Справа №760/49/26 1-кс/760/403/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника, адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу представника скаржника, адвоката ОСОБА_3 , яка дія в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000460 від 18.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України на рішення детектива про закриття кримінального провадження,

встановив:

Представник скаржника, адвокат ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) звернулась до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на рішення детектива про закриття кримінального провадження № 0000460 від 18.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

У скарзі вказала, що детективами Національного антикорупційного бюро України, під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 від 18.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України ОСОБА_5 .

Вказане кримінальне провадження було зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді Солом?янського районного суду міста Києва у справі №?760/14511/25 від 09.07.2025, якою уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України було зобов?язано внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 від 22.05.2025.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення від 22.05.2025, ОСОБА_4 , повідомив про факт наявності двох різних показань свідка ОСОБА_5 наданих на допитах 02.07.2024 та 12.02.2025, які проведені детективами Національного антикорупційного бюро України у у кримінальному провадженні № 0000217. Вказаний свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, про що свідчать відповідні підписи свідка у протоколах допитів та наявності факту зізнання свідка у наданні «неправдивих» показів, який сам же вказав на черговому допиті.

За вказаного представник скаржника просить слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 05.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000460 від 18.08.2025.

У судовому засіданні представник скаржника, адвокат ОСОБА_3 підтримала подану скаргу та просила слідчого суддю задовольнити скаргу з підстав зазначених у ній.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. 11.02.2026 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Національного антикорупційного буро України, в якій детектив просить відмовити у задоволенні скарги, вважає подану скаргу не обґрунтованою.

Заслухавши представника скаржника, повно та об`єктивно дослідивши скаргу та матеріали провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 від 18.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України ОСОБА_5 .

Вказане кримінальне провадження було зареєстроване на підставі ухвали Солом?янського районного суду м. Києва у справі № 760/14511/25 від 09.07.2025, якою уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України було зобов?язано внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 від 22.05.2025.

05 грудня 2025 року детективом Національного бюро Третього підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 постановлено постанову про закриття кримінального провадження від 05.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000460 від 18.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Вказана постанова обґрунтована тим, що за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 від 18.08.2025 встановлені підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із відсутністю суб?єкта кримінального правопорушення.

У ході допиту 30.10.2025 з приводу вказаних обставин ОСОБА_5 встановлено, що останній змінив показання добровільно. Він зазначив, що попередні показання, надані ним у статусі свідка, були неповними та неточними через стресовий стан та неповну пам?ять.

Після отримання статусу підозрюваного, порадившись із захисником і ознайомившись з матеріалами, він уточнив фактичні обставини, ОСОБА_5 наголосив, що жодного примусу до нього не - застосовувалося. Правдивими він назвав показання, надані ним 12.02.2025.

Під час досудового розслідування витребувано та оглянуто матеріали кримінального провадження № 0000217 від 03.05.2024. Встановлено, що 15.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000217 від 03.05.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-4 КК України.

Детектив в оскаржуваній постанові дійшла висновку, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000217 набув статусу підозрюваного, його попередні показання як свідка в цьому ж провадженні не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності за завідомо неправдиві показання, оскільки він фактично захищав себе від підозри.

Відтак, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження констатовано, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 384 КК України, а саме відсутній спеціальний суб?єкт злочину.

Слідчим суддею також встановлено, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження разом із супровідним листом № 533-294/37976 від 08.12.2025, скаржник ОСОБА_4 отримав 29.12.2025 засобами поштового зв?язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність. Спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, кримінальне правопорушення, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

У ч. 1 ст. 384 КК України передбачено кримінальне правопорушення, яке полягає у завідомо неправдивих показаннях свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Отже, у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 384 КК України суб`єкт є спеціальним.

Як вбачається з постанови детектива про закриття кримінального провадження від 05.12.2025 ОСОБА_5 , який був свідком у кримінальному провадженні № 0000217 від 03.05.2024, в подальшому було повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні.

Скаржник, який є заявником у кримінальному провадженні № 0000460 від 18.08.2025, стверджує, що свідок ОСОБА_5 надав неправдиві показання у кримінальному провадженні № 0000217 від 03.05.2024 до моменту оголошення йому повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні, а тому ОСОБА_5 може бути суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. не зважаючи на подальший статус підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000217 від 03.05.2025.

Відповідно до ст. 62, 63 Конституції України вказано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У ст. 18 КПК України передбачено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України вказано, що недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.08.2008 справа «Яременко проти України» вказав, що стосовно використання доказів, отриманих з порушенням права затриманого на мовчання та права не свідчити проти себе, суд нагадує, що наявність таких прав є загальновизнаним міжнародним стандартом - стрижневим для поняття справедливого судового розгляду за статтею 6. Встановлення таких стандартів пояснюється, зокрема, необхідністю захисту обвинуваченого від неправомірного примусу з боку органів влади, що має сприяти уникненню помилок при здійсненні правосуддя, а також сприяти реалізації цілей статті 6.

У рішенні від 19.02.2009 у справі «Шабельник проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що органи влади допитували заявника як свідка, хоча фактично він уже перебував у статусі підозрюваного. ЄСПЛ вказав, що використання в суді показань, отриманих від особи як від «свідка», якщо вона фактично є підозрюваною, автоматично робить процес несправедливим.

У висновку, який викладений у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 1004/1464/12 йдеться, що з системного аналізу кримінально-процесуального закону та практики ЄСПЛ випливає, що використання у якості доказів показань свідка, який у подальшому набув статусу обвинуваченого чи підозрюваного, є порушенням права «на мовчання», а також порушенням права не свідчити проти себе, внаслідок чого такі докази мають бути визнані судом недопустимими.

Отже, на думку слідчого судді, показання свідка у криминальному провадженні, який згодом став підозрюваним цьому кримінальному провадженні, не можуть бути використані як доказ проти нього, а отже, і спроба покарати його за "неправду" у цих показаннях суперечить принципу верховенства права.

За вказаного, слідчий суддя вважає, що детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 обґрунтовано дійшла висновку про необхідність закриття кримінального провадження № 0000460 від 18.08.2025, так як ОСОБА_5 набув процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000217 від 03.05.2024, а отже не може бути суб`єктом кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 384 КК України, за завідомо неправдиве показання свідка у кримінальному провадженні № 0000217.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги представника скаржника, адвоката ОСОБА_3 , яка дія в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження від 05.12.2025, яка постановлена детективом Національного бюро Третього підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000460 від 18.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали слідчого судді 23.02.2026 о 17 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1