ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/3467/23

Провадження 1-кп/621/59/25

08 грудня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

учасники справи:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпіла ОСОБА_9 ,

законний представник - ОСОБА_10 ,

представник потерпілої - адвокат ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_12 ,

захисник адвокат ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальну справу № 621/3467/23 (провадження ЄРДР №0000318 від 17.07.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає як внутрішньо перемішена особа за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого тваринником на дільниці молочно-товарній в агрофірмі ТОВ «Надія», із середньо спеціальною освітою, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2023 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його мешкання у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням своїх геніталій..

З метою реалізації свого злочинного умислу, в цей же день і час, а саме 17.06.2023, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу ОСОБА_9 , та достовірно знаючи, що потерпіла є малолітньою особою, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, проти волі останньої й усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, завів потерпілу до спальної кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з використанням своєї фізичної переваги над потерпілою, з метою подолання її волі та опору, із застосуванням фізичного насильства, лівою рукою схопив ОСОБА_9 за руки і повалив останню на ліжко, від чого остання впала на спину. Далі, ОСОБА_12 своєю лівою рукою охопив руки потерпілої, тримаючи їх над головою ОСОБА_9 та притискаючи її вагою свого тіла до ліжка, без її добровільної згоди, своєю правою рукою зняв з неї шорти та труси, після чого зняв з себе шорти і труси, і використовуючи явну перевагу над потерпілою, яка виразилась у психологічному і фізичному насильстві, що обумовлено великою різницею у віці, без її згоди вступив з останньою в статеві зносини природнім способом, пов`язаним із вагінальним проникненням у тіло потерпілої ОСОБА_9 з використанням власних геніталій, чим спричинив останній, відповідно до висновку експерта №12-14/120-Зм/23 від 18.07.2023, тілесні ушкодження у виді надриву дівочої пліви, що утворився від дій тупого предмета, з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму тертя-ковзання, індивідуальні особливості якого в своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо внаслідок дії напруженого статевого органу при задоволенні статевої пристрасті природнім шляхом, і по своїм характеризуючим особливостям вищевказаний надрив міг бути отриманий від подій 17.06.2023.

Дії ОСОБА_12 кваліфіковані як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування), тобто як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений не оспорював факт інтимних стосунків з малолітньою потерпілою, однак вважав, що його дії невірно кваліфіковані стороною обвинувачення, оскільки все відбувалося за її добровільним волевиявленням, йому було достеменно не відомо про вік ОСОБА_14 , яка виглядала значно доросліше, тому вважає, що його дії мають бути кваліфіковані не як зґвалтування, а як вчинення дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, тобто за статтею 155 Кримінального кодексу України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_12 пояснив, що через початок військової агресії російської федерації проти України у 2022 році він виїхав з постійного місця своєї реєстрації в Ізюмському районі та оселився в будинку АДРЕСА_2 . У сусідньому будинку по цій же вулиці мешкають ОСОБА_10 , її донька ОСОБА_15 та її мати (бабуся потерпілої). Інколи ОСОБА_16 просила його допомоги у догляді за подвір`ям, зокрема покосити траву, щось перекопати, та інше. Після цього запрошувала до себе додому, де пригощала чаєм. Софія також була в будинку, у нього з усіма були нормальні дружні стосунки. Скільки ОСОБА_15 було років, йому невідомо, виглядала вона дорослою, років на 17, фарбувала очі. Іноді її бабуся телефонувала йому з проханням продати курячі яйця, які він приносив з місця роботи в агрофірмі, та казала, що прийде ОСОБА_15 , оскільки вона сама за станом здоров`я фактично не рухається. Софія декілька разів приходила до нього додому, вони також разом пили чай або каву, в них були дружні стосунки. Іноді разом гуляли в лісі, або сиділи на лавочці біля двору до 12 години ночі. Наприкінці червня 2023 року ОСОБА_15 знову прийшла до нього купити курячі яйця і запропонувала зайнятися сексом, повідомивши, що вже все знає і розуміє, та нікому не скаже. Він відвів її до спальної кімнати будинку, де в них стався статевий акт природнім шляхом. Софія при цьому не заперечувала , ніякого насильства щодо неї він не застосовував. Після статевого акту вона зробила йому каву, забрала курячі яйця та пішла додому. Приблизно через тиждень він у дворі свого домоволодіння почув, як мати ОСОБА_17 комусь по телефону каже, що у доньки день народження, тому він нарізав троянди вдома та передав ОСОБА_18 для привітання ОСОБА_15 . Через деякий час ОСОБА_15 посварилася з матір`ю, яка дізналася про те, що сталося, і ОСОБА_18 звернулася до поліції із заявою про зґвалтування доньки, а також, зустрівши в центрі с.Шелудьківка побила його та погрожувала йому розправою. У вчиненому він розкаюється, але наполягав на перекваліфікації його дій за статтею 155 Кримінального кодексу України.

