Номер провадження: 11-кп/813/1003/26
Справа № 499/992/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

законних представників обвинуваченого - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції заяву захисника ОСОБА_8 про відвід головуючого судді ОСОБА_2 від розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Іванівського районного суду Одеської області від 02.07.2025 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

установив

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та йому призначено покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік із покладенням обов`язків, відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу справи надійшла в провадження колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив відвід судді ОСОБА_2 від розгляду вказаної апеляційної скарги, який обґрунтований тим, що головуючим суддею відмовлено у задоволенні клопотання захисника про дослідження доказів та йому не зрозуміло підстави для відмови у задоволенні його клопотання, що, на його думку, є перешкоджанням діяльності захисника та проявом упередженості судді.

В судовому засіданні апеляційного суду: обвинувачений ОСОБА_7 , його законні представники заяву про відвід підтримали, просили задовольнити.

Прокурор, а також представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 заперечували проти доводів заяви про відвід.

Заслухавши учасників провадження, колегія суддів приходить висновку про таке.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Стаття 75 КПК України передбачає вичерпний перелік обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 80 КПК України, заявлений відвід повинен бути вмотивованим.

Разом з тим, наявність передбачених п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України підстав для відводу головуючого судді не встановлено, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів судової справи, захисником ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 оскаржується в апеляційному порядку вирок Іванівського районного суду Одеської області від 02.07.2025 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Чергове судове засідання призначено на 10.02.2026 року.

Відповідно до ст.321 КПК головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Колегія суддів зауважує, що окрім поваги до суду та інших учасників процесу, сторона процесу повинна мати повагу до закону.

Так, відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 75 КПК встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Вказані обставини не є вичерпними, оскільки п. 4 вказаної статті передбачає загальну обставину: а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Вирішуючи питання про відвід, суд виходить не лише з вимог КПК, а й враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Під час розгляду заяви про відвід, судом встановлено, що заява адвоката ОСОБА_8 а також його виступ у судовому засіданні фактично містять відомості про порушення на його думку головуючим суддею певних процесуальних вимог закону, в тому числі при постановлені судового рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника про дослідження доказів, а також про порушення стандартів справедливого судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Вказані підстави, на думку адвоката, свідчать про упередженість головуючого судді та є підставою для його відводу.

Вирішуючи заяву адвоката, апеляційний суд зазначає, що клопотання сторони захисту про дослідження доказів розглянуто колегією суддів без виходу до нарадчої кімнати та таке рішення оголошено головуючим суддею в судовому засіданні, про що свідчить зміст журналу судового засідання та звукозапис.

Згідно положень ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про дослідження доказів було заслухано в судовому засіданні, з цього приводу вислухана думка всіх учасників судового розгляду та колегією суддів прийнято відповідне рішення за наслідками його розгляду.

Що стосується оцінки судового рішення, прийнятого судом, вказане питання може бути вирішено лише під час касаційного розгляду кримінального провадження. Незгода із судовим рішенням будь-якої сторони не може бути підставою для відводу судді і свідчити про упереджене ставлення такого судді до однієї із сторін.

Викладені обставини в їх сукупності свідчать, що за об`єктивним та суб`єктивним критеріями будь-якої упередженості судді ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено.

Таким чином, наведені захисником ОСОБА_8 доводи зводяться до його незгоди із прийнятими процесуальними рішеннями та розглядом його клопотань, однак, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя (судді) не є безсторонніми або що їм бракує неупередженості під час розгляду справи.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Так, коли йдеться про «безсторонність», то зазвичай це означає відсутність упереджень, існування яких може бути доведене у кілька способів. Ухвалення суддею попередньо рішення щодо того самого звинувачення само по собі не є підставою для того, щоб говорити про упередженість суду (п. 37 рішення ЄСПЛ від 08.10.2020 у справі «Тесля проти України» / Teslya v. Ukraine, заява №52095/11).

Враховуючи, що матеріали провадження не містять даних, які б свідчили про наявність безумовних підстав для відводу головуючого судді, які передбачені положеннями діючого кримінального процесуального законодавства, а наведені захисником обставини ґрунтуються лише на його особистих припущеннях та не підтверджені документально, зводяться до незгоди з порядком розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення заявленого ним невмотивованого відводу судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 .

Жодних обставин, які б прямо вказували на упередженість чи необ`єктивність здійснення судового розгляду, в усній заяві не міститься.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що вчинення суддею дій у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та прийняття процесуальних рішень, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність обставин, які у відповідності до вимог ст.ст. 75, 76 КПК України унеможливлюють подальшу участь судді ОСОБА_2 у даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлений захисником ОСОБА_8 відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 75-76, 80-81, 370, 404, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Заяву захисника ОСОБА_8 про відвід судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4