С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/1227/26
В справі 760/1479/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

06 лютого 2026 року в м. Києві

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-СОФТ», на постанову старшого дізнавача відділу дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 від 05.12.2025 про закриття кримінального провадження №0000866 від 07.10.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

У січні 2026 року представник заявника ТОВ «ІТ-СОФТ» у кримінальному провадженні №0000866 від 07.10.2025 - адвокат ОСОБА_3 - звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову ст. дізнавача відділу дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 05.12.2025 про закриття вказаного кримінального провадження.

Скаржник вказує, що кримінальне провадження було розпочате за заявою директора ТОВ «ІТ-СОФТ» ОСОБА_5 , в якій він повідомив про те, що колишній головний бухгалтер Товариства ОСОБА_6 після звільнення у травні 2025 року не повернула значну частину майна Товариства, а саме: первинні бухгалтерські документи, внутрішні накази, розпорядчі документи, статут товариства, протоколи загальних зборів, чинні та архівні договори, фінансову та податкову звітність, електронні ключі, паролі доступу, печатки та інші документи товариства, без яких неможливо здійснювати повноцінну господарську діяльність.

Скаржник стверджує, що в межах кримінального провадження дізнавачем фактично було проведено лише дві слідчі (розшукові) дії - допит ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого кримінальне провадження було закрито без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Зокрема, дізнавачем не було допитано ОСОБА_7 , який одночасно з ОСОБА_6 звільнився з ТОВ «ІТ-СОФТ» та продовжив ділові стосунки з нею в інших юридичних особах, що, на думку скаржника, свідчить про його можливу причетність до протиправного заволодіння майном Товариства. Також дізнавачем не вжито жодних заходів для встановлення фактичного місцезнаходження документів, печаток та іншого майна ТОВ «ІТ-СОФТ», а наданим разом із заявою доказам не надано жодної оцінки.

Крім того, скаржник звертає увагу на те, що постанову про закриття кримінального провадження від 05.12.2025 адвокат ОСОБА_3 отримав лише 23.01.2026, тобто через півтора місяці після її винесення. При цьому 26.12.2025 дізнавач ОСОБА_4 у відповіді на клопотання адвоката ОСОБА_3 зазначила, що у кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, тоді як на той час провадження вже було закрито.

Вказану постанову адвокат ОСОБА_3 вважає такою, що прийнята передчасно та є необґрунтованою.

Скаржник подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Дізнавач до суду не з`явився.

На запит слідчого судді органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження №0000866 від 07.10.2025.

Дослідивши доводи скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діянні складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, щоб така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.

Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Слідчим суддею встановлено, що відділом дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000866 від 07.10.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

05.12.2025 ст. дізнавач відділу дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 винесла постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Мотивуючи свою постанову, дізнавач зазначила, що під час допиту ОСОБА_6 повідомила про відсутність у неї будь-яких документів чи майна Товариства, що документація велася у електронному варіанті та додавалася до віддаленого серверу підприємства, а будь-яких актів чи інших документів про передачу ТОВ «ІТ-СОФТ» документації ОСОБА_6 при прийнятті на роботу складено не було. На цій підставі дізнавач дійшла висновку про відсутність об`єктивних даних щодо протиправного заволодіння ОСОБА_6 офіційними документами чи печаткою підприємства.

Разом з тим, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає постанову про закриття кримінального провадження необґрунтованою та передчасною з наступних підстав.

По-перше, висновок дізнавача про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення зроблено фактично виключно на підставі показань самої ОСОБА_6 , без проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на перевірку викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин. Фактично дізнавачем було проведено лише дві слідчі дії - допит свідка ОСОБА_5 та допит свідка ОСОБА_6 , що не може свідчити про виконання завдань кримінального провадження та проведення об`єктивного та повноцінного досудового розслідування.

По-друге, у заяві про вчинення кримінального правопорушення та під час допиту ОСОБА_5 повідомив про можливу причетність до протиправних дій ОСОБА_7 , який одночасно з ОСОБА_6 звільнився з ТОВ «ІТ-СОФТ», вийшов зі складу учасників Товариства та продовжив ділові стосунки з ОСОБА_6 в інших юридичних особах. Проте ОСОБА_7 у межах кримінального провадження не допитувався, його можливу роль у вчиненні кримінального правопорушення не з`ясовано, обставини взаємовідносин між ним та ОСОБА_6 не досліджено, а доводи заявника з цього приводу залишено без будь-якої оцінки.

По-третє, дізнавачем не вжито жодних заходів для встановлення фактичного місцезнаходження документів, печаток та іншого майна ТОВ «ІТ-СОФТ». Доказам, наданим заявником разом із заявою про вчинення кримінального правопорушення (копії наказів про передачу документів, актів про вручення документів, доказів направлення звернень тощо), не надано належної оцінки.

Слід також зазначити, що в резолютивній частині постанови дізнавач зазначила про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 386 КК України, тоді як у вступній частині постанови йдеться про кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, що свідчить про неуважність та формальний підхід дізнавача до прийняття процесуального рішення.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому чи дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів, викладених скаржником.

Отже, слідчим суддею встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, в ній відсутні відомості щодо усіх проведених процесуальних та слідчих дій, відсутня належна мотивувальна частина та відповідні висновки щодо усіх елементів складу кримінального правопорушення. Тому слідчий суддя прийшов до переконання, що наявні підстави для її скасування.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1. Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову ст. дізнавача відділу дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 від 05.12.2025 про закриття кримінального провадження №0000866 від 07.10.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: