ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 12 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , яка подана у порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 12 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , яка подана у порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що як встановлено зі змісту заяви від 16.11.2025 Скаржник не згоден із поведінкою слідчого, який йому відмовив у проведенні процесуальної дії при цьому слідчий його для проведення вказаної не викликав.

Вказав, що зобов`язання прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою скаржника від 16.11.2025 не відповідатиме вимогам ст. 303 КПК України та суперечитиме вимогам ст. 40 КПК України, оскільки у такий спосіб Скаржник намагається через слідчого суддю втручатися у дискреційні повноваження слідчого, як-то виклик для проведення певних слідчих дій тощо, у той час як, не розгляд слідчим клопотання, передбачає зовсім інший механізм захисту учасника у кримінальній справі у порядку судового контролю.

Також зазначив, що із матеріалів, які долучені до матеріалів скарги, а також пояснень прокурора, які наданні під час розгляду скарги, не вбачається порушення прав Скаржника, які підлягають відновленню у судовому порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не повністю дослідив матеріали по скарзі і не повністю дав оцінку слідчому який вже перевищив розумні строки досудового розслідування в прокурор упереджено поставився до строків. При цьому порушені права і обов`язки у досудовому розслідуванні ст. 110 КПК України невиконана саме для сторони.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею дотримано зазначених вимог закону у повному обсязі.

Відповідно ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК), а згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Зокрема до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед інших відомостей, підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, а саме мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, виходячи зі змісту статті 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення як передумова для початку досудового розслідування для внесення відомостей за такою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку, що з матеріалів справи не вбачається порушення прав Скаржника, які підлягають відновленню у судовому порядку

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають лише відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зобов`язання прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою скаржника від 16.11.2025 не відповідатиме вимогам ст. 303 КПК України та суперечитиме вимогам ст. 40 КПК України, оскільки у такий спосіб Скаржник намагається через слідчого суддю втручатися у дискреційні повноваження слідчого, як-то виклик для проведення певних слідчих дій тощо, у той час як, не розгляд слідчим клопотання, передбачає зовсім інший механізм захисту учасника у кримінальній справі у порядку судового контролю

Ознайомившись зі змістом заяви ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що викладені в його заяві факти не вказують на наявність кримінального правопорушення, а тому відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які, згідно ст. 412 КПК України, слід було би визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 12 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , яка подана у порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4