печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1513/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що полягає у неповерненні вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000109 від 05.08.2024,

В С Т А Н О В И В :

13.01.2026 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що полягає у неповерненні вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000109 від 05.08.2024.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 31.10.2025 проведено обшук в автомобілі марки Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України.

В ході проведення вищевказаного обшуку вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме:

- Свідоцтво № НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до автомобіля в корпусі срібно-чорного кольору упаковано до сейфпакету S2007414.

- Автомобіль марки Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної карти транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас майно, вилучене під час проведення обшуку, не має ознак речових доказів у розумінні кримінального процесуального закону, не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його слідів та не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з обставинами, що є предметом досудового розслідування.

Крім того, у встановленому законом порядку арешт на зазначене майно не накладався, повідомлення про підозру особі не здійснювалося.

За таких обставин відсутні правові підстави для подальшого утримання вилученого майна, у зв`язку з чим воно підлягає поверненню його законному володільцю..

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу - адвокат ОСОБА_3 , подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у скарзі.

Представник Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином. Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань подав до суду письмові заперечення.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва офісу Генерального прокурора України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000109 від 05.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191, ч.2 ст. 240, ч. 4 ст. 190, ст. 368-5 КК України.

В межах вказаного провадження 31.10.2025 проведено обшук в автомобілі марки Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, в ході проведення якого вилучено:

- Свідоцтво № НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до автомобіля в корпусі срібно-чорного кольору упаковано до сейфпакету S2007414.

- Автомобіль марки Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної карти транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Арешт на майно в порядку, передбаченому КПК України на тимчасово вилучене майно не накладено.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2025 надано дозвіл слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000109 від 05.08.2024 на проведення обшуку в автомобілі марки Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , з метою вилучення знаряддя кримінального правопорушення, речей і документів, а саме:

1. Свідоцтво № НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до автомобіля в корпусі срібно-чорного кольору упаковано до сейфпакету S2007414.

2. Автомобіль марки Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної карти транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Незважаючи на те, що ухвалою слідчого судді про обшук надано дозвіл на вилучення майна, що відповідає зазначеним у ній певним критеріям, це не звільняє слідчого від обов`язку звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна для перевірки наявності підстав для обмеження власника майна у його конституційному праві володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Однак, орган досудового розслідування із відповідним клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно до суду не звертався, що підтверджується листом Печерського районного суду міста Києва від 13.06.2023, у відповідь на адвокатський запит.

Стаття 167 КПК України, встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 30.10.2025 слідчими групи слідчих проведено обшук у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Проте, стороною обвинувачення не доведено, що вилучене під час проведення обшуку майно має відношення до даного кримінального провадження.

Окрім того, арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, накладено у передбаченому законом порядку не було.

Разом з цим, стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_4 , що не має ніякого процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0000109 від 05.08.2024 не надано.

За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення зазначеного вище майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 30.10.2025, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 4 ст. 169 КПК України.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що полягає у неповерненні вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000109 від 05.08.2024 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні 0000109 від 05.08.2024 повернути майно, яке було тимчасово вилучено у ОСОБА_4 під час обшуку 30.10.2025, а саме:

- Свідоцтво № НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до автомобіля в корпусі срібно-чорного кольору упаковано до сейфпакету S2007414.

- Автомобіль марки Mercedes Benz GLC 200, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної карти транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1