печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7332/26-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2026 м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2022, -

Учасники судового провадження:

представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 у справі № 757/4664/24-к на земельні ділянки, які належать ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано та відсутні законні підстави для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи відсутність у ОСОБА_4 будь-якого процесуального статусу у даному провадженні, а майно на яке накладено арешт набуто законним шляхом, тому адвокат вказує, що арешт підлягає скасуванню.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 щодо вимог клопотання заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання, так як підстави, які слугували для накладення арешту не відпали, арешт накладено обґрунтовано, а потреби досудового розслідування на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права особи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, що у відповідності до ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, вивчивши клопотання, дослідивши в нарадчій кімнаті документи, надані учасниками судового провадження в обґрунтування своєї позиції, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управління Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001154 від 18.06.2024, яке виділено з кримінального провадження № 0000640 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні досліджуються обставини, за яких, в період 2015-2022 років службові особи Білогородської сільської ради, діючи за попередньою змовою групою осіб між собою, окремими депутатами ради, представниками землевпорядних організацій та майбутніми власниками, всупереч вимогам ст. 180 Земельного кодексу України, ст. ст. 17, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положенням Генерального плану с. Білогородка, організували схему протиправного відчуження земель лісогосподарського призначення площею понад 8,3 га, шляхом розроблення та затвердження завідомо незаконної документації із землеустрою та прийняття рішень про безоплатну передачу вказаних ділянок у приватну власність на ім`я підконтрольних осіб та близьких родичів (зокрема, ОСОБА_6 , родин ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших), що призвело до фактичного вибуття об`єктів лісового фонду та зелених насаджень спеціального призначення з власності територіальної громади та держави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 у справі № 757/4664/24-к серед інших на земельні ділянки :05:001:6804 - 0.0781 га та :05:001:6805 - 0.08 га, які належать ОСОБА_4 як на речові докази накладено арешт.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, оскільки вказане майновідповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнання речовими доказами наведених земельних ділянок, які належать ОСОБА_4 відповідає положенням ч. 1 ст. 98 КПК України, адже з наданих слідчим матеріалів вбачається наявність сукупних підстав вважати, що воно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наведені адвокатом обставини щодо непричетності ОСОБА_4 до обставин розслідуваних кримінальних правопорушень та відсутність у нього процесуального статусу підозрюваної особи слідчий суддя вважає не спроможними, адже арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.

Твердження про неможливість утримання під арештом майна ОСОБА_4 , як добросовісного набувача, спростовується положеннями абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, адже таке можливе за виключенням як в даному випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що достатніх доказів в його обґрунтування не надано, а представлені слідчим аргументи доводять обґрунтованість накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Ураховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини того, що досудове розслідування триває, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не відпала, а заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, чи в його застосування відпала потреба, приходжу до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 92, 98, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11