Допитана в судовому засіданні за методикою «Зелена кімната» без прямого контакту з обвинуваченим, який разом із захисником брав участь у допиті з іншого приміщення суду в режимі відеоконференції, потерпіла ОСОБА_19 в присутності законного представника - матері ОСОБА_16 , представника адвоката ОСОБА_20 та фахівця - представника Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_21 , повідомила, що з обвинуваченим ОСОБА_22 знайома приблизно 2 роки, проживає по сусідству, та іноді допомагав її матері по господарству косити траву, тощо. Влітку 2023 року, точну дату не пам`ятає, їй було повних 11 років і обвинувачений достовірно знав скільки їй років, оскільки вона сама йому повідомила, що скоро її день народження. Одного дня ОСОБА_23 підізвав її та запропонував купити курячі яйця. Спитавши у бабусі, вона повернулася до будинку ОСОБА_24 вже з грошима. Він відчинив двері та запропонував чаю. Потерпіла погодилася, присіла на стілець, і ОСОБА_22 підійшов ззаду та почав торкатися її рук, інших частин тіла, а вона немогла поворухнутися. Потів він схопив її на руки, так, що потерпіла не змогла вирватися, і поніс до сусідньої кімнати та почав роздягати. Він утримував її своїм тілом так, що вона не могла вирватися, а потім стягнув з шорти разом з нижньою білизною, та здійснив статевий акт, під час якого вона відчувала біль. В неї це були перші статеві відносини з чоловіком, і ОСОБА_23 сказав, щоб вона не розповідала про це матері, оскільки тоді він розкаже всім хлопцям в селі про цю подію і осоромить її. Тому вона боялася розповісти про це матері, однак коли ОСОБА_23 приніс їй квіти на день народження, мама стала з`ясовувати, чому 30-річний чоловік подарував їй квіти. Тоді вона розповіла все матері, а після цього випила багато пігулок, які знайшла в бабусі, а через деякий час їй викликали «швидку допомогу» і вона опинилася в реанімації. В неї з ОСОБА_25 не було жодних близьких стосунків, вони не були «парою», на даний час вона проходить спілкування з психологом, щоб пережити цю подію.

В судовому засіданні законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_26 пояснила, що обвинувачений проживає у сусідньому будинку і вона запрошувала його допомогти зробити «чоловічу» роботу: покосити траву, вирубати дерева у дворі, тощо. ОСОБА_23 достовірно знав скільки років її доньці. Оскільки вона сама працює провідником на залізниці, її по декілька діб вдома не буває, і донька залишалася сама з бабусею, яка за станом здоров`я мало рухається. Влітку 2023 року, пізно ввечері вона побачила свою доньку, яка сидить на лавочці з ОСОБА_25 , а через деякий час обвинувачений приніс квіти для привітання доньки з днем народження. Вона стала з`ясовувати, що може пов`язувати її доньку з 30-річним чоловіком, а у Софії стався нервовий зрив, та вона напилася пігулок. ОСОБА_16 викликала швидку, добу дитина провела у реанімації м. Харкова, після чого все їй розповіла. Дитина повідомила, що не могла чинити опір і наче «заніміла». Вона разом з дитиною пройшли огляд у лікаря-гінеколога, що додало доньці ще більших страждань. Ці події дуже негативно вплинули на психічний стан доньки, оскільки обвинувачений пригрозив ОСОБА_15 тим, що всім хлопцям розповість, що тепер можна «замутити» з Сонею, а дитина носила в собі весь цей бруд, та не розповідала нікому. На даний час вони змушені відвідувати психолога, щоб позбутися психічної травми, а тому діями обвинуваченого спричинено моральні страждання і дитині, і матері. Тому вона звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої злочином, який просить задовольнити в повному обсязі, а також просить призначити обвинуваченому покарання, яке відповідає тяжкості вчиненого.

Допитаний в якості свідка неповнолітній ОСОБА_27 в присутності законного представника ОСОБА_28 та соціального-педагога - представника служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , повідомив, що приблизно у 2023 році познайомився з ОСОБА_25 , якому на вигляд близько 30 років, і вони з братом іноді приїжджали до нього додому в гості. Свідком подій він не був, проте ОСОБА_23 колись їм розповідав, що вони з ОСОБА_15 цілувалися та між ними був статевий акт. На час подій ОСОБА_15 було приблизно 11-12 років, і ОСОБА_23 про це знав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що познайомився з ОСОБА_25 приблизно у 2022 році, разом підробляли в цеху. Одного разу свідок бачив ОСОБА_15 в будинку обвинуваченого, вона виглядала спокійною і пропонувала йому приготувати каву, а потім пішла. Потім ОСОБА_23 розказував свідку, що у нього з ОСОБА_31 був статевий акт, на що він відповів обвинуваченому «так вона ж мала і розкаже матері». ОСОБА_23 знав, що ОСОБА_15 близько 11-12 років. Приблизно в червні-липні 2023 року, коли був випускний у Шелудьківському ліцеї, йому подзвонив ОСОБА_23 та повідомив, що « ОСОБА_32 його здала».

Допитаний в якості свідка ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , показав, що 17.06.2023 вони з ОСОБА_34 приїхали до обвинуваченого додому. Вікна будинку були зашторені, двері замкнені. Коли вони постукали, двері відчинив ОСОБА_23 , а в будинку побачили ОСОБА_35 , яка робила йому каву. ОСОБА_32 була в нормальному стані, одягнена і не плакала. Коли свідок запитав про стосунки з ОСОБА_15 у Вітохіна, бо вона мала за віком, той відповів, що її мати все знає, і у них тільки поцілунки. Подробиці про відносини не розказував.

Свідок ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в судовому засіданні повідомив, що 17.06.2023 року він з ОСОБА_37 приїжджали до ОСОБА_24 додому, де в будинку бачили ОСОБА_38 , яку він знає як мешканку цього ж села. Пізніше ОСОБА_23 їм повідомив, що в нього сексуальні стосунки з ОСОБА_15 , однак свідок йому не повірив, бо ОСОБА_15 по виду була дуже мала

Допитана в якості свідка ОСОБА_39 в судовому засіданні пояснила, що власниця будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_40 доручила їй приглядати за хатою в період війни, а потім дозволила впустити жити туди ОСОБА_41 , якого свідок знає виключно з порядної сторони. Він не злий, добрий, роботящий, часто допомагав їй в роботі по догляду за городиною. А от у малолітньої ОСОБА_15 дуже погана репутація, мешканці села її бачили п`яною біля клубу. Виглядає вона значно доросліше своїх років. Раніше свідок працювала прибиральницею в клубі с.Шелудьківка і їй відомо, що дівчина займалася карате, займала призові місця, а отже, на думку свідка, ніякого зґвалтування бути не могло, бо ОСОБА_15 здатна себе захистити.

Допитана в якості свідка ОСОБА_42 в судовому засіданні пояснила, що дуже добре знає родину ОСОБА_43 , оскільки є хрещеною матір`ю ОСОБА_18 . Свідок проживає по сусідству як з ОСОБА_15 , так і з ОСОБА_25 , який є дуже добрим, тихим і спокійним. Софія, навпаки, виглядає дуже дорослою, фарбує очі, одягається занадто зухвало. Декілька разів свідок бачила, як ОСОБА_23 та ОСОБА_14 прогулювалися вдвох у лісі, або сиділи допізна на лавочці. При цьому ОСОБА_15 , перебуваючи в колі своїх однолітків, постійно розказує дітям про секс, викладає непристойні відео у соцмережі. Коли ОСОБА_15 випила багато пігулок, її бабуся зателефонувала саме свідку і та сказала викликати «швидку допомогу». Свідок впевнена, що ОСОБА_15 вирішила здійснити суїцид через сварку з матір`ю, яка змусила її все розповісти, а не через вчинок ОСОБА_24

На підтвердження обставин вчиненого кримінального правопорушення в судовому засіданні досліджені письмові докази сторони обвинувачення, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000318 від 17.07.2023 за попередньою правовою кваліфікацією частиною 4 статті 152 КК України (а.с.5-6 т.7);

- доручення про проведення досудового розслідування 17.07.2023 (а.с.7 т.7),

- повідомлення про початок досудового розслідування 17.07.2023 (а.с.8 т.7)

- постанова про призначення групи прокурорів від 17.07.2023 (а.с.9 т.7)

- постанова про зміну групи прокурорів від 03.10.2025 (а.с.10 т.7)

- постанова про створення слідчої групи від 17.07.2023 (а.с.11-12 т.7)

- рапорт оперуповноваженого СКП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 17.07.2023 про отримання повідомлення про злочин (а.с.13 т.7)

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), зареєстровано в ЖЕО 17.07.2023 (а.с.14 т.7)

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.07.2023 (а.с.15 т.7)

- пам`ятк про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 17.07.2023 (а.с.16 т.7)

- пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 17.07.2023 (а.с.17 т.7)

- постанова про уточнення відомостей про дату прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення від 17.07.2023 (а.с.18 т.7)

- постанова про залучення законного представника потерпілого від 17.07.2023 (а.с. 176 т.7)

- свідоцтво про народження (повторне) та паспорт №005017562 від 30.07.2020, відповідно до якого ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 08.07.2011 виконавчим комітетом Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис №08 (а.с.89, т.1, а.с.19-20 т.7)

- витяг з реєстру територіальної громади про реєстрацію ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.90, т.1)

- Довідка про реєстрацію місця проживання фізичної особи №730 від 11.08.2020 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.21, т.7)

- довідкою старости Шелудьківського старостинського округу від 15.03.2023 №150/05-14/4 відповідно до погосподарського обліку Шслудьківського старостинського округу, Слобожанської селищної ради, Чугуївського району, Харківської області, малолітня ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована і фактично проживає в АДРЕСА_2 . Разом з нею за вищезазначеною адресою зареєстровані і проживають: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 мама, ОСОБА_44 ІНФОРМАЦІЯ_8 , - бабуся. Скарг від сусідів та односельчан на їх адресу на надходило (а.с.85, т.7)

- довідка-інформація Комунального закладу «Шелудьківський ліцей імені Героя Радянського Союзу Юхима Єгоровича Кравцова Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області», відповідно до якої ОСОБА_9 навчається у Шелудьківському ліцеї з першого класу. Володіє навчальним матеріалом на достатньому та середньому рівнях. Потребує постійного контролю з боку вчителя. Правил поведінки дотримується не завжди, має порушення дисципліни. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Виявляє активність тільки під час тієї роботи, яка їй подобається. Мати регулярно цікавиться життям доньки, відвідує батьківські збори, підтримує постійний контакт з класним керівником (а.с.83-84, т.7)

- довідка попереднього медичного огляду від 17.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оглянута лікарем - гінекологом ОСОБА_45 о 16-00 годині 17.07.2023 року, діагноз: на 9-ти годинах умовного циферблату годинника мається надрив (старий) дівочої пліви. Інших ушкоджень в області зовнішніх статевих органів не виявлено (а.с.22, т.7)

- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 17.07.2023 (а.с.23, т.7)

- висновок судово-медичного експерта №12-14/120-Зм/23 від 17.07.2023, згідно якого:

«На підставі даних судово-медичної експертизи за матеріалами ЄРДР №0000318, у потерпілої неповнолітньої гр-ки ОСОБА_9 , 2011 р.н., враховуючи судово-гінекологічне дослідження, мед. довідку зі Слобожанської лікарні, висновок лікаря гінеколога ОСОБА_45 , і у відповідь на поставлені питання, яких-небудь тілесних ушкоджень не мається.

Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у гр-ки ОСОБА_9 встановити не представляється можливим у зв`язку з відсутністю у неї яких-небудь тілесних ушкоджень (згідно п.4.13 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.)

Анатомічна цілісність дівочої пліви у гр-ки ОСОБА_9 порушена, про що свідчить надрив дівочої пліви на 9-ти годинах умовного циферблату годинника з білясто-рожевими, м`якими краями, які не кровоточать.

Вказаний вище надрив дівочої пліви утворився від дії тупого предмета, з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму тертя-ковзання, індивідуальні особливості якого своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, внаслідок дії напруженого статевого органу, при задоволенні статевої пристрасті природнім шляхом, і по своїм характеризуючим особливостям вищевказаний надрив міг бути отриманий від подій як 04.06.2023 р., як зазначила потерпіла, так і 17.06.2023 р., як вказано в постанові.

Згідно п.п.2.1.1 проведення судово-медичної експертизи з приводу статевих відносин Приказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. - статева зрілість у осіб жіночої статі визначається у віці від 14 років до 17 років. У всіх осіб, які не достигли 14 років статева зрілість не визначається, і ці особи являються нестатевозрілими.

На підставі вищевикладеного неповнолітня гр-ка ОСОБА_9 12 років - статевої зрілості не достигла» (а.с.24-25 т.7)

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту судово-медичний експерт ОСОБА_46 пояснив, що оглядав потерпілу ОСОБА_9 особисто разом із лікарем гінекологом ОСОБА_45 , та підтверджує висновки встановлені експертизою. Під час проведення обстеження дівчина виглядала відповідно до свого віку і твердження сторони захисту щодо неусвідомлення обвинуваченим віку дитини під час статевого акту є безпідставними.

- Заява ОСОБА_12 від 17.07.2023 про надання добровільного дозволу на проведення огляду його домоволодіння (а.с.26, т.7)

- Протокол огляду місця події від 17.07.2025 з фототаблицею, проведеного на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого було виявлено та вилучено: волосся світлого кольору; ковдру білого кольору з орнаментом у вигляді квітів синього та червоного кольорів; шорти в клітинку синього, зеленого та блакитного кольорів; футболку чоловічого типу фіолетового кольору з написом на передній частині "O sport x WEAK"; мобільний телефон торгової марки "Xiaomi Redmi A1", imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі бірюзового кольору (а.с. 27-36, т.7)

До протоколу надано скрін-шот огляду вилученого в обвинуваченого мобільного телефону, згідно якого у вказаному телефоні через пошукову систему «Google» виконувався пошук за запитами «штраф за изнасилование», «через сколько провариться после незащищенного полового акта», «аналіз на ЗППП», «какой срок на определение полового акта» (а.с.35-36, т.7)

- заява ОСОБА_10 від 17.07.2023 про добровільний дозвіл на проведення огляду її домоволодіння (а.с.37, т.7),

- Протокол огляду місця події від 17.07.2025 з фототаблицею, проведеного на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_10 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого було виявлено та вилучено: труси жіночого типу кремового кольору; футболку чорного кольору з зображенням білої смуги на передній частині; рожеві шорти з білими смугами, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 38-41 т.7)

Вилучене під час оглядів місця події майно постановою слідчого від 18.07.2023 визнано речовими доказами по справі (а.с. 42-43, т.7),

- квитанція Зміївського ВП№2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000318 (а.с.44, т.7)

- ухвала слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2023 надано дозвіл на проведення огляду на території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , який був проведений 17.07.2023, в період часу з 18:40 години по 20:10 годину, з метою виявлення та вилучення речових доказів вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 17 липня 2023 року, під час якого вилучено: волосся світлого кольору; ковдру білого кольору з орнаментом у вигляді квітів синього та червоного кольорів; шорти в клітинку синього, зеленого та блакитного кольорів; футболку чоловічого типу фіолетового кольору з написом на передній частині "O sport x WEAK"; мобільний телефон торгової марки "Xiaomi Redmi A1", imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі бірюзового кольору (а.с.48-50 т.7).

- ухвала слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2025 про накладенн арешту на тимчасово вилучене під час оглядів місця події 17.07.2025 майно (а.с.54-56 т.7)

- постанова про відібрання біологічних зразків ОСОБА_12 для проведення експертизи від 18.07.2023 (а.с.68 т.7)

- заява ОСОБА_12 про надання добровільної згоди на відібрання біологічних зразків для проведення судової експертизи (а.с.69 т.7)

- протокол отримання зразків ОСОБА_12 для проведення експертизи від 18.07.2025 (а.с.70 т.4)

- постанова про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи від 18.07.2025 (а.с.71-72 т.7)

- постанова про відібрання біологічних зразків ОСОБА_9 для проведення експертизи від 21.07.2023 (а.с.73, т.7)

- заява ОСОБА_9 про надання добровільної згоди на відібрання біологічних зразків для проведення судової експертизи (а.с.74, т.7)

- заява ОСОБА_10 про надання добровільної згоди на відібрання біологічних зразків для проведення судової експертизи (а.с.75, т.7)

- протокол отримання зразків ОСОБА_9 для проведення експертизи від 21.07.2025 (а.с.76, т.7)

-постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.07.2023, згідно якої вилучені 21.07.2023 на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_47 про відібрання біологічних зразків для проведення судової експертизи від 21.07.2023 у малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , в присутності законного представника, ОСОБА_10 , зразки крові, слини, волосся з голови та контрольний зразок марлевого тампону для проведення судових експертиз, визнати речовими доказами в кримінальному провадженні №0000318 від 17.07.2023 за ч.4 ст.152 (а.с.77, т.7)

- постанова про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи від 21.07.2025 (а.с.77 т.7)

- постанова про відібрання біологічних зразків ОСОБА_12 для проведення експертизи від 21.07.2023 (а.с.78, т.7)

- заява ОСОБА_12 про надання добровільної згоди на відібрання біологічних зразків для проведення судової експертизи (а.с.79, т.7)

- протокол отримання зразків ОСОБА_12 для проведення експертизи від 25.07.2025 (а.с.80 т.4)

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.07.2023, згідно якої відібрані 25.07.2023 на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_47 про відібрання біологічних зразків для проведення судової експертизи від 21.07.2023 у підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зразки крові, слини та зразок марлевого тампону, для проведення" судових експертиз, визнано речовими доказами в кримінальному проваджений №0000318 від 17.07.2023 зач.4 ст.152 КК України (а.с.81, т.7)

- постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 21.07.2023 (а.с.86, т.7)

- висновок експерта судово-медичної імунологічної експертизи №14/1598-Дм/23 від 21.07.2023 зразка крові малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого кров малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В (а.с.88-89 т.7)

- постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 21.07.2023 (а.с.90 т.7)

- висновок експерта судово-медичної імунологічної експертизи №14/1601-Дм/23 від 03.08.2023 трусів, вилучених 17,07.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого на трусах (об`єкти №№1-3), вилучених 17,07.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сперма не виявлена (а.с.92-93, т.7)

- постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 21.07.2023 (а.с.93а т.7)

- висновок експерта судово-медичної імунологічної експертизи №14/1600-Дм/23 від 03.08.2023 футболки, вилученої за місцем мешкання потерпілої малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого на футболці (об`єкти №№1-7), вилучених за місцем проживання малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявність сперматозоїдів не встановлена (а.с.95-96 т.7)

- постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 21.07.2023 (а.с.97, т.7)

- висновок експерта судово-медичної імунологічної експертизи №14/1602-Дм/23 від 04.08.2023 шортів рожевого кольору, вилучених 17.07.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого на шортах, виявлених та вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сперматозоїди не знайдено (а.с.99-100, т.7)

- постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 21.07.2023 (а.с.101 т.7)

- висновок експерта судово-медичної імунологічної експертизи №14/1599-Дм/23 від 03.08.2023 волосся, вилученого в ході огляду місця події з ковдри за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_12 , відповідно до якого Об`єкти №№1-7, вилучені з ковдри за фактичним місцем мешкання ОСОБА_12 (об`єкти №№1,2,4-життездатні вирвані, об`єкти №б,7-випавші, об`єкт №3-фрагмент відокремлений тупим твердим предметом чи його гранями, Об`єкт №5 - фрагмент, обірваний швидким рухом), які по морфологічним ознакам подібні як між собою, так і зі зразками волосся з голови малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.103-105, т.7)

- постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 25.07.2023 (а.с.106 т.7)

- висновок експерта судово-медичної імунологічної експертизи №14/1597-Дм/23 від 04.08.2023 зразка крові підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В (а.с.108-109 т.7)

- квитанція Зміївського ВП№2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000318 (а.с.110 т.7)

- заява ОСОБА_48 про надання дозволу на проведення огляду АФ «Надія» (а.с.111 т.7)

- протокол огляду місця події АФ «Надія» ТОВ , за адресою вул. Дружби, буд.13, с. Скрипаї Чугуївського р-ну Харківської обл, з фототаблицею відповідно до якого оглядалася шафа працівника молоко блоку, якою користувався ОСОБА_23 , де виявлено та вилучено нічого не було (а.с.112-114, т.7)

- постанова про призначення судово-цитологічної експертизи від 21.07.2023 (а.с.115 т.7)

- висновок експерта судово-медичної цитологічної експертизи 15-12/ №593-ДМ/Ц/2023 від 23.08.2023 футболки ОСОБА_12 , згідно з яким:

«Згідно підсумків, викладених в «Висновку експерта №14- 12/№1597-Дм/І/ від 07.08.2023», групова належність крові підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - О(І) с ізогемагглютинінами анти-А, анти-В.

Згідно підсумків, викладених в «Висновку експерта №14- 12/№1598-Дм/І/ від 05.08.2023», групова належність крові малолітній потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - А(II) с ізогемагглютиніном анти-В.

В результаті проведення судово-медичної експертизи футболки, яка належить підозрюваному ОСОБА_12 , встановлено наступне:

- в об`єкті №4 знайдені сліди крові людини. При серлогічному дослідженні виявлений тільки антиген Н. Встановити статеву належність її не має можливості в зв`язку відсутністю клітинних елементів крові, необхідних для даного методу дослідження. Таким чином, можна припустити походження слідів крові від любої особи група крові якої 0(1) с ізогемагглютинінами анти-А, анти-В», в тому числі і від самого ОСОБА_12

- встановити наявність клітин пихвового епітелію, на футболці, не має можливості в зв`яку з відсутністю епітеліальних клітин, які містять ядра, і які необхідні для даного методу дослідження» (а.с.117-122, т.7)

- постанова про призначення судово-цитологічної експертизи від 21.07.2023 (а.с.123 т.7)

- висновок експерта судово-медичної цитологічної експертизи №15-12/ №594-ДМ/Ц/2023 від 23.08.2023 шортів ОСОБА_12 , згідно з яким:

«Згідно підсумків, викладених в «Висновку експерта №14-12/№1597-Дм/І/ від 07.08.2023», групова належність крові підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 0(1) с ізогемаглютинінами анти-А, анти-В

Згідно підсумків, викладених в «Висновку експерта №14-12/№1598-Дм/І/ від 05.08.2023», групова належність крові малолітній потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - А(ІІ) с ізогемаглютиніном анти-В

В результаті проведення судово-медичної експертизи шортів, які належать підозрюваному ОСОБА_12 , встановлено наступне:

в об`єкті №1 знайдені сліди крові людини. При серлогічному дослідженні виявлений тільки антиген Н. Встановити статеву належність її не має можливості в зв`язку відсутністю клітинних елементів крові, необхідних для даного методу дослідження. Таким чином, можна припустити походження слідів крові від любої особи група крові якої 0(1) с ізогемагглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі і від самого ОСОБА_12 ;

встановити наявність клітин пихвового епітелію, на шортах, не має можливості в зв`язку з відсутністю епітеліальних клітин, які містять ядра, і які необхідні для даного методу дослідження. (а.с.125-130, т.7)

- постанова про призначення судово-цитологічної експертизи від 21.07.2023 (а.с.131 т.7)

- висновок експерта судово-медичної цитологічної експертизи №15-12/ №598-ДМ/Ц/2023 від 23.08.2023 ковдри, згідно з яким:

«Згідно підсумків, викладених в «Висновку експерта №14-12/№1597-Дм/І/ від 07.08.2023», групова належність крові підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 0(1) с ізсгемаглютинінами анти-А, анти-В.

Згідно підсумків, викладених в «Висновку експерта №14- 12/№1598-Дм/І/ від 05.08.2023», групова належність крові малолітній потерпілій ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - А(II) с ізогемаглютиніном анти-В.

