Провадження №1-кс/523/1560/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003078 від 06.08.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, маючого вищу освіту, на час вчинення кримінального правопорушення начальника Одеського квартирно-експлуатаційного управління, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому звані «полковник», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003078 від 06.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 .

Відповідно до даного клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командувача Сил логістики Збройних Сил України від 04 серпня 2023 року № 1741 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду начальника Одеського Квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командувача Сил логістики Збройних Сил України від 18 грудня 2024 року (по особовому складу) №1647, підполковника ОСОБА_6 , призначено на посаду начальника відділу обліку та контролю за розподілом житлових приміщень заступником начальника управління житлового забезпечення центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечування командування Сил логістики Збройних сил України.

Таким чином встановлено, що полковник ОСОБА_6 перебував на посаді начальника Одеського Квартирно-експлуатаційного управління з 04 серпня 2023 про 18 грудня 2024 року.

Відповідно до п. 1 «Положення про Одеське квартиро-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України», затвердженого наказом Командувача Сил Логістики Збройних Сил України від 27 жовтня 2023 року №364, (далі - Положення) Одеське квартирно-експлуатаційне управління (далі Одеське КЕУ) є державною установою та входить до складу Збройних Сил України, яке створена з метою організації та виконання завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій Міністерства оборони України та ЗС України, дислокованих у військових гарнізонах у межах визначеної зони відповідальності у мирний час та особливий період.

Під час дії особливого періоду на Одеську КЕУ покладаються організація та виконання завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення організаційних структур інших складових сектору безпеки і оборони України згідно чинного законодавства України.

Пунктом 2 Положення, визначено, що Одеське КЕУ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, нормативно-правовими актами Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, наказами, розпорядженнями, окремими дорученнями Командування Сил логістики Збройних Сил України, розпорядженнями начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та вимогами цього Положення.

До основних завдань Одеського КЕУ, згідно п. 3 Положення, серед іншого, віднесено утримання та експлуатацію фондів військових містечок, які перебувають у користуванні військових частин та забезпечення цих фондів комунальними послугами та енергоносіями, планування витрат та організація фінансування заходів квартирно-експлуатаційного забезпечення, забезпечення військових частин квартирним майном.

Пунктом 7 Положення визначено, що Одеське КЕУ очолює військовослужбовець, який призначається на посаду та звільняється з посади згідно чинного законодавства та має заступників. Начальник Одеського КЕУ є начальником для всього особового складу Одеського КЕУ.

Начальник Одеського КЕУ безпосередньо підпорядковується командувачу Сил логістики Збройних Сил України і є прямим начальником для військовослужбовців і працівників ЗС України Одеського КЕУ.

Згідно примітки ст. 425 КК України, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноваженого командування.

Згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548 XIV військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Відповідно ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 ст. 364 КК України, Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

З огляду на викладене, начальник Одеського квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є службовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями.

Згідно вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 15 Закону України «Про національну безпеку України» та пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 визначено, що Міністерство оборони України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який, як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні, забезпечує реалізацію державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно п. 8 Положення, начальник Одеського КЕУ зобов`язаний, серед іншого, здійснювати керівництво ІНФОРМАЦІЯ_3 та переданим у підпорядкування квартирно-експлуатаційним відділам міста Вінниця та Білгород-Дністровською квартирно- експлуатаційною частиною (району), організовувати та контролювати виконання ними завдань, виконувати інші завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення, в межах визначеної зони відповідальності та наданих повноважень.

Разом з цим, п. 9 Положення передбаченого, що начальник Одеського КЕУ відповідає, серед іншого, за укладання мобілізаційних договорів щодо постачання матеріально-технічних засобів та послуг з метою квартирно-експлуатаційного забезпечення органів військового управління, військових частин, військово-навчальних закладів, установ МО і ЗС України в особливий період; планування фінансових ресурсів для потреб квартирно-експлуатаційного забезпечення, ефективне використання бюджетних коштів за визначеними бюджетними програмами; забезпечення військових частин квартирним майном, накопичення та зберігання поточного та непорушного запасів квартирного майна.

Водночас, відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), будучи начальником Одеського КЕУ, полковник ОСОБА_6 , повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, встановити в підпорядкованому підрозділі такий внутрішній порядок, який би гарантував неухильне виконання законів України і положень статутів ЗСУ.

Крім того, полковник ОСОБА_6 , як начальник військової установи зобов`язаний керувати фінансовою діяльністю КЕУ, розпоряджатися згідно із законодавством бюджетними коштами, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом, берегти державне майно, тощо.

