Справа № 750/2208/26
Провадження № 1-кс/750/585/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000829 від 07.03.2025, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Певна Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання в АДРЕСА_2 (зі слів),

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий П`ятого СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити з наведених у ньому підстав та застосувати тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Прокурор клопотання підтримав. Зазначив, що підозрюваний з 2024 року переховувався, заходів щодо повернення на служби не вживав, тому наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Адресу свого місця проживання не зміг назвати. Зазначив, що проживав в с. Самотуги з цивільною дружиною.

Захисник підтримав позицію підозрюваного. Просив обрати йому цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора, слідчого, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

П`ятим СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000829 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України.

23.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У зв`язку з не прибуттям ОСОБА_6 на виклики до слідчого 25.12.2025 його було оголошено у розшук.

24.02.2026 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст.208 КПК України (час фактичного затримання 24.02.2026 о 09 год. 30 хв.).

Постановою слідчого від 24.02.2026 відновлено досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний західу вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 статті 177 КПК України.

За змістом ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, зокрема передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Таким чином, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

При вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги характер вчинених протиправних діянь, які пов`язані з самовільним залишенням місця служби військовослужбовцем, що вчинено в умовах воєнного стану; враховано дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний і матеріальний стан.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи свій статус військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 та дружні відносини з іншими військовослужбовцями частини, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, зокрема військовослужбовців зазначеної військової частини.

В оцінці ризиків можливого продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється, та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що ці ризики, наведені слідчим в клопотанні та підтримані прокурором в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням положень ч.8 ст. 176 КПК України клопотання слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просив у судовому засіданні підозрюваний, є неможливим з огляду на імперативні положення ч. 8 ст. 176 КПК України, та обставини, які були встановлені судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на дію воєнного стану та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, строком до 22.04.2026, але не більше ніж строк досудового розслідування.

Строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 09 год. 30 хв. 24.02.2026.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1