Справа № 636/919/26
Провадження 1-кс/636/130/26
УХВАЛА

Іменем України

31.01.2026 м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області клопотання слідчого слідчого відділу Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000093, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ржищев Кагарлицького району Київської області, освіта середня спеціальна, неодружений, дітей не має, не працює, інвалідності не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Чугуївського міського суду Харківської області 25.10.2025 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000093, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий у клопотанні просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування було встановлено, що 18.01.2026 року, близько 05:00 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між останніми, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин розпочалась словесна суперечка, яка виникла через побутовий конфлікт та різні погляди на сумісне проживання, що виразилось у відмові потерпілого виконати побутове прохання ОСОБА_5 , під час якого потерпілий ОСОБА_7 наніс удар в область голови дерев`яною палкою ОСОБА_5 . Останній будучи обурений поведінкою та діями ОСОБА_7 , взяв до руки ніж, та маючи умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 з мотивів особистої неприязні, з метою реалізації вказаного злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 і бажаючи їх настання, умисно завдав ним один цілеспрямований удар в область лівої частини грудної клітини потерпілого, а саме в область розташування життєво важливого органу - серця, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_7 , тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №12-17-103- Чт/26 від 31.01.2026 смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала внаслідок колото різаних поранень тулуба.

19.01.2026, у вечірній час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 з метою приховання слідів вбивства ОСОБА_7 та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, за допомогою ножівки по металу відділив верхні, нижні кінцівки та голову від тулубу трупу, які помістив в окремі поліетиленові пакети, та виніс у сміттєвий бак, розташований неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_2 , крім фрагменту тулуба, який у подальшому виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

30 січня 2026 року ОСОБА_5 , затримано відповідно до ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбачено ч. 1 ст. 115 КК України. Фактичний час затримання 30.01.2026 об 11 год. 57 хв.

31 січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення №2125 від 27.01.2026 від ОСОБА_8 , яка повідомила про зникнення безвісти 18.01.2026 свого сусіда ОСОБА_7 ;,

- протоколом огляду місця події від 30.01.2026 проведеного за адресою мешкання підозрюваного ОСОБА_5 та померлого ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, в тому числі, було вилучено фрагмент тіла ймовірно померлого ОСОБА_7 , ймовірні знаряддя вчинення кримінального правопорушення - злочину, а саме у кімнаті підозрюваного ОСОБА_5 , а саме у скляній шафі виявлено ніж (нескладний) на якому на основі клинка при застосуванні ультрафіолету виявлено матові чорні плями; пилу по металу, при детальному огляді якої на рукоятці було виявлено нашарування невідомого походження, на підлозі було виявлено нашарування речовини ймовірно біологічного походження;

- постановою про визнання речових доказів від 30.01.2026 щодо вилученого під час огляду місця за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30.01.2026, а також іншими матеріалами кримінального провадження, що зібрані під час проведення досудового розслідування

У клопотанні вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які є підставою, для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

- п. 1 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваному відоме фактичне місце проживання вже допитаних осіб, в тому числі і заявниці, яка допитана у якості свідка, що дає можливість останньому здійснювати вплив на свідків з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо;

- п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України є ризик того, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти аналогічні дії, оскільки останній вчинив особливо тяжкий злочин, та для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння намагався приховати сліди кримінального правопорушення злочину.

Є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, орган досудового розслідування просить не визначати розмір застави.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР № 0000093 від 28.01.2026; протокол затримання ОСОБА_5 від 30.01.2026; протокол огляду місця події від 30.01.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , та інші зазначені у клопотанні докази обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та документи, що містять відомості про особу підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий та прокурор наполягали на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики зазначені в клопотанні стороною обвинувачення не достатньо обґрунтовані, ОСОБА_5 визнає свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, однак є ознаки самозахисту, у підозрюваного на голові є рани та садна. Просила обрати менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому вмотивованих клопотань та документів на підтвердження своїх заперечень стороною захисту не надано, тому суд позбавлений у повній мірі з`ясувати заперечення захисту щодо обставин, які враховуються судом при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що проживав разом із братом, жалкує про вчинене, поступив неправильно, поліцію та медичну допомогу не викликав. Підтримав клопотання захисника.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Нормами ч. 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України)

Згідно пункту 1 "с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи років позбавлення волі, що свідчить про можливість застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Між тим, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» від 04.10.2005 року, заява № 9190/03, § 58) зазначено, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Також, існує ризик протиправного впливу з боку підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у даному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З урахуванням обставин вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , даних про особу підозрюваного та його поведінку щодо приховання слідів кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінивши доводи зазначені в клопотання та докази надані на їх обґрунтування, доводи сторін, які висловлені в судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеними прокурором існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК

Слідчим суддею враховується сукупність обставин, які визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, 4) дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, не працює, неодружений, дітей не має, інвалідності не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, на переконання слідчого судді, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Слідчий суддя, керуючись ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останнього повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділу Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000093, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника про застосування менш суворого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 30 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, а саме з 30 січня 2026 року, та визначити строк дії ухвали до 30 березня 2026 включно.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1