дії направленні на самовільне залишення території військової частини ОСОБА_5 , а саме здійснювали застосування фізичної сили по відношенню до працівників військової служби правопорядку. В подальшому ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, в порушення Правил пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 та законним вимогам військовослужбовців Військової служби правопорядку, самовільно залишив територію Військової частини НОМЕР_1 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 військовослужбовець оперативний черговий відділення оперативних чергових Військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_8 отримав хімічний опік кон`юнктиви лівого ока легкого ступеня та слизової оболонки ротової порожнини, який спричинено від місцевої дії їдкої речовини, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 військовослужбовець стрілець групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти охорони Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_9 отримав хімічний опік обох очей, який спричинено від місцевої дії їдкої речовини що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб; умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене за попередньою змовою групою осіб. 23 грудня 2025 року громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 345 КК України. Підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України, у повній мірі обґрунтовується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, зокрема: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000680 від 28.11.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 28.11.2025; протоколом пред`явленням особи ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками від 28.11.2025; протоколом пред`явленням особи ОСОБА_12 для впізнання за фотознімками від 28.11.2025; протоколом пред`явленням особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 28.11.2025; протоколом пред`явленням особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 28.11.2025; протоколом пред`явленням особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 28.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 01.12.2025; висновком експерта № 3579е/752 за результатами проведення судово-медичної експертизи; висновком експерта № 3580е/753 за результатами проведення судово-медичної експертизи; протоколом огляду флеш-носія з відеозаписом від 01.12.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності. При цьому, ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який згідно санкції ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Також, ОСОБА_5 , відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, який згідно санкції ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Відповідно до ч. 6 ст. 176, ст. 183 КПК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є винятковим та вбачається єдиним можливим запобіжним заходом, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, та у вчиненні нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів та інших підозрюваних у зазначеному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України, та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, інкриміновані ОСОБА_5 злочини, вчинені ним під час дії воєнного стану в Україні. Крім того, невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину, останній може вчинити дії спрямовані на знищення носіїв інформації, що мають доказове значення, та засобів зв`язку, якими користувався підозрюваний під час готування та вчинення кримінальних правопорушень. Водночас, зазначені речові докази до цього часу не були відшукані, а отже існує реальний ризик, що підозрюваний, не перебуваючи під вартою, зможе знищити відповідні речові докази. Незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність ризику незаконно впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що після оголошення підозри ОСОБА_5 , останній обізнаний про факти свідчення свідків, які стали очевидцями його протиправної діяльності, наявні у матеріалах кримінального провадження висновки судових експертиз. Так, під час досудового розслідування допитано значну кількість свідків щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також заплановано допитати в якості свідків інших очевидців події, а також осіб з числа близьких та знайомих підозрюваного. Водночас, наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному проваджені, шляхом застосування до останніх методів залякування, погроз, або пропозицій надання неправдивих показань, зміни ними наданих раніше показань. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Хоча органом досудового розслідування на даний час виконано значний обсяг слідчих дій, завдяки яким вдалось встановити правопорушника, на даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння вказаного злочину та збираються докази на доведення їх вини у вчиненні злочинів, оскільки очевидно, що ОСОБА_5 у своїй протиправній діяльності діяв не самостійно, а за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може повідомити зазначених осіб про його переслідування правоохоронними органами, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для провадження, уникати прибуття до органу досудового розслідування для проведення процесуальних дій. Отримавши матеріали обґрунтування підозри та перебуваючи на волі існує ризик, що ОСОБА_5 може розголосити відомості досудового розслідування та надавати вказівки іншим особам, які причетні до скоєння вказаного злочину, що в подальшому перешкоджатиме проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконанню необхідних слідчих та розшукових дій. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 підозрюється, обґрунтовується фактом того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може продовжити вказану протиправну діяльність, що становить небезпеку для життя та здоров`я працівників правоохоронних органів, яким ОСОБА_5 завдав легких тілесних ушкоджень під час виконанням останніми службових обов`язків. Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 з правом внесення застави, не є доцільним та можливим, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого останній об`єктивно підозрюється, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, та зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, взагалі не виконувати покладених на нього обов`язків, переховувати від слідства і суду, продовжити злочину діяльність, здійснити незаконний вплив на підозрюваних та свідків. Слід зазначити, що інкриміновані кримінальні правопорушення, злочину проти основ національної безпеки України та проти авторитету органів державної влади будуть викликати значний суспільний резонанс, у тому числі, можуть освітлювались у різних засобах масової інформації. Обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку, враховуючи всі встановлені під час досудового розслідування обставини його особистості, а також беручи до уваги резонансність події та її подальший широкий розголос в суспільстві. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України. Крім того, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; Вищевикладені обставини свідчать про те, що безальтернативне тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є єдиними запобіжним заходом, який здатен запобігти вказаним ризикам. Враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість злочину та суворість покарання, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також враховуючи, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушенях.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Згідно ч.1 ст.176 КПК України, Запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років та у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, за ґке передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, намагаючись уникнут покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному проваджені, може перешкоджати кримінальному провадженю іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000680. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просив підозрбюваний та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000680 від 28.11.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000680, тобто до 19 квітня 2026 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1