ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника скарги ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 04.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст поданої скарги та позиції сторін

30.09.2025 року до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) адвокатом ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 , було подано скаргу на бездіяльність уповноважених посадових осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей, викладених у заяві про кримінальне правопорушення від 04.09.2025.

Скарга обґрунтовується наступними доводами:

- адвокатом ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 , 04.09.2025 засобами поштового зв`язку була подана заява до НАБУ про внесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі - КК);

- заяву про вчинення кримінального правопорушення було отримано уповноваженими особами НАБУ 12.09.2025;

- станом на час подання скарги відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочато.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Уповноважена особа НАБУ, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки завчасно не повідомила, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

2. Мотиви слідчого судді

Дослідивши подану скаргу та додатки до неї, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 04.09.2025 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яку було отримано уповноваженими особами НАБУ 12.09.2025, що підтверджується копією накладної № 023 та опису вкладення до цінного листа.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення скаржник вказує на те, що йому стало відомо про факти, які вказують про змову Голови Антимонопольного комітету України (далі - АМКУ) та ряду осіб, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК. Злочинні дії Голови АМКУ полягають у нерозслідуванні АМКУ порушення, передбаченого п. 12 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді незаконної передачі активів більше ніж 50 юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, опосередкований контроль за якими особа здійснювала через кіпрські компанії, у спеціально створені з метою обходу санкцій, трасти в Республіці Кіпр без отримання відповідного дозволу органів АМКУ, наявність якого необхідна.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджено Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298 встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Однак, слід зазначити, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення. Такі обставини можуть бути неповними з огляду на недостатню обізнаність заявника та початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій, але в той же час мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння як кримінального правопорушення за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР, через занадто абстрактний характер та неможливість встановлення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення, предмета, меж та напрямку досудового розслідування, яке ініціюється заявником.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року по справі № 556/450/18, відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти повною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Частина 1 статті 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

На переконання слідчого судді, доводів, наведених у поданій заяві про вчинення кримінальних правопорушень, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно вказаної у скарзі особи, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування лише з огляду на суб`єктивні припущення заявника про вчинення протиправних дій.

Так, стверджуючи про непроведення головою АМКУ розслідування порушень антимонопольного законодавства, заявник не додає доказів того, що він або інші особи зверталися до голови АМКУ з цього питання. Крім того, заявник не навів доводів відносно того, що непроведенням розслідування, про яке йдеться у скарзі, завдано шкоду щонайменше у розмірі, передбаченому диспозицією ч.2 ст.364 КК України, на яку посилається заявник.

Отже, у цьому випадку відсутня бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 , оскільки викладені заявником скарги обставини не містять фактичних відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями 303, 304, 369-372, 375, 376 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1