В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002148 від 23.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`яті, Чорнобильського району, Київської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого на ТОВ «СТМ», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

22.06.2025 приблизно о 23 год 50 хв. ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись біля під`їзду будинку за вказаною адресою, останній підійшов до балкону, який виходить з квартири №196 , яка розташована на першому поверсі вказаного будинку, в якій проживає ОСОБА_6 .

Перебуваючи біля балкону вказаної квартири, маючи неприязні відносини до потерпілого ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме балкону квартири, в якій проживає ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме балкону квартири за адресою: АДРЕСА_4 , 22.06.2025 близько 23 год 55 хв, підійшов до балкону квартири, та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним, розуміючи, що своїми діями створює реальну небезпеку для життя та здоров`я мешканців квартири АДРЕСА_5 , в тому числі і для мешканців сусідніх квартир будинку, за допомогою завчасно підготовленої легкозаймистої речовини або горючої рідини та стороннього вогневого джерела запалювання здійснив підпал балкону квартири №196 за вищевказаною адресою.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, залишивши балкон квартири АДРЕСА_5 горіти.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 балкон квартири АДРЕСА_5 був пошкоджений, чим спричинено матеріальний збиток ОСОБА_6 на суму 200 гривень.

У судові засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, надіслав до суду клопотання, у якому просить проводити судові засідання без його участі. Зазначає, що йому повідомлено про завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів. Також зазначив, що цивільний позов заявляти не буде, матеріальних та моральних претензій не має. Просить призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення.

Пояснив, що 22.06.2025 приблизно о 23 год 50 хв перебував біля балкону квартири, де проживає потерпілий, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . У них були неприязні відносини та він дійсно мав намір пошкодити останньому майно, шляхом підпалу. Тому підійшов до балкону квартири, облив рідиною та здійснив підпал, після чого залишив місце події. Рідина для запалювання у нього була з собою. Дуже шкодує про вчинене, більше такого повторювати не буде.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 194 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК У країни, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання у м. Київ, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думку прокурора, потерпілого, особу винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 194 КК України, у виді позбавлення волі.

Водночас, зважаючи на те, що обвинувачений намагається вести законослухняний спосіб життя, оскільки раніше не був судимий, суд приходить до висновку про те, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

При цьому суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичний носій формату DVD-R диск відеозаписів із камер відеоспостереження з приміщення ПАТ «Укранафта», оптичний носій формату DVD-R з трьома аудіозаписами, які були надані потерпілим ОСОБА_6 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Запальничку білого кольору (спец пакет № KIV1102765); сірники в коробці жовто-білого кольору (спец пакет № ICR0025295); змив з балкону, змив з асфальтового покриття під балконом, змив з килима біля вхідних дверей до кв. № 196 , змив з вхідних дверей (спец пакет № 6111129) та пляшку об`ємом три літри (спец пакет № 0028293), які передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 024710, № 024570) - знищити.

Мобільний телефон Iphone 12 mini чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , сім-картою: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету № KIV1102764, який передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 024632) - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/111-25/51028-ПТ від 27.08.2025 - 4457 грн 00 коп, за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/39408-ФХД від 11.08.2025 - 3565 грн 60 коп., за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/46362-ВЗ від 13.08.2025 - 8914 грн 00 коп., за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/46353-ФХД від 13.08.2025 - 3565 грн 60 коп., за проведення молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-25/40401-БД від 18.07.2025 - 5273 грн 33 коп., а загалом у розмірі 25 775 грн 53 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1