Провадження 1-кс/201/4496/2025
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 05.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням погодженим прокурором про арешт майна підозрюваного.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження № 0000441 від 05.03.2025 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, погодився надавати допомогу громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є співробітником ФСБ РФ.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Криворізького району Дніпропетровської області, точне місце під час досудового розслідування не встановлено, при цьому усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , використовуючи месенджер «Telegram», з унікальним номером присвоєним при реєстрації ID , надіслав ОСОБА_6 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , на якому встановлений месенджер «Telegram», текстові та графічні повідомлення, в яких зазначалось місце розташування та дислокації Збройних сил України.

14.08.2025 року громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

14.08.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про що складено відповідний протокол.

15 серпня 2025 року слідчим суддею Соборного районного суду м. Дніпра винесено ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08 жовтня 2025 року постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців.

10 жовтня 2025 року слідчим суддею Соборного районного суду м. Дніпра винесено ухвалу продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та встановлено набуття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНКОПП НОМЕР_3 ) права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме:

- квартиру, реєстраційний номер майна: 16526701, загальна площа 49.4 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1;

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0608, площею 0.12 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/1.

Відповідно до витягу сформованого з НАІС ДДАІ РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНКОПП НОМЕР_3 ) має право власності на об`єкт рухомого майна, а саме:

- причіп, марки «Прагматек» моделі «V0-2513», номерний знак НОМЕР_4 , діючий СпР/ТТ: СХН 415669, тип кузова: ПР-Бортовий-В, VIN: НОМЕР_5 , номер шасі: НОМЕР_5 , рік випуску: 2018.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на вищевказане майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження № 0000441 від 05.03.2025 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. (а.м.5-6)

14.08.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.(а.м.50-53)

14.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.(а.м.55-59)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та встановлено набуття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНКОПП НОМЕР_3 ) права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру, реєстраційний номер майна: 16526701, загальна площа 49.4 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1; земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0608, площею 0.12 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/1.(а.м.75-76,77-78)

Відповідно до витягу сформованого з НАІС ДДАІ РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНКОПП НОМЕР_3 ) має право власності на об`єкт рухомого майна, а саме: причіп, марки «Прагматек» моделі «V0-2513», номерний знак НОМЕР_4 , діючий СпР/ТТ: СХН 415669, тип кузова: ПР-Бортовий-В, VIN: НОМЕР_5 , номер шасі: НОМЕР_5 , рік випуску: 2018.(а.м.83-88)

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді конфіскації майна.

Надані слідчим матеріали підтверджують необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 . На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_3 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні №0000441 від 05.03.2025 року, а саме на:

- квартиру, реєстраційний номер майна: 16526701, загальна площа 49.4 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1;

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0608, площею 0.12 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/1;

- причіп, марки «Прагматек» моделі «V0-2513», номерний знак НОМЕР_4 , діючий СпР/ТТ: СХН 415669, тип кузова: ПР-Бортовий-В, VIN: НОМЕР_5 , номер шасі: НОМЕР_5 , рік випуску: 2018.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1