Справа № 761/3013/26
Провадження № 1-кс/761/3112/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 10.07.2025,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 10.07.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що СУ ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000582 від 10.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2025 року, організована група осіб у складі: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстраціє: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстраціє: АДРЕСА_5 , переслідуючи корисливі мотиви та маючи умисел, спрямований на вимагання грошових коштів в умовах воєнного стану, вступили в злочинну змову та прийняли рішення про вчинення вимагання грошових коштів з ОСОБА_10 .

З метою реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_5 , разом з братами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , домовившись про спільне вчинення вимагання грошових коштів з потерпілої ОСОБА_10 , почали здійснювати психологічний тиск шляхом здійснення телефонних дзвінків та під час особистого спілкування з потерпілою, в ході якого погрожували фізичною розправою її близьким родичам та висували протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів, за ніби борги її сина ОСОБА_11 . Також повідомили, що зібрали досьє на усю родину ОСОБА_12 та їм відомо про їх майно та статки.

Так, у кінці квітня 2025 року, ОСОБА_5 , діючи у змові з братами ОСОБА_13 , з метою отримання грошових коштів у сумі 11300 доларів США, погрожуючи потерпілій фізичною розправою з її близькими родичами, висунули протиправну вимогу передати їм грошові кошти, за ніби борги сина ОСОБА_11 , чим змусили потерпілу взяти в борг грошові кошти під заставу квартири.

В подальшому, 02.05.2025 мати ОСОБА_10 , ОСОБА_14 уклала договір іпотечного кредиту та передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за номером АДРЕСА_6 та отримала в борг 28 400 доларів США. Надалі, в цей же день, за місцем свого мешкання потерпіла, ОСОБА_10 передала грошові кошти у сумі 11 300 доларів США ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Зі своєї сторони ОСОБА_5 пообіцяв «закрити усі питання» до сина потерпілої, ОСОБА_11 і в подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 більше родину ОСОБА_12 турбувати не будуть.

Надалі, організована група осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжила здійснювати психологічний тиск шляхом здійснення телефонних дзвінків та при особистому спілкуванні з потерпілою, в ході якого продовжували погрожувати фізичною розправою її близьким родичам та висувати протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів, за ніби борги її сина ОСОБА_11 та повідомили, що грошові кошти в сумі 11300 доларів США погасили лише частину боргів сина. Борги величезні і складають понад 100000 доларів США. Надалі до групи у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приєднався ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 .

Так, 10.08.2025, з метою вчинення психологічного тиску, ОСОБА_5 приїздить додому до ОСОБА_10 та в бесіді пропонує передати йому автомобіль ОСОБА_11 з метою сплати уявного боргу перед ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також для того, щоб автомобіль ніхто не пошкодив і не спалив.

Надалі, 11.08.2025 в телефонній бесіді з ОСОБА_10 . ОСОБА_6 повідомляє, що йому відомо про наявність квартири в м. Київ у потерпілої, а також висунув неправомірну вимогу передати йому 20 000 доларів США, які потерпіла отримала по договору іпотеки під заставу квартири таким чином претендуючи на отримання цих грошових коштів на свою користь так як син потерпілої їх уявно винен за щось.

Так, 14.08.2025, о 16 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 приїхали до місця мешкання потерпілої ОСОБА_10 тобто за адресою: АДРЕСА_8 . Перебуваючи на подвір`ї, останні почали здійснювати психологічний тиск на потерпілу і знову висунули протиправну вимогу передати на їх адресу грошові кошти та погасити уявні борги сина, ОСОБА_11 . ОСОБА_5 запропонував при цьому переписати автомобіль сина на нього.

Надалі, 13.10.2025 приблизно о 18 годині 30 хвилин потерпіла разом з чоловіком ОСОБА_15 повернулась додому тобто до будинку за адресою: АДРЕСА_8 . Біля будинку їх чекав ОСОБА_7 , який в бесіді почав вимагати грошові кошти за уявний борг ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_16 був з предметом схожим на пістолет.

ОСОБА_10 , сприймаючи погрози реальним, тобто такими, що цілком можуть бути ними реалізованими, та усвідомлюючи, що небезпека застосування щодо неї та членів її родини фізичного насильства може стати дійсністю, якщо вона проігнорує вимогуОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про передачу грошових коштів, бажаючи уникнути негативних наслідків для себе, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 08.01.2026 року близько 12 годин 14 хвилин, у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, зустрілась з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_9 пройшов до подвір`я потерпілої. У дворі Потерпіла передала ОСОБА_6 на їхню незаконну вимогу обумовлену суму грошових коштів в сумі 85 000 гривень, банкнотами номіналом по 500 гривень (серійні номера: AK0009688; MA3436254; 3В8809438; 3H7903607; AK9760815; АК9760815; ЕБ2435022; ЛА5965859; ВУ8633521; 139411795; КГ1242278; 3H7405336; ГМ8454464; Л38425087; KЄ2889711; ЧБ5677570; Е36698513; ЄД1763528; ЦБ6835820; ЕЖ7316235; ЗН5207486; AE2893538; ФГ1852608; ЕИ0931390; АД0705910; 3A9580800; СЖ1580061; ЄИ0479314; ЗГ4211635; ЄВ7831762; ВИ3582496; ГВ9871519; EE1395630; ГК5539610; ЧБ1082635; ГБ8383756; ГЛ4644264; АИ3321110; ЕН0789691; ГК2364164; ХВ4277616; ЛГ2380939; КБ6165999; КГ 7913801; €В9125300; ЄП4270383; ЄЖ2976052; ГК4019447; СТ8224310; KB2791305; А14778206; ХБ9349406; ХЖ7540659; €€2611685; ЄЖ8319900; ЄК2055590; ВЂ6029247; АГ9848809; ВТ2077149; MB6600254; АИ8689135; ГБ4846968; ЕЕ6784246; MA4284125; АЖ4973321; МГ4955550; ЄД5050726; K32752723; ЄР8238838; ХГ4598686; ЛЄ6605561; ВC7372553; X323963523; КИ5443413; АК8557445; 385295406; EB6154650; ГЛ1086027; ЛБ6959114; ЕР6578872; ЄД6825232; ЛБ6958756; БГ7594857; МА1552092; МБ9835361; ГБ5114761; Л37771097; ЄС3589724; БГ1725046; ЄЛ9218672; КД6157749; AA9223438; KA5326729; К36987275; ХБ0643903; 3М1289383; ВИЗ478113; ЄР1036969; CA8795721; CA1960134; €C7516650; AM8865759; ГБ5908281; ЕГ5373968; ЕБ8020171; ЕЖ9563838; MB1120541; ХИ6200358; КВ0255229; БВ1768815; ЄУ1116373; СН3431332; ET9684444; EC5492622; ББ7608051; ЦА6995981; ЗЛ4324015; ЗГ8478381; ВИЗ189120; АГ1656556; ЯБ3941193; ВЖ0011269; ГК0349062; €17709773; EC1335199; ХЖ9819078; BC4002513; БР9701679; КБ8416626; 350508532; MB0366600; ЛВ2537140; €31009144; ЄЖ6580709; ВТ1605254; KA6165980; EB9360936; ЄУ4194759; ЄУ9170909; ЄР7713384; ВТ8072470; ГЛ1712553; 368812361; ЕЖ3457915:АК6226468; МБ6033912; БА1908755; ВТ0797112; ГБ8906421; КБ2340152; CC0035172, B32424106; ЕР3144218; ГЛ5693389; KB6437034; AA0547382; B31083905; ГЛ4013377; ЗГ4633638; CB6192008; BE4979064; БЗ4038390; ЂР4988519; КГ6232419; E31170037; 3M2501993; ВЄ1684190; ГЛ1015901; АГ8008971; ГК8014338).

12.01.2026 під час проведення обшуку в порядку ст. 233 КПК України за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «А банк» № НОМЕР_2 ; банківську картку «ПриватБанк Універсальна» № НОМЕР_3 ; банківську картку «А банк» № НОМЕР_4 ; 3 сім-картки «лайфселл»;1 сім-картка «Водафон»; предмет зовні схожий на пістолет «Форт-12Р, 9 мм» № НОМЕР_5 ; предмет зовні схожий на пістолет «Stalker» № НОМЕР_6 ; 17 предметів, зовні схожих на патрони калібру 9 мм з гумовим зарядом; 17 предметів, зовні схожих на холості патрони калібром 9 мм; 24 предмети, зовні схожі на патрони дрібного калібру під пістолет «Флобера»; ?мобільний телефон «Motorola»; мобільний телефон «Sigma mobile»; мобільний телефон «Iрhone A1660»; мобільний телефон «Mobile Phone» моделі 2Е Е240(2022); мобільний телефон «Ergo».