В результаті проведення судово-медичної експертизи ковдри, представленої на дослідження, встановлено наступне:

в об`єкті №5 знайдені сліди крові людини з домішкою сперми. При серологічному досліджені виявлен антиген Н. Таким чином, сліди крові та сперми могли походити від чоловіка з групою крові 0(1)з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі і від підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цитологічному дослідженні епітеліальних клітин, які містять ядра, не знайдено;

в об`єкті №3 знайдені сліди білка крові кішки (а.с.133-138, т.7)

- квитанція Зміївського ВП№2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000318 (а.с.139, т.7)

- постанова про призначення амбулаторної судово - психіатричної експертизи від 14.08.2023 (а.с.167-168, т.7)

- висновок судово-психіатричного експерта №94 від 21.08.2025, відповідно до якого:

1. « ОСОБА_12 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

2. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_12 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3. ОСОБА_12 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує» (а.с.169-171, т.7)

- Заява ОСОБА_12 про дозвіл на проведення слідчого експерименту за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.172 т.7)

- Протокол слідчого експерименту від 25.07.2023 з СД-диском відеозапису слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_12 , який показав місце події та пояснив, що все сталося з добровільної згоди обох, скільки років Софії він не знав. Потерпіла ОСОБА_50 казала, що все вже вміє і знає. (а.с.173-176, т.7)

Відповідно до положень статей 8485 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч.1 статті 91 КПК України, обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які є підставою для застосування спеціальної конфіскації; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які характеризують особу обвинуваченого, які обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Сторона обвинувачення прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в судовому засіданні вважали доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_24 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 152 Кримінального кодексу України.

З вказаною думкою погодилася представник малолітньої потерпілої адвокат ОСОБА_20 , яка наполягала на тому, що обвинувачений повинен був знати та з високою вірогідністю знав про малолітній вік потерпілої, але скористався її вразливим психічним станом і відсутність фізичного опору сприйняв як добровільну згоду на статевий акт.

Захисник адвокат ОСОБА_51 наполягала на неправильності кваліфікації дій обвинуваченого та просила перекваліфікувати діяння ОСОБА_24 на ч.1 статті 155 Кримінального кодексу України як на вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, іншого органу чи частини тіла або будь-якого предмета.

Позиція сторони захисту полягає в тому, що обвинуваченому не було достовірно відомо про вік потерпілої, яка сама запропонувала вступити обвинуваченому в статевий зв`язок, після чого статевий акт відбувся за добровільною згодою. Обвинувачений вважав, що потерпіла виглядає на 16 років, помилився щодо її віку, а тому його дії мають бути кваліфіковані саме за ч.1 статті 155 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_23 підтримав думку захисника, і зазначав, що жодного насильства щодо потерпілої не вчиняв і вона сама запропонувала йому зайнятися сексом.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши докази по справі та норми права, що підлягають застосуванню, суд зазначає наступне:

Частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Вказане кримінальне правопорушення є злочином проти статевої свободи і статевої недоторканності особи.

Під статевою свободою слід розуміти право дорослої і психічно нормальної особи самостійно обирати собі партнера для статевих зносин і не допускати у сфері таких зносин будь-якого примусу.

Статева недоторканість це абсолютна заборона вступати у сексуальні контакти з особою, яка не є носієм статевої свободи, (тобто не є дорослою чи психічно нормальною) всупереч справжньому волевиявленню такої особи або ігноруючи його.

У примітці до статті 152 Кримінального кодексу України зазначено, що «згода вважається добровільною, якщо вона є результатом вільного волевиявлення особи, з урахуванням супутніх обставин».

У міжнародному праві одержало загальне визнання положення про те, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони й піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Необхідність особливого захисту дітей уперше було проголошено у Женевській декларації прав дитини 1924 p., потім підтверджено в Загальній декларації прав людини 1948 p., а також у Декларації прав дитини 1959 р. і закріплено у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права та у Конвенції про права дитини 1989 р. В Україні Конвенцію ООН про права дитини було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p., а згодом також усі вище згадані конвенції.

Стаття 10 Закону України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. проголошує, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Згідно з формулюванням ч.4 статті 152 Кримінального кодексу України, законодавець встановив, що дії сексуального характеру щодо малолітніх осіб знаходяться під абсолютною забороною, посягають на статеву недоторканість такої особи, і незалежно від їх волевиявлення чи добровільної згоди, - є зґвалтуванням, оскільки потерпіла через свій малолітній вік не розуміє значення здійснюваних з нею сексуальних дій, що прирівнюється до безпорадного стану потерпілого.

Відповіднодо пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та недоторканості особи» від 30.05.2008 року №5, якщо потерпіла особа з певних причин (малолітній вік, розумова відсталість, непритомний стан тощо) не розуміла характеру і наслідків вчинюваних з нею дій, скоєні статеві зносини треба розцінювати як зґвалтування малолітньої (малолітнього) або неповнолітньої (неповнолітнього) з використанням її (його) безпорадного стану.»

При чому безпорадність може бути як фізичною (в силу вад здоров`я), або психічною саме в зв`язку з малолітнім віком потерпілої особи, а тому відсутність фізичного опору дорослому чоловікові жодним чином не свідчить про згоду потерпілої на вступ у статевий зв`язок, і може бути розцінена як вимушена поступка з метою самозбереження.

Особи, які не досягли статевої зрілості, ще не в змозі правильно оцінювати деякі вчинки, і це може призвести як до фізичних наслідків, так і психічних, що залишаються в психіці дитини надовго.

За змістом Правил проведення судово-медичних експертиз (обстежень) з приводу статевих станів в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, особи як жіночої, так і чоловічої статі віком до 14 років вважаються такими, що не досягли статевої зрілості.

