ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0002349 від 28.07.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17.05.2017 Богунським районний судом м. Житомира за ст. ст. 186 ч.2, 187 ч.2,69,70 КК України до 5 років позбавлення волі;

08.06.2021 Богунським районний судом м. Житомира за ст. ст. 185 ч.32, 185 ч.3, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання, -

за ст. 187 ч.4 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, працюючого неофіційно, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

за ст. 187 ч.4 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

27.07.2024 приблизно у 22 годині ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 перебували біля магазину «Квара», що розташований поруч з буд. № 67 по вул. Короленка, де розпивали алкогольні напої.

В подальшому, цього ж дня та у вказаний час, місці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побачили раніше невідомого їм ОСОБА_9 , який у руках тримав мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» модель «А12 (SM-A127F)», ІМЕІ- НОМЕР_1 чорного кольору.

В цей момент у ОСОБА_3 , який раніше вчиняв розбій, виник злочинний умисел, направлений на здійснення нападу, з метою заволодіння мобільним телефоном, який належить ОСОБА_9 , поєднаного із застосуванням насильства, що є небезпечним для здоров`я останнього.

В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 , діючи за попередньою мовчазною змовою із ОСОБА_4 , при цьому усвідомлюючи, що вказані дії є протиправними та кримінально-караними, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення,покликали ОСОБА_9 та почали у нього вимагати віддати їм його мобільний телефон, при цьому погрожуючи застосуванням насильства, подавивши таким чином волю останнього до опору, примусили передати належне йому майно. В свою чергу ОСОБА_9 , сприймаючи їхні погрози як реальні та побоюючись за своє здоров`я віддав мобільний телефон ОСОБА_3 .

В цей час, з метою подолання опору,ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого вуха ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_4 намагався теж завдати удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 , однак останній відскочив.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , зокрема, ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в голову ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_9 почав втікати від них, але ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наздогнали останнього та одночасно почали наносити ОСОБА_9 удари кулаками рук в область голови. Від отриманих ударів, ОСОБА_9 впав на землю на спину, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в свою чергу, не припиняючи своїх злочинних дій, продовжували наносити удари останньому ногами та кулаками рук по голові та по всьому тілу.

В цей час ОСОБА_3 наніс один удар ногою в праву вилицю ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 схопив за комір та намагався потягнути в сторону магазину по вул. Короленка, 41 в м. Житомирі та наніс один удар кулаком правої руки в обличчя. Після чого ОСОБА_9 вирвався та втік до свого будинку, за адресою: АДРЕСА_3 .

