Провадження №1-в/389/13/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року суддя Знам`янського міськрайонниого суд уКіровоградської області

ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області клопотання ОСОБА_2 про вирішення питання в порядку ст. 537 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Знам`янського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивував тим, що його засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2025 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 2 місяці позбавлення волі. Вважає що на даний час він відбув більшу частину свого покарання та перебуває в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор». У зв`язку з цим, просить застосувати до нього статтю 81 КК України, про що і зазначає у поданому до суду клопотанні.

Дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 засуджено вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2025 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30.11.2022, більш суворим покаранням за цим вироком, ОСОБА_2 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 2 місяці. У строк відбуття покарання зараховано частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2022. Вирок набрав законної сили 24.06.2025, однак до місця відбування покарання наразі засудженого не направлено.

Так, 09 вересня 2025 року з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» надійшло повідомлення про те, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в СІЗО на підставі ухвали Знам`янського міськрайонного суду від 25.06.2025, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до вищезазначеної постанови суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 вищевказаної постанови під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Проте, станом на час розгляду клопотання судом, засуджений ОСОБА_2 перебуває в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Суд звертає увагу на те що слідчий ізолятор - це установа, призначена для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, а також відбування покарання засудженими, яких залишено для роботи з господарського обслуговування. У період дії воєнного стану в Україні та протягом двох років після його припинення чи скасування у слідчих ізоляторах можуть створюватися сектори максимального рівня безпеки для відбування покарання чоловіками, засудженими до довічного позбавлення волі.

Місцем відбування покарання є - кримінально-виконавча установа (виправний центр, виправна колонія), спеціальна виховна установа (виховна колонія), слідчі ізолятори у випадках, передбачених Кримінально-виконавчим кодексом України.

Так, відповідно до ч.2 ст.539 КПК України, у разі необхідності вирішення питань, передбаченихп.п.2-4, 6, 7 ч.1 ст.237 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Крім того, сам факт перебування засудженого ОСОБА_2 під вартою у слідчому ізоляторі за вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30.11.2022, який у подальшому після ухвалення вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2025 буде зарахований йому у строк відбуття покарання, не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки вимоги ст.81 КК України не будуть виконані у повній мірі.

Водночас засуджений ОСОБА_2 у своєму клопотанні зазначає лише про те, що він відбув більшу частину свого покарання, при цьому перебуває у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», а не у місці відбування покарання.

Також, ОСОБА_2 не зазначив та не додав, підтверджуючих документів про те, що він має позитивну характеристику, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочувався, протягом всього періоду своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці тасистемою вчинків довів своє виправлення і заслуговує звільнення.

Враховуючи вищевикладене, з досліджених матеріалів судом не встановлено правових підстав для застосування до ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення від відбування покаранняна підставі ст.81 КК України, а тому клопотання засудженого подано передчасно та з порушенням правил підсудності, а тому задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про вирішення питання в порядку ст. 537 КПК України, відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що з даним клопотанням, він має право звернутися до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого повинен буде в подальшому виконуватися вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом семи днів з дня її постановлення, а засудженним з дня отримання її копії.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1