Справа № 203/2402/26
Провадження № 1-кс/0203/2103/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

16 березня 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні № 0004510 від 19 лютого 2026 року, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2026 року ОСОБА_3 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» звернулася до слідчого судді з зазначеною скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 04 березня 2026 про відмову у задоволенні клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2026 року під № 0004510 за попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 365 КК України, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що вказаним кримінальним правопорушенням - непроведення її, ОСОБА_3 , опитування та незаконним тиском, безпідставними звинуваченнями з метою незаконно закрити її магазин з боку працівника Дніпропетровського управління ДВБ НП України ОСОБА_5 їй заподіяна шкода, такі дії підривають довіру клієнтів та постачальників, проте слідчий з незрозумілих мотивів відмовив у визнанні її, ОСОБА_3 , потерпілою, тому скаржниця просила скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Скаржниця в судове засідання не прибула та 16 березня 2026 року клопотала про розгляд скарги у її відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявниці, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, причин неявки слідчому судді не повідомив та про відкладення розгляду не клопотав.

Перевіривши доводи скарги та дослідивши додані до них докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування з часу внесення відомостей 19 лютого 2026 року під № 6 2026 1700 3000 4510 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 30 січня 2026 року № 203/585/26 за заявою ОСОБА_3 від 06 січня 2026 року за фактом можливих неправомірних дій працівника Дніпропетровського управління ДВБ НП України ОСОБА_5 , що виразились у непроведенні опитування останньої та тиску, обставини чого органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками ч.1 ст. 365 КК України.

21 лютого 2026 року засобами електронної пошти до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, в порядку ст. 220 КПК України ОСОБА_3 направлено заяву датовану 21 лютого 2026 року про визнання її потерпілою, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої, допитати її у якості потерпілої у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого Третього СВ (з дислокацією у місті Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , від 04 березня 2026 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілою у цьому кримінальному провадженні з тих підстав, що в ході досудового розслідування на даний час даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано моральну, фізичну чи майнову шкоду не встановлео.

Вирішуючи питання законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови слідчого, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 вказує, що постановами Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року № 180/55/25, 180/56/25 було встановлено факт фальсифікації доказів капітаном ОСОБА_6 , а саме використання ідентичних фотознімків з матеріалів справ за 2022 рік у протоколах від 2024 року, а провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно неї закриті за відсутністю складу правопорушення, у зв`язку з цим за її заявами від 13 лютого та 03 березня 2025 року розпочате кримінальне провадження № 0008893, після чого їй став телефонувати працівник ДВБ ОСОБА_5 та замість слідчих дій став грубо ображати, називати її магазин «наливайкою», безпідставно звинувачувати у незаконній торгівлі, порушуючи презумпцію невинуватості, умисно не опитав ї як заявницю, натомість, зібрав завідомо неправдиві свідчення третіх осіб, з метою створення негативної репутації її магазину, що безпосередньо вплинуло на репутацію магазину серед клієнтів і постачальників заподіяло їй матеріальну шкоду її бізнесу і моральну шкоду.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 ЦПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 365 КК України передбачена за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб

Згідно примітки 3 до ст. 264 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з тим, з огляду на заявлену ОСОБА_3 під час викладення події заподіяння матеріальної шкоди та моральної шкоди, слідчі дії щодо встановлення розміру яких не проводилися, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність висновків слідчого та відмову з наведених в оскаржуваній постанові підстав у визнанні потерпілими, у зв`язку з чим постанова слідчого підлягає скасуванню.

Щодо заявленої у скарзі вимоги зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_3 , потерпілою, то належить відзначити, що слідчий суддя, виходячи із ч. 5 ст. 40 КПК України позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому на здійснення конкретних слідчих чи процесуальних дій, в тому числі визнання потерпілим, тощо, зважаючи на специфіку слідчих та процесуальних дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тоді як слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), висновки про що наведені у постанові Верховного Суду від 11 липня 2023 року № 676/3178/22, у зв`язку з чим скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні № 0004510 від 19 лютого 2026 року задовольнити частково .

Постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 04 березня 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2026 року під № 6 2026 1700 3000 4510 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення потерпілою у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1