Через короткий проміжок часу, ОСОБА_9 почув стукіт у вікно свого будинку. Відчинивши двері, останній побачив ОСОБА_4 , який під приводом повернути мобільний телефон, вимагав ОСОБА_9 вийти на вулицю та почав тягнути останнього за руку. Після того, як вони вийшли на вулицю, ОСОБА_9 біля калітки побачив ОСОБА_3 та в цей час ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в область голови, потім ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в ліве око, від чого ОСОБА_9 впав на землю та ОСОБА_3 ще декілька разів кулаками рук наніс удари в область голови останнього, а ОСОБА_4 в цей час тримав ОСОБА_9 за руку. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали наносити безліч ударів кулаками рук по всьому тілу ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: синців та садна на обличчі, закритий перелом кісток носу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Після чого, ОСОБА_4 схопив мобільний телефон, який лежав поруч з ОСОБА_9 та який випав з кишені ОСОБА_3 під час нанесення безлічі ударів ОСОБА_9 , та разом з ОСОБА_3 місце вчинення злочину залишили, та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3938 гривень 33 копійки.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав, користуючись ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань. В подальшому змінив свою позицію та показав, що влітку 2024 у вечірній час разом з ОСОБА_10 перебували поблизу магазину «Полісся» на вул. Короленка, вживали алкогольні напої. На вулицю вийшов ОСОБА_11 та підійшов до них. ОСОБА_11 сказав, що у нього, ОСОБА_12 , перед ним є незакритий борг. Він ОСОБА_9 не знав, ніяких боргів перед ним не мав, а тому попросив його відійти, останній не відходив, у зв`язку з чим між ними почався словесний конфлікт. Мобільний телефон у потерпілого не забирав. Потім наніс долонею удар по обличчю потерпілого, останній почав відходити, а вони з ОСОБА_10 йшли за ним. Конфлікт продовжувався, він ще декілька разів долонею руки наніс удари по обличчю потерпілого. З рук потерпілого впав телефон, який підняв ОСОБА_10 . Потерпілий просив повернути телефон. ОСОБА_10 передав телефон йому щоб перевірити чи є в ньому позначки «закладок», потерпілий розблокував телефон і він знайшов в ньому інформацію про геолокацій «закладок». Через це, хтось з них ще раз вдарив потерпілого по обличчю. ОСОБА_11 падав, а вони його піднімали, ногами не били. Після огляду мобільного телефону, він його повернув ОСОБА_10 , а той ОСОБА_11 . Конфлікт продовжився, оскільки ОСОБА_11 на нього замахнувся, а тому він знову його вдарив долонею по обличчю. Навіщо ОСОБА_10 перестрибував через паркан, йому невідомо, у кого знаходився мобільний телефон потерпілого йому також невідомо. Коли вдруге потерпілий вийшов з двору разом з ОСОБА_10 не пам`ятає щоб він його бив, пам`ятає, що кричали, про щось говорили, він стояв на достатній дистанції від потерпілого. На їх крики вийшли сусіди. Він залишався на місці події до приїзду поліції, від яких не втікав, а лише пішов до туалету і його затримали. Ствердив, що мобільний телефон не відбирав, визнає, що наніс лише декілька ударів долонею по обличчю потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та показав, що дату події не пам`ятає, влітку 2024 близько 22 години разом з ОСОБА_13 перебували біля магазину «Продукти» по вул. Короленка в м. Житомирі. Вживали спиртні напої. На вулицю, зі свого двору, вийшов ОСОБА_11 та підійшов до них, вони привіталися, він знав потерпілого візуально. Між ними почався конфлікт, причину якого не пам`ятає. ОСОБА_12 піднявся на ноги і наніс удар кулаком своєї руки в голову потерпілого. Він також хотів ударити, але потерпілий від удару ухилився, але впав, після чого піднявшись почав від них тікати. Разом з ОСОБА_12 побігли за ним і наздогнали біля будинку № 41 по вул. Короленка. ОСОБА_12 почав бити потерпілого, а він його відтягував. В цей час вибігли сусіди, побиття зупинили і потерпілий пішов. Зазначив, що коли наздогнали потерпілого, його бив лише ОСОБА_12 , він не бив. Як опинився у ОСОБА_12 мобільний телефон потерпілого не пам`ятає. Вирішили повернути мобільний телефон потерпілому, тому він перестрибнув через паркан, оскільки хвіртка була зачинена та постукав у вікно. Двері відчинив ОСОБА_11 і він попросив його вийти щоб повернути мобільний телефон. Коли вийшли з двору ОСОБА_12 наніс один удар кулаком в голову потерпілому, від якого той впав. Він також наніс декілька ударів рукою, заперечив, що били ногами. Він забрав з рук ОСОБА_12 мобільний телефон і хотів повернути потерпілому, однак не встиг, оскільки вибігли сусіди і почали на них кричати, а тому він пішов з місця події. Мобільний телефон у нього вилучили на наступний день працівники поліції. Показав, що вони були у сильному стані алкогольного сп`яніння, а тому багато чого не пам`ятає. Все відбулося спонтанно, з ОСОБА_12 домовленостей не було. Щиро кається у вчиненому, приніс публічні вибачення потерпілому, відшкодував в повному обсязів майнову шкоду та частково моральну шкоду. Просить суворо не карати.

Вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення доведена безпосередньо дослідженими під час судового розгляду отриманими в законному порядку допустимими доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що до події знав візуально ОСОБА_10 , ОСОБА_12 не знав. Дати не пам`ятає, влітку 2024 близько 22 год вийшов з будинку, оскільки мав намір поїхати до магазину, перед цим викликав таксі. Перебуваючи поруч із своїм будинком чекав таксі і побачив двох хлопців, які сиділи на столику біля магазину, до яких підійшов привітатися. ОСОБА_12 з його рук вихопив мобільний телефон, на що він сказав, що це його телефон. ОСОБА_12 раптово наніс удар кулаком по вуху, а ОСОБА_10 вскочив і намагався теж нанести удар, але він відскочив та почав тікати. Він є інвалідом, а тому має обмеження в ході і не зміг від них втекти. Коли його наздогнали, він запитав за що його б`ють і попросив повернути телефон. У відповідь обоє хлопців почали наносити удари в обличчя, від чого був трохи дезорієнтований і від ударів впав. Його змусили назвати пароль, оскільки у хлопців виникла підозра, що він здійснює «закладки», після перегляду інформації в телефоні, хлопці продовжили бити і на його крики заступилися люди, що дало йому змогу втекти. Він забіг у свій двір, закрив хвіртку на ключ і був вдома. Повідомив дружину про те, що сталося і в цей час хтось постукав у вікно, він подумав, що це сусіди і відчинив двері. Там був ОСОБА_10 , який вимагав вийти з ним на дорогу щоб повернути телефон. ОСОБА_10 тягнув його за руку і коли вони вийшли з двору, ОСОБА_12 і ОСОБА_10 продовжили його бити, від чого він впав. Коли ОСОБА_12 наносив йому удари у нього випав мобільний телефон, відібраний у нього, а ОСОБА_10 його підняв. На його крики про допомогу вибігли сусіди, обвинувачені припинили його бити і його забрала дружина. Зазначив, що прийняв публічні вибачення ОСОБА_10 , просить суворо карати та не позбавляти ОСОБА_10 волі.

Свідок ОСОБА_14 показала, що її чоловік ОСОБА_11 , точної дати не пам`ятає, влітку 2024 близько 22 год.30 хв., викликав таксі і мав поїхати до магазину. Чоловік вийшов з будинку і незабаром повернувся, повідомив, що його побіли і відібрали мобільний телефон. Чоловік мав видимі тілесні ушкодження, синець на скроні. Повідомив, що подія сталася біля їх будинку, що це були невідомі два хлопці, причину конфлікту не повідомив. В цей час постукали в їх вікно, були впевнені, що це хтось із сусідів, оскільки двір закривається, а тому відчинили. Побачила невідомого чоловіка, який почав примушувати її чоловіка вийти за паркан, погрожував, тягнув за руки. Коли невідомий витягнув чоловіка з двору, вона зателефонувала до поліції, після чого вибігла на дорогу. Вона чула крики чоловіка, на які вибігли сусіди. Коли вона вийшла її чоловік сидів на лавці і тримався за голову, також вийшли сусіди. До того, як вибігти на дорогу, вона бачила, що біля хвіртки обоє невідомих чоловіка б`ють її чоловіка, били одночасно, від чого ОСОБА_11 впав. Сусіди втрутилися і побиття невідомі припинили. Коли вона повідомила, що викликала поліцію, один з хлопців втік, а другий залишався, поводився агресивно. Коли приїхала поліція цей хлопець почав втікати, але його наздогнали і повернули на місце події. Вона добре розгледіла нападників і присутні в судовому засіданні обвинувачені є тими самими особами. Уточнила, що біля паркану її чоловіка били ногами по тулубу, а руками по голові, вона це добре бачила, оскільки була відчинена хвіртка на дорогу. Втрутитися вона боялася, а тому викликала поліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що є працівником поліції, отримали виклик «грабіж» та зі своїм напарником ОСОБА_16 прибули за вказаною адресою. Один з нападників почав втікати, його наздогнав ОСОБА_16 . Викликали СОГ та швидку. Заявник повідомив, що двоє невідомих чоловіків побили, відібрали мобільний телефон. На потерпілому були видимі тілесні ушкодження. Також зазначив, що затриманою особою був ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_17 показав, що потерпілий його сусід, проживають в одному будинку. Влітку 2024, точної дати не пам`ятає, ввечері, вже було темно, дружина лягла відпочивати, а він сидів за комп`ютером читав новини. Вікно його кухні, яке виходить на дорогу, було відчинено, почув чоловічі голоси, серед яких впізнав голос ОСОБА_9 , який голосно говорив «мужики тільки не бийте» та незнайомий голос «Арон вставай, бити не буду, хочу поговорити». Він повідомив про це дружину і одразу вийшов на дорогу. Побачив ОСОБА_9 , який сидів навприсядки під його вікном і закривав голову руками. Він звернувся до невідомих хлопців, щоб вони припинили бити, що сусід є інвалідом. В його присутності потерпілого не били. Також на вулицю вийшли його дружина і дружина потерпілого. Один з хлопців повідомив, що потерпілий їм щось винен, але він не розпитував, що саме. Коли дружина потерпілого повідомила, що викликала поліцію, один з хлопців втік, а інший залишався на місці, поводив себе агресивно. Коли приїхала поліція цей хлопець почав тікати, але його наздогнали. ОСОБА_11 повідомив, що ці хлопці відібрали у нього телефон. Також бачив на обличчі потерпілого садна. Обличчя нападників не роздивився, оскільки було темно.

