Справа № 496/1646/26
Провадження № 1-кс/496/335/26
У Х В А Л А

02 березня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000076 від 26.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те, що 25.02.2026 о 10:04 до ЧЧ ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: Одеська область, Одеський район, БП Дачне, 452 км траси Київ-Одеса, М 05, на стаціонарному посту працівниками УПП в Одеській області ДПП було зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у якого під час поверхневої перевірки було виявлено предмет схожий на холодну зброю, а саме металева телескопічна дубінка, яка була закріплена на поясі в чохлі на громадянині ОСОБА_5 (ЄО 2013).

Так, 25.02.2025 в ході проведення огляду місця події, на ділянки траса Київ-Одеса, 452 км, М 05, БП Дачне, стаціонарний пост на підвіконні якого було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на телескопічну дубинку з тримачем чорного кольору та канатом, який було вилучено до сейф пакету НПУ серії RIC 2004739.

Під час огляду місця події було вилучено предмет, який має значення для кримінального провадження та відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, у кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що вказаний вилучений предмет зберіг на собі його сліди та був предметом кримінального правопорушення. Вищевказаний предмет зовні схожий на телескопічну дубинку з тримачем чорного кольору та канатом було визнано речовим доказом.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені предмети є речовими доказами, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а їх повернення може призвести до втрати доказів, тому виникла необхідність у накладенні арешту на вказану річ, для подальшого збереження доказів та проведення судових експертиз.

В судове засідання слідчий та прокурор не прибули, просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності, про що зазначено в клопотанні.

Також про виклик до судового засідання повідомлявся власник майна ОСОБА_5 , шляхом телефонограми та смс-повідомленням, проте документ не був доставлений тому що абонент тимчасово недоступний.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Чинний КПК України допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження із значними обмеженнями. Не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ст. 132 КПК).

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Доказування полягає у збиранні, перевірці, оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України). Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування за загальним правилом покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Згідно з ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор, проводять огляду місцевості, приміщення, речей і документів.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється лише вилучення речей і документів, що мають значення для кримінального провадження і речей, вилучених з обігу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, доказове значення вилучених предметів знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи необхідність збереження речових доказів, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000076 від 26.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт із подальшою забороною володіння, користування та розпорядження на майно, яке 25.02.2026 було вилучено в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, БП Дачне, 452 км траси Київ-Одеса, М 05, на стаціонарному посту, а саме: предмет зовні схожий на телескопічну дубинку з тримачем чорного кольору та канатом, який було вилучено до сейф пакету НПУ серії RIC 2004739.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1