Обов`язком дорослої людини є не допущення сексуальних відносин із малолітньою особою

Кваліфікуючі ознаки, пов`язані з віком потерпілої особи, інкримінуються винному не лише тоді, коли він знав або допускав, що вчинює статевий акт з неповнолітньою чи малолітньою особою, а й утому разі, коли він міг і повинен це передбачити.

Потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час вчинення кримінального правопорушення виповнилося 11 років, тобто вона була малолітньою особою, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 08 від 08.07.2011, яка через свій малолітній вік та психологічну незрілість, незалежно від її поведінки, не здатна була усвідомлювати значення і наслідки вчинюваних щодо неї сексуальних дій.

Твердження сторони захисту про те, що дівчинка 11 років виглядала як 17-річна дівчина сприймається судом критично, оскільки спростовується зібраними по справі доказами.

Так, обвинувачений понад рік проживав у сусідньому будинку поряд з родиною малолітньої потерпілої, неодноразово бував у будинку потерпілої, спілкувався з її матір`ю та бабусею, неодноразово особисто спілкувався з малолітньою ОСОБА_15 , привітав на день народження, що на думку суду, виключає сумлінну помилку обвинуваченого щодо фактичного віку потерпілої.

Навіть допитані в судовому засіданні (на той час неповнолітні) свідки ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 змогли визначити, що дівчина «мала» та повідомляли про це обвинуваченому, а 30-річний ОСОБА_23 міг і повинен був це передбачити і усвідомити.

Судово-медичний експерт ОСОБА_56 також під час роз`яснення експертного висновку зазначив, що дорослий, психічно здоровий чоловік здатний відрізнити дівчинку 11 років від дівчини у віці 15-16 років.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Правопорушення, передбачене частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України, яке інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.6 статті 12 Кримінального кодексу України, є особливо тяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відповідно до положень статей 66-67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, неодружений, освіта середня спеціальна, працював тваринником на дільниці молочно-товарній в агрофірмі ТОВ «Надія», має зареєстроване місце проживання, є внутрішньо переміщеною особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє, на час вчинення правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Раніше не судимий. (а.с.140-166, т.7).

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18.07.2023 обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в подальшому неодноразово продовжений ( а.с.45 50, т.1, а.с. 62, 63-67, т.7).

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Санкцією частини 4 статті 152 КК України за вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в судовому засіданні, з огляду на обставини справи, тяжкість вчиненого правопорушення, просили призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на максимальний термін 15 років.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_20 підтримала позицію сторони обвинувачення. Крім того, просила задовольнити в повному обсязі цивільний позов про стягнення шкоди з обвинуваченого, спричиненої злочином.

Захисник адвокат ОСОБА_51 просила врахувати відомості про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, інших правопорушень не вчиняв, позитивно характеризується мешканцями села, а також поведінку самої потерпілої, яка, на думку захисту, сприяла вчиненню вказаного злочину, а тому просила застосувати до обвинуваченого мінімальний термін покарання.

Обвинувачений також просив суворо не карати та призначити мінімальне покарання.

При призначенні покарання, окрім вище наведених відомостей про особу обвинуваченого, суд враховує, що вчинений обвинуваченим злочин є особливо тяжким кримінальним правопорушенням проти статевої недоторканності малолітньої особи, що становить підвищену суспільну небезпеку діяння.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 04 грудня 2003 року (справа «М. С. проти Болгарії») звернув увагу національних судів на те, що відсутність відповідного покарання за зґвалтування ставить під загрозу мету забезпечення ефективного захисту статевої автономії людини. Сучасні стандарти і тенденції у цій сфері, формують позитивні обов`язки держави, які випливають зі статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надаліКонвенція), та вимагають від держав- членів проводити ефективне розслідування у такій справі, в тому числі й включаючи справи з відсутністю доказів фізичного опору потерпілою особою (п. 166).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним та іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства, потерпілої, та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо відшкодування шкоди, спричиненої злочином, суд зазначає наступне.

Законним представником потерпілої ОСОБА_57 в порядку статті 128 КПК України пред`явлено цивільний позов в кримінальному провадженні про стягнення моральної шкоди, завданої злочином, в якому просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 250 000,00 гривень, а також суму витрат на правову допомогу в сумі 15 000,00 гривень. (а.с.81 87, т.1)

В обґрунтування цивільного позову зазначила, що вона є матір`ю малолітньої ОСОБА_9 . 17.06.2023 року обвинувачений ОСОБА_12 вчинив відносно її доньки дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло дитини з використанням своїх геніталій, спричинивши її доньці фізичний біль та моральні страждання. ОСОБА_58 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 152 Кримінального кодексу України, донька визнана потерпілою по справі, ОСОБА_57 є законним представником малолітньої потерпілої.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_9 заподіяно значну шкоду, яка в силу свого малолітнього віку перебувала в безпорадному стані, і внаслідок вчинення насильницьких дій обвинуваченого отримала глибоку психологічну травму. Не впоравшись зі стресом та моральними стражданнями, в липні 2023 року малолітня Софія вчинила спробу самогубства, що підтверджується відповідною медичною документацією, та знаходиться в прямому причинному зв`язку з діями обвинуваченого ОСОБА_24 . Моральні страждання дитини, а також і матері, викликані злочином, тривають і досі, бо спричинили негативні зміни у їх житті. Дитина перебуває у пригніченому емоційному стані, має порушення сну, нервовість та дратівливість. Тому просить стягнути з обвинуваченого як цивільного відповідача у кримінальному провадженні 250000,00 гривень спричиненої моральної шкоди, а також витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 15000,00 гривень

До позовної заяви додано копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого, згідно якої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениця 6 класу Шелудьківського ліцею, в період з 08.07.2023 по 10.07.2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна дитяча лікарня» (м.Харків) з діагнозом Т50.9 «отруєння не уточненими лікувальними засобами, медикаментами та біологічними речовинами» (т.1, а.с.91 )

На підтвердження витрат про надання правничої правової допомоги до позовної заяви надано Договір про надання правничої допомоги від 19.09.2023 року, Акти прийому-передачі послуг, поштові квитанції про перерахування коштів, ордер адвоката (т.1, а.с.92 96, 102, 192-194)

Відповідно до положень п.7 ч.1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Відповідно до ч.1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з приписами ч.5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 129 КПК України закріплює правила щодо вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні, згідно яких, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу (якщо не прибув в засідання цивільний позивач), суд залишає позов без розгляду.

