В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКриве Озеро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000040 від 10 червня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тридуби Кривоозерського району Миколаївської області, фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого середню освіту, автослюсар, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, тел.. НОМЕР_1 ,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

09 червня 2025 року близького 14.00 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували по АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні стоячи навпроти ОСОБА_5 , умисно правою рукою штовхнув останню у ліве плече від чого вона впала на землю спиною до низу. Після чого, ОСОБА_5 підійнялась та ОСОБА_3 підійняв із землі камінець та правою рукою кинув ОСОБА_5 в обличчя, а саме в область носа. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , перебуваючи в положенні навпроти ОСОБА_5 долонями правої та лівої рук наніс 4 удари в область обличчя та 3 удари в область верхніх кінцівок рук останній. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців і саден обличчя, верхніх кінцівок, садна лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. претензій матеріально та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає, просила призначити покарання, не пов`язане із позбавлення волі.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченої.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, тяжкості скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості, обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що за положеннями ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку повинно бути призначено покарання в межах санкціях ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч.2,3 ст.91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Відповідно до Типової програми для кривдників, що затверджена 01 жовтня 2018 року наказом Міністерства соціальної політики України №1434, передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника; формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння:, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Суд вважає за необхідне відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої ОСОБА_5 від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати щодо ОСОБА_3 один із обмежувальних заходів та покласти на останнього обов`язок проходження програми для кривдників.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Речові докази відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: