Провадження № 1-кп/161/1176/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 листопада 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_3 ,

захисника в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0001394 від 02 травня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2016 за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення полі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки, а також вироком Луцького міськрайонного суду від 12.01.2017 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення полі на строк 5 років 6 місяців, звільнений 09.08.2021 по відбуттю строку покарання,-

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

21.07.2025 року з Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а у випадку непродовження запобіжного заходу ОСОБА_5 буде переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливатиме на свідків, потерпілого, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики, на думку прокурора, не зменшилися, а продовжують існувати, так як кримінальне провадження судом не розглянуте, свідки не допитані, докази не досліджені, тому просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений не заперечував щодо продовження запобіжного заходу. Захисник висловив думку щодо підтримки позиції обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено. Зазначеною ухвалою встановлено ризики, передбачені п.1, п.3 та п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні, а також відомості про особу ОСОБА_5 , суд погоджується з тим, що на даний час встановлений ухвалою слідчого судді ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, оскільки, свідки не допитані, докази не досліджені, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, у своїх показаннях обвинувачений вказує, що він вживає наркотичні речовини, а тому може вчинити кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних речовин. Поряд із цим, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2024 №169, солдата ОСОБА_5 розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу зараховано на усі види забезпечення та останній приступив до виконання обов`язків за посадою. Проте, згідно з наказом командира вказаної частини №274 від 26.09.2024, солдата ОСОБА_5 увільнено від займаної посади у зв`язку із самовільним залишенням військової частини. Вказане свідчить, що підозрюваний ОСОБА_5 уже раніше допускав порушення своїх обов`язків шляхом переховування, тому є обґрунтовані і виправдані побоювання щодо вчинення підозрюваним зазначеного ризику. ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, відбував реальну міру покарання у місцях позбавлення волі, на даний час обвинувачується у вчиненні двох тяжких умисних злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 та до 10 років, а тому стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а отже на думку суду, існують підстави для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу. Також суд вважає, що обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам і є запобіжником належної процесуальної поведінки.

Підстави та доцільність у застосуванні відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, відсутні, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню вищевказаним ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останнього під час судового розгляду кримінального провадження. Зокрема, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, в яких однією з ознак виконання є те що обвинувачений зобов`язуватиметься не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_5 повинен повернутися до місця мешкання, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що створить умови та змогу останньому здійснювати вплив на учасників та переховуватися від суду.Особиста порука не може бути застосовано до підозрюваного, так як відсутня особа, яка б могла за нього поручитись.

Крім того, відповідно до статті 178 КПК України, суд враховує, що обвинувачений офіційно не працює, утриманців не має, проживає за вказаною адресою із тіткою, не одружений, відсутні міцні соціальні зв`язки. Також відсутні медичні протипоказання щодо утримання обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, під час дії воєнного стану, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 407 КК України.

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181-184, 193-199, 201, 369-372, 376, 395, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12 січня 2026 року включно.

На підставі ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави під час дії воєнного стану.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1