13.01.2026 постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням про арешт майна.

Слідчий, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився. Разом з тим, прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_17 звернувся до суду із заявою про проведення судового розгляду у його відсутність. На обґрунтування клопотання долучив документи з матеріалів досудового розслідування.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_18 на адресу суду надійшла заява про проведення судового розгляду у її відсутність, у зв`язку з тим, що вилучене майно в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , не є власністю підозрюваного ОСОБА_8 . Так, останній разом зі своєю дружиною та дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_9 , про що свідчить договір оренди від 20.11.2025.

В той же час, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наявних в розпорядженні слідчого судді письмових матеріалів.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково надані документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000582 від 10.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України.

12.01.2026 в порядку ст. 233 КПК України проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «А банк» № НОМЕР_2 ; банківську картку «ПриватБанк Універсальна» № НОМЕР_3 ; банківську картку «А банк» № НОМЕР_4 ; 3 сім-картки «лайфселл»;1 сім-картка «Водафон»; предмет зовні схожий на пістолет «Форт-12Р, 9 мм» № НОМЕР_5 ; предмет зовні схожий на пістолет «Stalker» № НОМЕР_6 ; 17 предметів, зовні схожих на патрони калібру 9 мм з гумовим зарядом; 17 предметів, зовні схожих на холості патрони калібром 9 мм; 24 предмети, зовні схожі на патрони дрібного калібру під пістолет «Флобера»; ?мобільний телефон «Motorola»; мобільний телефон «Sigma mobile»; мобільний телефон «Iрhone A1660»; мобільний телефон «Mobile Phone» моделі 2Е Е240(2022); мобільний телефон «Ergo».

12.01.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

13.01.2026 постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

03.02.2026 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 ,

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження, та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене у ОСОБА_8 майно, цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а також те, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення його збереження та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту вищезазначеного майна.

При цьому, повідомлення захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_18 про те, що вилучене майно в ході проведення обшуку не є власністю підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки останній проживає за адресою: АДРЕСА_9 , про що свідчить договір оренди від 20.11.2025, не можуть бути взяті до уваги слідчим суддею, оскільки вони комплексно спростовуються матеріалами досудового розслідування, долученими слідчим до клопотання про арешт майна, в тому числі даними ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2026 про надання дозволу на проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, а також даними рапортів оперуповноважених 1-го відділу УСР в Київській області ДСР НП України.

Крім цього, слідчим суддею враховано стадію кримінального провадження, в якому досудове розслідування ще не закінчено, органом досудового розслідування здійснюються слідчі /розшукові/ та інші процесуальні дії, а тому такий захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є необхідним для досягнення дієвості та виконання завдань кримінального провадження, визначених положеннями ст. 2 КПК України.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотаннястаршого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 10.07.2025,- задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим 12.01.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «А банк» № НОМЕР_2 ; банківську картку «ПриватБанк Універсальна» № НОМЕР_3 ; банківську картку «А банк» № НОМЕР_4 ; 3 сім-картки «лайфселл»;1 сім-картка «Водафон»; предмет, ззовні схожий на пістолет «Форт-12Р, 9 мм» № НОМЕР_5 ; предмет, зовні схожий на пістолет «Stalker» № НОМЕР_6 ; 17 предметів, ззовні схожих на патрони калібру 9 мм з гумовим зарядом; 17 предметів, ззовні схожих на холості патрони калібром 9 мм; 24 предмети, ззовні схожі на патрони дрібного калібру під пістолет «Флобера»; ?мобільний телефон «Motorola»; мобільний телефон «Sigma mobile»; мобільний телефон «Iрhone A1660»; мобільний телефон «Mobile Phone» моделі 2Е Е240(2022); мобільний телефон «Ergo».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя