судді ОСОБА_1 , який залишився у меншості при ухваленні рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на ухвалу слідчої судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року.
25 грудня 2025 року м. Київ
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у поновленні строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчої судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року. Дане рушення колегією суддів мотивовано тим, що апелянти отримали копію оскаржуваної ухвали 04.08.2025 року, апеляційну скаргу подали із пропуском строку на апеляційне оскарження, а поважних причин пропуску цього строку у ході розгляду справи не навели.
Із таким рішенням не погоджуюсь і вважаю, що матеріали справи не містять належних доказів того, що апелянтам була направлена копія ухвали слідчої судді.
Відповідно до положень ч.3 ст.395 КПК України у випадку коли рішення було ухвалене без виклику особи, строк на його оскарження обчислюється із моменту отримання особою копії цього рішення. Як вбачається із матеріалів справи рішення про залишення скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва без розгляду було ухвалене без його виклику, а тому строк на подачу апеляційної скарги повинен обчислюватись із моменту отримання ним копії цієї ухвали.
Між тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_3 у належний спосіб була направлена копія оскаржуваної ухвали. Довідки які містяться у матеріалах справи на мою думку не можуть визнаватися належними та допустимими доказами направлення ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_3 копій ухвали. Звертаю увагу на те, що ці довідки представляють собою друкований текст виконаний на половині аркушу паперу формату А4 та містять реквізитів, необхідних для визнання цієї довідки документом, у тому числі офіційним чи процесуальним. Зокрема, ці довідки не містять жодних даних про час або місце їх створення, про особу яка їх створила, інформацію про базу чи реєстр, де вони могли бути створені, не містять необхідних зносок, штрих-кодів тощо. Не містять ці довідки і підписів жодних службових осіб, причетних як до їх створення, так і приєднання до матеріалів справи. Тобто, указані довідки не містять будь-яких даних які би давали підстави для визнання цих довідок документами, які породжують наслідки у виді сприйняття наявної у них інформації та визнання цієї інформації підтвердженням певного юридичного факту. Тобто, наявні у справі довідки на мою думку не можуть бути доказом належного направлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копії ухвали слідчої судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07.10.2024 року.
На моє переконання обов`язок доведення факту направлення особі копії ухвали у випадку ухвалення рішення без виклику цієї особи лежить на особі, яке це рішення ухвалила. Проте, у цій справі факт направлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копії ухвали слідчої судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07.10.2024 року належними та допустимими доказами не доведений. Наведене дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_2 , як особа рішення щодо якої ухвалено без його виклику, не отримав копію відповідної ухвали, а тому він строк на подачу апеляційної скарги на зазначену вище ухвал не пропустив. У зв`язку із цим, клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження колегією суддів повинне було залишене без розгляду, а його апеляційна скарга розглянута по суті.
Суддя ОСОБА_1