Провадження №: 1-кс/755/4853/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2025 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Парафіївка Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючому, одруженому, якому встановлена 3 група інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003513 від 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и л а :

старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчої судді із зазначеним клопотанням.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2025, приблизно о 23 год 30 хв., у ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Києв, вул. Краківська 27, виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю шляхом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на вчинення хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , та безпідставно здійснив один постріл у напрямку потерпілого, з предмета схожого на пістолет який тримав у руці, тим самим створив реальну загрозу життю та здоров`ю потерпілого.

При цьому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та за ними спостерігають сторонні особи з числа мешканців прилеглого будинку, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку наніс удар кулаком в обличчя потерпілому завдавши йому тілесних ушкоджень

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

06 листопада 2025 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

07 листопада 2025 року ухвалою слідчого судді Дніпровського суду м. Києва, відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

22 грудня 2025 року, на підставі постанови керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування продовжено до 3-ох місяців, тобто до 06.02.2025.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом обшуку; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; повідомленням про підозру; висновком СМЕ; іншими доказами в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді даного клопотання необхідно прийняти до уваги, що

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам:

Переховуватись від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинений ним тяжкий злочини, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, що може бути сприйняте ОСОБА_5 більш небезпечним, ніж переховування від органів досудового розслідування та суду.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудовим розслідуванням наразі не встановлено місце знаходження предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, який ОСОБА_5 застосовував при здійснені хуліганських дій, а саме предмета, який схожий на пістолет, при цьому слідством здійснюються заходи щодо встановлення місця знаходження вказаного предмету. Оскільки місце знаходження предмету схожого на пістолет відомі лише ОСОБА_5 , а показів стосовно місця перебування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень підозрюваний не надав. Так як відшукання предмета, який схожий на пістолет має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а відомості, які містяться у відшукуваних речах, можуть бути доказами під час судового розгляду, враховуючи, що при обранні до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою існують підстави вважати, що вказаний предмет може бути прихований, знищенний, перетворенний з метою уникнення кримінальної відповідальності

Може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань. Вагомою частиною доказової бази у вказаному кримінальному провадженні являються показання свідків, потерпілого, місце мешкання та роботи яких останньому відомі, що суттєво збільшує вищевказаний ризик.

Вчинити інший злочин, який підтверджується фактом того, що ОСОБА_5 веде антисоціальний злочинний спосіб життя, відчуваючи безкараність за скоєний злочин, будучи офіційно не працевлаштованим, стабільного доходу немає, існують реальні ризики вчинення нового кримінального правопорушення з метою задоволення власних потреб.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у подальшому може вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 не пов`язаного з ізоляції від суспільства не забезпечить належну правову поведінку підозрюваного. Дані обставини пояснюються тим, що ОСОБА_5 , не будучи позбавленим можливості вільного пересування та вибору місця проживання, може продовжити вчиняти злочини або спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду або знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що перебуваючи на свободі може впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані у суді.

Таким чином, у органу досудового розслідування на даний час відсутні об`єктивні переконання у тому, що підозрюваний буде належним чином виконувати обов`язки покладені на нього рішенням суду про застосування саме цього запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає позиціям Європейського суду з прав людини, а також на те, що на даний час існують перелічені вище ризики, у зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає необхідним застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з вчиненням злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України просив не визначати розмір застави у кримінальному провадженні

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив не визначати розмір застави, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення вчиненого підозрюваним. Також просив врахувати, що стан здоров`я підозрюваного не є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як у в умовах слідчого ізолятору ОСОБА_5 надається вся необхідна медична допомога. Про що свідчий факт того, що за період його тримання під вартою з моменту затримання його стан здоров`я не змінився, а тим більше не погіршився.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що при обґрунтуванні клопотання прокурор припустився до низки припущень, всі ризики є формальними і недоведеними, крім того зазначив, що його підзахисний має малолітню дитину, є інсулінозалежною особою, має інвалідність, умови в слідчому ізоляторі не підходять для підтримання стану його здоров`я у стабільному стані, оскільки там відсутнє необхідне обладнання, що на думку адвоката є катуванням та в подальшому може призвести до тяжких наслідків.

Враховуючи вищевикладене просив застосувати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть з застосуванням браслету, який унеможливлює вчинення будь яких дій або визначити заставу.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого захисника, зазначив, що живе у поліцейському гуртожитку, донька приїжджає до нього в гуртожиток, стосовно стану здоров`я пояснив, що йому рекомендована дієта, цукор потрібно міряти 3 рази в день, однак в умовах слідчого ізолятору це неможливо робити, оскільки така можливість надається лише один раз в тиждень.