Згідно положень статті 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Відповідно до статті 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2023 цивільний позов потерпілої прийнято до спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Представник потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_20 наполягала на задоволенні позову. Вимоги стосовно стягнення моральної шкоди підтримала в повному обсязі, зазначивши, що внаслідок злочину постраждала 11-річна дитина, яка відчувши стрес, біль і страждання, намагалася покінчити життя самогубством, і на даний час проходить складні реабілітаційні процедури. Моральні страждання відчуває й мати потерпілої, законний представник ОСОБА_16 , і все це неможливо навіть виразити в грошовому еквіваленті. Вимога в 250000,00 є справедливою компенсацією за спричинену злочином моральну шкоду, тому просила її задовольнити в повному обсязі. Просила також стягнути з обвинуваченого витрати на правову допомогу відповідно до розрахунку, наданого в судовому засіданні.

Прокурор підтримав цивільний позов в повному обсязі з урахуванням позиції потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_23 цивільний позов визнав частково. Суму моральної шкоди вважав надто високою та просив зменшити розмір такого відшкодування.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_51 підтримала думку підзахисного.

Заслухавши думки учасників справи, дослідивши докази в обґрунтування цивільного позову, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.2 статті 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» передбачено, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовами потерпілих осіб судам необхідно керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України ( 435-15 ) та роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 ( v0004700-95 ) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5 ( v0005700-01 ).

Згідно з роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно ч.1 статті 1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно пунктів 5 та 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні належними й допустимими доказами підтверджено факт вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 152 Кримінального кодексу України, винуватість у ньому ОСОБА_24 та причинний зв`язок між діями обвинуваченого з настанням наслідків у виді тривалих моральних страждань потерпілої та її матері, а отже цивільний позивач має право на відшкодування шкоди, завданої злочином.

При цьому, на думку суду, з огляду на обставини справи, розмір такої шкоди не є явно не обґрунтованим.

Злочинними діями обвинуваченого малолітній потерпілій ОСОБА_59 завдана значна непоправна моральна шкода, яка полягає в глибоких емоційних стражданнях, що призвело до порушенням особистих життєвих та соціальних зв`язків, необхідності отримання сторонньої допомоги, в тому числі фахівців-психологів.

Життя, здоров`я та особиста недоторканність людини є найвищою соціальною цінністю, а тому, враховуючи надане позивачем обґрунтування характеру, тривалості та обсягу душевних та психічних страждань, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 250000,00 гривень, що, на думку суду, відповідає принципам розумності, співмірності й справедливості.

Крім того, задоволенню підлягають вимоги цивільного позивача про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_24 понесені витрати на правничу допомогу, оскільки, згідно положень статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; які, у випадку задоволення позову покладаються на відповідача на підставі статті 141 ЦПК України.

Враховуючи тривалість судового розгляду з 11.09.2023 року, складність справи та її значення для потерпілої сторони, суд вважає розмір витрат в сумі 15000,00 обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Інші процесуальні питання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2023, на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР №0000318 від 17.07.2023, а саме на: волосся світлого кольору, ковдру білого кольору з орнаментом у вигляді квітів синього та червоного кольорів, шорти в клітинку синього, зеленого та блакитного кольорів, футболку чоловічого типу фіолетового кольору з написом на передній частині "O sport x WEAK", мобільний телефон торгової марки "Xiaomi Redmi A1", imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі бірюзового кольору, що належать ОСОБА_12 ; труси жіночого типу кремового кольору, футболку чорного кольору з зображенням білої смуги на передній частині, рожеві шорти з білими смугами, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - скасувати.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

З метою забезпечення виконання вироку належить продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" до набрання цим вироком законної сили.

За правилами ч.5 статті 72 Кримінального кодексу України, в строк відбування покарання обвинуваченому належить зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з моменту взяття під варту, тобто з 18.07.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту обвинуваченого, тобто з 18.07.2023 року

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту взяття його під варту, а саме з 18 липня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 18 липня 2023 року по день набрання цим вироком законної сили.

З метою забезпечення виконання вироку продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" до набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , що діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_9 , моральну шкоду, спричинену злочином, в розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , що діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_9 , витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР №0000318 від 17.07.2023, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2023 на: волосся світлого кольору, ковдру білого кольору з орнаментом у вигляді квітів синього та червоного кольорів, шорти в клітинку синього, зеленого та блакитного кольорів, футболку чоловічого типу фіолетового кольору з написом на передній частині "O sport x WEAK", мобільний телефон торгової марки "Xiaomi Redmi A1", imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі бірюзового кольору, що належать ОСОБА_12 ; труси жіночого типу кремового кольору, футболку чорного кольору з зображенням білої смуги на передній частині, рожеві шорти з білими смугами, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - скасувати.

Речові докази по справі, а саме: волосся світлого кольору, ковдру білого кольору з орнаментом у вигляді квітів синього та червоного кольорів, шорти в клітинку синього, зеленого та блакитного кольорів, футболку чоловічого типу фіолетового кольору з написом на передній частині "O sport x WEAK", мобільний телефон торгової марки "Xiaomi Redmi A1", imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі бірюзового кольору; труси жіночого типу кремового кольору, футболку чорного кольору з зображенням білої смуги на передній частині, рожеві шорти з білими смугами - знищити.

На підставі п.2 ч.4 статті 374 КПК України, включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Вирок складено і проголошено 08.12.2025.

Суддя ОСОБА_60