Так, указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб на території України введено воєнний стан, який в подальшому був неодноразово продовжений Указами Президента і діє по теперішній час.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, що закріплює принцип ефективності та результативності, при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану» від 02 березня 2022 року №185, під час здійснення закупівель державні замовники повинні відповідно до Закону України «Про оборонні закупівлі» дотримуватись таких принципів здійснення оборонних закупівель як - максимальна економія та ефективність, запобігання корупційним діям і зловживанням.

Проте, полковник ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, яке полягає у недбалому ставленні військової службової особи до служби і спричиненні тяжких наслідків, вчинених в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

У відповідності до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» від 12.10.2022 № 1178 (далі Постанова) встановлюється порядок та умови здійснення публічних закупівель (далі закупівлі) товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Так, 28 листопада 2024 року між Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням (код ЄРДПОУ 08038284) в особі начальника ОСОБА_6 (далі по тексту Замовник») та «ПГОІ ЕКОЛАЙН-ДІЗАЙН» (код ЄРДПОУ 32153207) в особі директора ОСОБА_8 (далі по тексту Постачальник»), укладено «Договір №157 від 28.11.2024 про закупівлю Товарів, робіт або послуг (за кошти Державного бюджету України)», (далі за текстом Договір), відповідно до якого Постачальник зобов`язується у 2024 році поставити Замовникові меблі (Ліжко армійське двоярусне розбірні типу «А» згідно ТУ) ДК 021:20-5) (далі за текстом Товар), а Замовник забезпечити приймання та оплату Товару виключно в кількості та за цінами згідно положень Договору.

Відповідно до пункту 3.1, ціна Договору становить 1 929 260,00 грн. (один мільйон дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят тисяч гривень 00 копійок). Ціна за одиницю Товару відповідно Специфікації (Додаток №1).

Так, відповідно до Специфікації, яка є Додатком №1 до Договору, вартість одного ліжка (ліжко армійське 2-х ярусне типу «А» згідно ТУ) становить 5077, 00 грн. (п`ять тисяч сімдесят сім гривень 00 копійок). Кількість штук в замовленні: 380 шт. (триста вісімдесят штук). Загальна вартість пропозиції становить: 1 929 260,00 грн. (один мільйон дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят тисяч гривень 00 копійок).

Підписуючи зазначений договір, начальник Одеського квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_6 , нехтуючи принципами ефективного використання бюджетних коштів, максимальної економії та запобігання корупційним діям і зловживанням, не вжив заходів щодо перевірки процедури закупівлі, дослідження та перевірки комерційних пропозицій інших учасників.

У подальшому, на підставі платіжних інструкцій, здійснено розрахунок між Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням (код ЄРДПОУ 08038284) та «ПГОІ ЕКОЛАЙН-ДІЗАЙН» (код ЄРДПОУ 32153207) по Договору на суму 1 929 260,00 грн. (один мільйон дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят тисяч гривень 00 копійок).

Однак, ринкова вартість 380 нових ліжок армійських двох ярусних типу «А» згідно ТУ, станом на 28 листопада 2024 року, складала: 1 417 905,4 грн. (один мільйон чотириста сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ять гривень чотири копійки) без ПДВ з урахуванням доставки /транспортування.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника Одеського квартирно-експлуатаційного управління, знаходячись на робочому місці, за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18), будучи військовою службовою особою, наділеною адміністративнорозпорядчими функціями, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 8, 9, 10 Положення про Одеське квартирно-експлуатаційне управління, затвердженого наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України віл 27.10.2023 №364, всупереч інтересам служби, внаслідок недбалості та несумлінного ставлення до службових обов`язків, які на нього покладені, які виразились у не здійсненні контролю за ефективним використанням бюджетних коштів, не дотриманні принципів максимальної економії та заощадливого використання бюджетних коштів, неналежному контролі за укладенням та виконанням договору від 28.11.2023 № 157 про закупівлю Товарів, робіт або послуг (за кошти Державного бюджету України)», у період часу з 28 листопада 2023 року по 31 грудня 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), допустив надлишкове (зайве) перерахування грошових коштів по Договору про закупівлю товарів, робіт або послуг від 28.11.2023 № 157 на рахунки «ПГОІ ЕКОЛАЙН-ДІЗАЙН» (код ЄРДПОУ 32153207), у сумі 550 354, 60 грн. (п`ятсот п`ятдесят тисяч триста п`ятдесят чотири гривні шістдесят копійок), що перевищує двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян і є істотною шкодою, хоча повинен був, міг та мав реальну можливість виконати свої посадові обов`язки належним чином.

