печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу за матеріалами кримінального провадження №001413 від 04.08.2025 у вигляді тримання під вартою підозрюваного,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, працюючого адвокатом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури м.Києві ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке 04.08.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001413.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 грудня 2024 року Європейським судом з прав людини ухвалено остаточне рішення у справі «Луцак та інші проти України» (заява № 8317/22 та 10 інших заяв).

Вказаним рішенням державу-відповідача (Україну) зобов`язано виплатити заявнику ОСОБА_7 в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди 9 800 євро конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу.

Представником заявника ОСОБА_7 у Європейському суді з прав людини був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до свідоцтва № 3795, виданого 30.07.2018 Радою адвокатів Дніпропетровської області, є адвокатом.

На виконання вказаного рішення суду на спеціальний реєстраційний рахунок Міністерства юстиції України 10.03.2025 перераховані кошти у сумі 438 335,38 грн. (еквівалент 9800 євро), призначені для виплати ОСОБА_7 .

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_7 призваний до Збройних Сил України та 26.11.2024 останній зник безвісти під час виконання бойового завдання.

У невстановленому досудовим розслідуванням місці та невстановлений час, але не раніше 12.12.2024 у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на заволодіння вказаними грошовими коштами шляхом обману.

З метою реалізації зазначеного умислу, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відповідно до їхньої домовленості повинна була виступити у ролі особи, яка нібито мала фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 безвісти зник за особливих обставин, з метою заволодіння грошовими коштами призначеними для виплату ОСОБА_7 , з метою створення штучних юридичних підстав для звернення ОСОБА_8 до Міністерства юстиції України, використали довіреність, посвідчену при невстановлених обставинах 29.04.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_9 , відповідно до якої начебто ОСОБА_7 надав ОСОБА_8 право на одержання належного йому відшкодування моральної та матеріальної шкоди, встановленої рішенням Європейського суду з прав людини від 12.12.2024.

На підставі вказаної довіреності, 03.05.2025 ОСОБА_8 звернулась до Міністерства юстиції України із заявою про виплату на її банківський рахунок № НОМЕР_1 матеріальної компенсації, яку мав отримати ОСОБА_7 за рішенням Європейського суду з прав людини від 12.12.2024.

За результатами розгляду вказаної заяви Міністерством юстиції України грошові кошти в сумі 438 335,38 грн 28.01.2026 зараховані на вказаний банківський рахунок.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 виконання рішення Європейського суду з прав людини здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 заволоділи шляхом обману бюджетними коштами, призначеними для виплати за рішеннями Європейського суду з прав людини, чим заподіяли державі в особі Міністерства юстиції України майнової шкоди у розмірі 438 335,38 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та у великих розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

26.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Підозра, повідомлена ОСОБА_5 , обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколами негласних слідчих розшукових дій;

- матеріалами отриманими в ході тимчасового доступу в Департаменті виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- протоколами оглядів мобільних телефонів та ноутбуку, а також іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ч.2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому звернутись до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. В клопотанні слідчий наводить обґрунтування зазначених ризиків.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри та недоведеність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до такого.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчинених ним кримінальних правопорушень та загроза отримання реального покарання.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони обвинувачення щодо існування вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення хоч і зазначено вказаний ризик, однак не доведено у судовому засіданні та відповідні докази слідчому судді не надано. Зокрема, слідчим суддею під час судового розгляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце роботи та проживання. Вказане слугує істотним стримуючим фактором для того, щоб підозрюваний утримався від вчинення дій, визначених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з існуванням ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння до зміни показань безпосередньо в суді, тому як ОСОБА_5 володіє їх анкетними даними і такий вплив не виключається.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на переконання слідчого судді, є доведеним ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може здійснити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків, зокрема, шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами. Отже, небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватись тільки в залежності від суворості можливого покарання. Вона повинна визначатись з урахуванням інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його майновий стан, зв`язки з державою та його міжнародні контакти.

З огляду на викладене, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить продовження вчинення злочинів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 107, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу, задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового розслідування, заборонивши йому залишати місце мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прослідування до місць цивільного захисту, строком до 28.03.2026 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 28.03.2026 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатись із смт.Слобожанське Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, перелік яких зобов`язати прокурора довести до відома підозрюваного під підпис;

- здати на зберігання до Управління ДМС в Дніпропетровської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки покладаються на ОСОБА_5 , на строк дії ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів групи прокурорів залучених у кримінальному провадженні №001413 від 04.08.2025.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1