Слідча суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла такого висновку.

За вказаним фактом 06.11.2025 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0003513.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, прокурором виконані вимоги ч. 3 ст.184 КПК України.

06 листопада 2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 листопада 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

07 листопада 2025 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 січня 2026 включно.

22 грудня 2025 року постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003513 від 06 листопада 2025 до трьох місяців, тобто до 06.02.2026.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яка, зокрема, підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме копіями: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом обшуку; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; повідомленням про підозру; висновком СМЕ та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Щодо обґрунтованості ризиків, зазначених у клопотанні, слід зазначити наступне.

п. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинений ним тяжкий злочини, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, що може бути сприйняте ОСОБА_5 більш небезпечним ніж переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідча суддя враховує, що запобігання ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду і перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке йому загрожує, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

п. 2 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудовим розслідуванням наразі не встановлено місце знаходження предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, який ОСОБА_5 застосовував при здійснені хуліганських дій, а саме предмета, який схожий на пістолет, при цьому слідством здійснюються заходи щодо встановлення місця знаходження вказаного предмету. Оскільки місце знаходження предмету схожого на пістолет відомі лише ОСОБА_5 , а показів стосовно місця перебування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень підозрюваний не надав. Так як відшукання предмета, який схожий на пістолет має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а відомості, які містяться у відшукуваних речах, можуть бути доказами під час судового розгляду, враховуючи, що при обранні до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою існують підстави вважати, що вказаний предмет може бути прихований, знищений, перетворений з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідча суддя дійшла висновку, що обвинувачений, перебуваючи на волі може вжити відповідних заходів для того, щоб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема предмет, який ОСОБА_5 застосовував при здійснені хуліганських дій, а саме предмет, який схожий на пістолет, оскільки наразі його місце знаходження не встановлено. При цьому, підозрюваний будь яких відомостей щодо місця перебування вищевказаного предмета не надав.

п. 3 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань. Вагомою частиною доказової бази у вказаному кримінальному провадженні являються показання свідків, потерпілого, місце мешкання та роботи яких останньому відомі, що суттєво збільшує вищевказаний ризик.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 вплинути на свідків та потерпілого, слідча суддя враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

п. 5 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, який підтверджується фактом того, що ОСОБА_5 веде антисоціальний злочинний спосіб життя, відчуваючи безкараність за скоєний злочин, будучи офіційно не працевлаштованим, стабільного доходу немає, існують реальні ризики вчинення нового кримінального правопорушення з метою задоволення власних потреб.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, слідча суддя зважає на характер вчинених злочинних дій підозрюваного, які свідчать про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону.

Таким чином, слідча суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Враховуючи конкретні обставини злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність до вказаних злочинів, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про його особу, його вік, міцність його соціальних зв`язків, той факт, що він проживає у м. Київ, офіційно не працює, має інвалідність, раніше не судимий.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, такі обставини свідчать, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На думку слідчої судді, у разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, зокрема домашнього арешту чи особистого зобов`язання, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти переховуванню його від органів досудового розслідування та суду і його впливу на свідків по справі.

Відомостей, які би свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження немає.

Обраний до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, на даний час не виходить за межі розумного строку.

Крім того, слідча суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти значну кількість процесуальних рішень, а саме: отримати висновок судово балістичної експертизи; провести слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_7 ; виконати вимоги ст.290 КПК України та ознайомити підозрюваного, його захисника з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України; виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час проведення досудового розслідування; скласти та затвердити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести його вручення.

Вказані слідчі (розшукові), процесуальні дії та результати експертизи мають важливе значення для кваліфікації дій підозрюваного та їх результати можуть бути використані під час судового розгляду, як джерело доказів. Відповідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії не можуть бути завершені до закінчення строку досудового розслідування у зв`язку із особливою складністю провадження, пов`язаною із значною кількістю та тривалістю слідчих (розшукових) дій, проведенням експертизи, без висновків якої неможливо завершити досудове розслідування, після чого необхідно здійснити аналіз такої інформації; визначитися із остаточною кваліфікацією діяння з урахуванням всіх зібраних під час досудового розслідування доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як визначено у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, задовольняючи клопотання слідчої про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 183 КПК України, обставини викладені в клопотанні, те що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 коп. та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи вище викладені обставини в сукупності слідча суддя вважає, що клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 176-179, 184, 193, 194, 199, 219 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 у - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування до 06 лютого 2026 року включно.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р №UA1012089).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до слідчого за кожною вимогою у межах цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

не відлучатись за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, підозрюваному.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 14 год 40 хв 02 січня 2026 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1