Так, 22.01.2026 о 08 годині 11 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України та 22.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності:

- протоколом затримання ОСОБА_6 від 22.01.2026;

- протоколом огляду веб сторінок електронної системи публічних закупівель «Prozorro» від 18.08.2025;

- протоколом обшуку від 22.01.2026;

договором №157 від 28.11.2024 про закупівлю Товарів, робіт або послуг (за кошти Державного бюджету України»;

- висновком судової товарознавчої, очіночно-економічної експертизи №15-12/25 від 15.07.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначивши при цьому, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, який завдав значних матеріальних збитків країні під час військового стану, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою із визначенням розміру застави у сумі 1201 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисники та підозрюваний надали до суду письмові заперечення проти клопотання слідчого, вважали, що клопотання прокурором не вмотивоване, ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, надали суду клопотання про негайне звільнення підозрюванного з-під варти у залі суду, обгрунтовуючи це тим, що на момент затримання ОСОБА_6 не набув статусу підозрюванного та не міг бути затриманий відповідно до положень ст.615 ч.1 п.6 КПК України.

Щодо, клопотання захисту, про негайне звільнення з-під варти в залі суду, то судом дійсно вбачаються певні розбіжності у нормах КПК та протоколом про затримання ОСОБА_6 , що могли порушити його права під час затримання, але при цьому на час розгляду клопотання зазначені розбіжності відсутні, оскільки ОСОБА_6 в найкоротший термін після затримання було повідомлено про підозру та в повній мірі забезпечено право на захист, у зв`язку із чим зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково на підставі наступного.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

П. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років позбавлення волі) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

П. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідків, по вказаному кримінальному провадженню, оскільки їх покази є визначальними у кримінальному провадженні. Разом з тим, з метою укриття своєї злочинної діяльності може впливати на зазначених осіб, щоб ті утримались від спілкування з правоохоронними органами ОСОБА_6 є військовою посадовою особою у зв`язку із покладеними на нього службовими обов`язками має доступ до зброї, що може призвести до її використання для впливу на свідків та потерпілих шляхом залякування та погрозою застосування насильства. Крім того ОСОБА_6 є військовою посадовою особою, має безліч знайомих серед військових посадових осіб, посадових осіб у правоохоронних органах тобто має знайомих осіб та важелі впливу на свідків у кримінальному провадженні, як особисто так і опосередковано через знайомих.

П. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу;

П. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлюється військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна та економічна обстановка в Україні може схилити особою нового злочину.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зокрема, у справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця Стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він може спробувати втекти та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він фактично проходить військову службу, може бути переведений до проходження служби у будь-який населений пункт України у будь-який час, тому не зможе відбувати відповідне покарання в умовах воєнної агресії рф проти України.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з цим, у справі «І.А. проти Франції» №1/1998/904/1116 від 23.09.1998 року Суд вказує, що національний суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, у справі «Лабіта проти Італії» №26772/95 від 06.04.2000 року Суд також нагадує, що існування розумної підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є умовою sine qua non (те, без чого неможливо) для тривалого тримання під вартою, але через деякий час ця умова перестає бути достатньою. У таких випадках Суд повинен встановити, чи інші підстави, наведені судовими органами, виправдовують подальше позбавлення свободи. У разі «відповідності» і «достатності» таких підстав Суд має також з`ясувати, чи компетентні національні органи виявили «особливу ретельність» у здійсненні провадження.

Зокрема, в справі «Білуха проти України» №33949/02 від 09.11.2006 Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка підозрюваного та відповідних органів влади та ін. Також Суд зазначає, що тільки ті затримки, які сталися з вини держави (правоохоронних органів), можуть виправдати висновок стосовно недотримання вимоги «розумного строку» (п.п.61, 64).

Враховуючи вищевикладене, та те що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 425 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, вважаємо за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування.

Крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, суспільний резонанс кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 наявні у вказаному кримінальному провадженні інтереси суспільства, держави, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваного неможливість виконання останньою своїх процесуальних обов`язків належним чином, тому обрання до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, добре характериується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину перебуваючи на військовій службі під час воєнного стану, враховуючи обставини справи та розмір завданих збитків, слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків передбачених КПК.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті Південного ТУ ВСП ЗС України строком до 22.03.2026 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2026 року 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не покидати Одеської області, прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю - щосереди;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 182 ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомилить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 22.03.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1