Свідок ОСОБА_17 дала аналогічні покази. Зазначила, що не була присутня коли ОСОБА_9 били, бачила синці та садна на його обличчі, останній сидів під вікнами їх кухні і руками закривав голову. Вона звернулася до одного із хлопців з питанням навіщо вони б`ють ОСОБА_9 , повідомила їм, що той є інвалідом, у відповідь нічого їй не відповіли. ОСОБА_11 розповів, що коли він йшов, на нього напали, він втікав, а останні його наздогнали. Також зазначила, що обличчя нападників не пам`ятає, було темно.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_11 її сусід, проживають в одному будинку. Влітку 2024 була вдома, це був вже пізній час, почула крик ОСОБА_9 «не бийте мене», а тому одразу вийшла до хвіртки. ОСОБА_11 був за межами двору, сидів під вікном сусідів Поплавських, які також були поруч і було двоє молодих хлопців. Кагановський скаржився, що йому погано, а хлопці повідомили, що хотіли лише поговорити. Була викликана поліція. У двір хлопців вони не пустили, всі перебували на дорозі. Обличчя нападників вона не пам`ятає.

28.07.2024 внесено відомості до ЄРДР по факту розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (т.2 а.с.18).

Рапортом на лінію 102 27.07.2024о 23:36 надійшло повідомлення ОСОБА_14 про напад на її чоловіка ОСОБА_9 (т.2 а.с.19).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.07.2024 ОСОБА_9 (т.2 а.с.22).

Протоколом огляду місця події від 28.07.2024, з участю потерпілого ОСОБА_9 встановлено місце пригоди (т.2 а.с.24).

Висновком експерта № 1316 від 15.08.2024 у ОСОБА_9 виявлено синці та садно на обличчі, закритий перелом кісток носу. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею і травмуючим механізмом їх утворення була ударна дія таких предметів, могли бути заподіяні від 2-х ударів такими по обличчю 27.07.2024 та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Можна вважати, що вказані тілесні ушкодження були заподіяні за обставин вказаних ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту (т.2 а.с.31).

Протоколом огляду місця події від 28.07.2024 ОСОБА_4 добровільно надав мобільний телефонмарки «Samsung» модель «А12 (SM-A127F)» (т.2 а.с.34).

Протоколом огляду предметів від 29.07.2024 оглянуто мобільний телефон марки «Samsung» модель «А12 (SM-A127F)», ІМЕІ- НОМЕР_1 чорного кольору (т.2 а.с.37).

За висновком експерта № СЕ-19/106-24/11777-ТВ від 09.08.2024 ринкова вартість мобільного телефону торгівельної марки «Samsung» модель «А12 (SM-A127F)», становить 3937,33 грн. (т.2 а.с.42).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2024 потерпілий ОСОБА_9 вказав на фото особи під № 2, яка вчинила на нього розбійний напад. Під № 2 розташовано фото ОСОБА_3 (т.2 а.с.52).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2024 потерпілий ОСОБА_9 вказав на фото особи під № 1, яка вчинила на нього розбійний напад. Під № 1 розташовано фото ОСОБА_4 (т.2 а.с.55).

Згідно довідки УОТЗ від 03.09.2024 мобільні телефони, якими користувалися потерпілий та обвинувачені фіксувалися в зоні дії базових станцій, які обслуговуються місце вчинення кримінального правопорушення (т.2 а.с.64).

Під час проведення слідчого експерименту 14.08.2024 ОСОБА_9 детально розповів та на місці показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та заволодіння його телефоном. Зазначене повністю узгоджується з його показами наданими безпосередньо суду (т.2 а.с.71).

Картою виїзду швидкої допомоги 27.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_9 попередньо встановлено діагноз ЗЧМТ?, гематоми верхньої щелепи, садна на спинці носа, надана медична допомога (т.2 а.с.108).

Згідно розстановки сил та засобів роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області 27.07.2024 за викликом за адресою: АДРЕСА_3 прибули працівники поліції ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.с.119,145,146).

Протоколом огляду предметів від 20.08.2024 оглянуто відеозапис з боді-камери поліцейського, який безпосередньо досліджений в судовому засіданні. З якого вбачається як невідома особа тікає від працівника поліції та в подальшому була затримана. Також на відеозапису зафіксовано перебування потерпілого ОСОБА_9 у себе на подвір`ї та прибуття карети швидкої допомоги, лікарі якої надавали медичну допомогу потерпілому. Затриманого ОСОБА_3 доставлено до відділу поліції (т.2 а.с.147).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2024 свідок ОСОБА_14 вказала на фото особи під № 3, яка вчинила напад на її чоловіка, внаслідок яких йому було спричинено тілесні ушкодження. Під № 3 розташовано фото ОСОБА_4 (т.2 а.с.152).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2024 свідок ОСОБА_14 вказала на фото особи під № 4, яка вчинила напад на її чоловіка, внаслідок яких йому було спричинено тілесні ушкодження. Під № 3 розташовано фото ОСОБА_3 (т.2 а.с.155).

Під час проведення слідчого експерименту 21.08.2024 свідок ОСОБА_14 детально розповіла та на місці показала механізм спричинення тілесних ушкоджень її чоловікову ОСОБА_9 . Зазначене повністю узгоджується з її показами наданими безпосередньо суду (т.2 а.с.159).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2024 свідок ОСОБА_21 вказав на фото під № 3, як на особу, яка була ним затримана 27.07.2024. Під № 3 розташовано фото ОСОБА_22 (т.2 а.с.166).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2024 свідок ОСОБА_15 вказав на фото під № 2, як на особу, яка була затримана 27.07.2024. Під № 2 розташовано фото ОСОБА_22 (т.2 а.с.169).

За повідомленням КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гекрбачевського» Житомирської обласної ради № 01/2529 від 21.08.2024 ОСОБА_9 був доставлений швидкою допомогою до КНП 28.07.2024 в 00:20 у приймальне відділення. Оглянутий нейрохірургом, встановлено діагноз, подальше лікування амбулаторне (т.2 а.с.173).

Суд критично оцінює доводи обвинувачених і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності також у зв`язку з наступним.

Так, вина обвинувачених доведена послідовними та незмінними показами потерпілого ОСОБА_9 , свідків, дослідженими доказами. Крім того, потерпілий ОСОБА_9 під час проведення впізнання за фотокартками вказав на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як на осіб, які 27.07.2024 здійснили напад, спричинили тілесні ушкодження та заволоділи його мобільним телефоном, про що підтвердив під час безпосереднього допиту в суді. Зазначені обставини підтвердили свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 .

Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що потерпілий ОСОБА_9 обмовляє обвинувачених.

Також вина обвинувачених підтверджена дослідженими належними та допустимими доказами, зокрема протоколами пред`явлення для впізнання, висновками судових експертиз, слідчими експериментами.

Твердження захисту про те, що стороною обвинувачення не доведена така кваліфікуюча ознака, як попередня змова між обвинуваченими на вчинення нападу, суд відкидає.

Відповідно до вимог ст. 28 КК України форма змови при учиненні злочину групою осіб за попередньою змовою є вербальна або у формі конклюдентних дій (мовчазна), що для наявності співучасті не має значення.

Досліджені в судовому засіданні докази вказують на учинення злочину групою осіб за попередньою змовою за формою конклюдентних дій (мовчазної змови), що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами потерпілого, письмовими доказами. Дії обвинувачених між собою були узгоджені, а саме спочатку ОСОБА_3 вирвав з рук потерпілого мобільний телефон, наніс удар кулаком в голову, після чого ОСОБА_4 намагався нанести удар, від якого потерпілий ухилився та почав тікати, а обвинувачені його наздогнали і вдвох продовжили наносити удари, їх дії було припинено сусідами, що дало змогу ОСОБА_9 втекти додому. Після цього, через короткий проміжок ОСОБА_4 переліз через паркан, вхідна брама якого була закрита на замок і під приводом нібито повернути мобільний телефон витягнув потерпілого з двору, де разом з ОСОБА_3 продовжили бити потерпілого. В подальшому, коли на крики потерпілого вийшли сусіди, ОСОБА_4 втік з місця події, забравши із собою мобільний телефон потерпілого, який випав з рук ОСОБА_3 . Досліджені докази також спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , що він витягнув потерпілого з двору з метою лише повернути телефон, оскільки він разом з ОСОБА_13 продовжили побиття потерпілого та після того, як дружина потерпілого повідомила, що викликала поліцію, ОСОБА_24 підібрав, випавший з рук ОСОБА_25 мобільний телефон потерпілого, та втік з місця події.

Твердження сторони захисту, що стороною обвинувачення не доведено корисливий умисел в діях ОСОБА_3 та в його діях вбачається склад правопорушення, передбачений ст. 125 КК України, суд відкидає з наступних підстав.

З об`єктивної сторони розбій є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою спричинення такого насильства. Напад може бути таємним чи відкритим, але обов`язково повинен виявлятися у психічному або фізичному насильстві, яке має реальний характер: воно здатне подавити волю потерпілого і примусити його передати майно винному.

Фізичним насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, охоплюються: легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тощо.

Як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_3 відкрито вихопив з рук потерпілого мобільний телефон, а в послідуючому коли потерпілий почав вимагати його повернути, ОСОБА_3 наніс удар кулаком в голову потерпілого, а ОСОБА_4 намагався нанести удар, від якого потерпілий ухилився, після чого останній почав втікати, а обвинувачені наздогнали та продовжили наносити удари. Після того, як потерпілому вдалося втекти, ОСОБА_4 переліз через паркан і витягнув потерпілого на вулицю, де вдвох продовжили побиття та мобільний телефон не повернули. Потерпілому було спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що охоплюється об`єктивною стороною складу кримінального правопорушення ст. 187 КК України та доведені вищепереліченими доказами.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинувачених доведеною повністю та кваліфікує умисні дії:

- ОСОБА_3 за ст. 187 ч.4 КК України, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, вчиненому в умовах воєнного стану;

- ОСОБА_4 за ст. 187 ч.4 КК України, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, яке згідно з ч.6 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, має непогашені судимості, не перебуває на обліках в спеціалізованих медичних установах. Також судом враховується думка потерпілого про призначення йому суворого покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди та часткове відшкодування моральної шкоди, публічне вибачення перед потерпілим.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, не перебуває на обліках в спеціалізованих медичних установах, критично ставиться до вчиненого, має молодий вік. Також судом враховується думка потерпілого, який прийняв вибачення ОСОБА_4 та наполягав не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

З урахуванням наведеного, за наявності трьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, на якого судовий розгляд справи справили позитивний вплив, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 187 ч.4 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України, нижче від найнижчої межі.

Відповідно до ст. ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно з приписами ст.75 КК, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09.10.2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Отже, реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, що описано вище, та те, що досудове розслідування та судовий розгляд мали значний позитивний вплив на обвинуваченого ОСОБА_4 і призвели до позитивних змін в його особистості: він зробив належні висновки для себе, не вчиняв інших кримінальних та адміністративних правопорушень, публічно щиро вибачився перед потерпілим, які останнім прийняті, що свідчить про те, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення, з урахуванням думки потерпілого про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України та згідно ст.77 КК України без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_9 пред`явив позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував заподіяну матеріальну шкоду в сумі 3938,33 грн., що підтверджено квитанцією про поштовий переказ та потерплим ОСОБА_9 . З огляду на вказане, суд приймає відмову потерпілого від позову цій частині, оскільки матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_9 уточнив свої позовні вимоги в частині моральної шкоди та просив стягнути з ОСОБА_3 100000 грн. та з ОСОБА_4 , з урахуванням часткового відшкодування ним моральної шкоди - 60000 грн.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень переніс дискомфорт та незручності в період лікування та одужання, втрата працездатності на три місці, відсутність доходу для забезпечення сім`ї. Також моральні переживання були пов`язані із тим, що будучи хворим мав ходити до слідчого, будучи необізнаним з правовими питаннями винайняв адвоката для захисту своїх інтересів.

Суд враховує, що внаслідок події потерпілому спричинено моральні та фізичні страждання, які дійсно позначили негативні зміни у його житті, думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання, насторогу, тривогу. Крім того, в момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес та продовжує нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори, які виміряти в грошовому еквіваленті неможливо.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинувачених реально відшкодувати шкоду, суд, вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 100000 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_3 та в сумі 60000 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинувачених в дольовому порядку.

Підлягають скасуванню арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду м. Житомира від 31.07.2024, 16.08.2024, 231.08.2024.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили підлягає продовженню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися та існують на даний час.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відсуктні підстави для обьрання запобіжного зщаходу.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Початок строку покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.10.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до - 25.04.2026 (включно).

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення, без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_9 від позову про відшкодування майнової шкоди в сумі 3938,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 , на відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 , на відшкодування моральної шкоди 60000 (шістдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дольовому порядку на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, по 757 ( сімсот п`ятдесят сім) грн.28 коп. з кожного.

Скасувати арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду м. Житомира від 31.07.2024, 16.08.2024, 21.08.2024 (т.2 а.с.41,95,117).

Речові докази: мобільний телефон «Samsung», який повернуто потерпілому, залишити його володільцю (т.2 а.с.39); брюки темно синього кольору, футболку сірого кольору, кепку коричневого кольору, кіпу чорного кольору, які зберігаються в камері схову Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_9 , а в разі незапиту - знищити (т.2 а.с.94, 151); шорти зеленого кольору, футболку білого кольору, які зберігаються в камері схову Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_4 , а в разі незапиту - знищити (т.2 а.с.102,151); шорти сірого кольору, які зберігаються в камері схову Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_3 , а в разі незапиту -знищити (т.2 а.с.116,151); DVD-диск - зберігати в матеріалах судового провадження (т.2 а.с.123).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Суддя ОСОБА_1