Справа № 301/767/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2026 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження, що внесене 13 березня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, інваліда ІІ групи, громадянина України, судимого вироком Іршавського райсуду від 01.08.2019 року за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 03.03.2023 року по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

10 березня 2026 року біля 17 години ОСОБА_3 , проходячи по вулиці Центральній с. Кушниця, Хустського району, Закарпатської області, знайшов на узбіччі дороги кастет, який поставив собі у кишеню штанів та носив з собою.

13 березня 2026 року близько 13 години 25 хвилин працівниками ДОП ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області та ПОГ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_3 в сільському парку, що розташований біля приміщення АЗПСМ, що за адресою: вул. Центральна, 60, с. Кушниця, Хустського району, Закарпатської області, в правій кишені штанів виявлено кастет, який згідно висновку експерта №СЕ-19/107-26/2872-ХЗ від 18.03.2026 року є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобний способом.

Таким чином, в період часу з 10 березня по 13 березня 2026 року ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без законних підстав, тобто без передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, в порушення вимог постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998 року та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, носив при собі кастет.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що 10.03.2026 року в селі Кушниця на узбіччі дороги знайшов кастет, який підняв та поставив собі до кишені. Протягом трьох днів він носив в кишені одягу кастет, коли 13.03.2026 року був зупинений працівниками поліції за розпивання спиртного у громадському місці у нього виявили та вилучили кастет. У вчиненому щиро покаявся, обіцяв більше не порушувати закон, просив не позбавляти волі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши покази обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у носінні кастету без передбаченого законом дозволу та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та у вчиненому щиро покаявся, суд враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , по справі не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин відноситься до категорії нетяжких. Суд також враховує особу винного, а саме: ОСОБА_3 вину визнав, у вчиненому щиро покаявся, є інвалідом 2 групи, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, конкретні обставини справи.

Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що покарання у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк, що передбачений санкцією статті, з покладенням обов`язків, визначених ст.59-1 ч.2 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 місця роботи і доходів, крім пенсії, не має та є інвалідом 2 групи, призначення йому покарання у виді штрафу суд вважає недоцільним, а покарання у виді громадських робіт йому не може бути призначено. Суд вважає, що підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 більш суворого виду покарання, з числа передбачених санкцією статті, не має.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в сумі 1782,80 грн.

Речовий доказ:

-кастет, який упакований до спеціального пакету з логотипом на горловині «Україна МВС Експертна служба» №6613738, та знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили суд вважає знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 368-370, 374, 615 ч.15 КПК України,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок за проведення експертизи.

Речовий доказ: кастет, який упакований до спеціального пакету з логотипом на горловині «Україна МВС Експертна служба» №6613738, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1