В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000244 від 18.08.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Київського районного суду міста Одеси від 27.01.2025 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, кінець строку відбуття покарання 22.04.2026 року,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повністю згодний із встановленими органом досудового розслідуванням обставинами вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 підписав заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

За результатами спрощеного провадження судом встановлено, що ОСОБА_3 17 серпня 2025 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку № 10 на вулиці Глиняній в місті Одесі, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив з землі згорток із вмістом пакету з полімерного матеріалу, в якому містилась кристалічна речовина бежевого кольору, загальною масою 0,297г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP, тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, з загальним кількісним вмістом PVP 0,229г, ОСОБА_3 , привласнив дану речовину, частину якої помістив до грошової купюри номіналом 20 гривень та іншу частину, що залишилась в пакеті з полімерного матеріалу, разом поклав до свого гаманця коричневого кольору, який помістив до свого ранця чорного кольору, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину при собі для власного вживання та без мети збуту до моменту її виявлення під час проведення поверхневої перевірки працівниками УПП в Одеській області ДПП та подальшого її вилучення в ході огляду місця події працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 15 годині 06 хвилин 17 серпня 2025 року біля будинку № 11 на вулиці Глиняній в місті Одесі.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обставини вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального проступку не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.

Згідно з ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

На виконання вимог ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані: 1) заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, керуючись вимогами КПК України щодо спрощеного провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведена, при цьому дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога не перебуває та у лікаря психіатра перебуває на обліку внаслідок вживання алкоголю, має постійне місце проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Згідно з ч. 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Санкцією ч.1 ст.309 КК України передбачено такі види покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

При призначені покарання суд враховує, що відповідно до вимог ч.5 ст.59-1 КК України пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене суд, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий до покарання у виді пробаційного нагляду, яке не відбув у повному обсязі та вчинив нове кримінальне правопорушення, його щире каяття як пом`якшуючу обставину, рецидив злочину, як обтяжуючу обставину, приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі сроком на 1 (один) рік.

За правилами ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України після засудження його вироком Київського районного суду міста Одеси від 27.01.2025 року до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу), який він не відбув, кінець строку відбуття покарання 22.04.2026 року.

Відповідно ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

На підставі ст.71 КК України приходить до висновку про приєднання до призначеного покарання цим вироком частину невідбутого ОСОБА_3 покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 27.01.2025 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 із врахуванням вимог ст.72 КК України остаточне покарання у виді обмеження волі на 1 рік 2 місяці.

Відповідно до ст.100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та арешту майна.

Запобіжні заходи не обиралися.

Крім того, відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст.100, 124, 369,370,373,374,381,382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України приєднати до призначеного покарання цим вироком частину невідбутого ОСОБА_3 покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 27.01.2025 року та за сукупністю вироків згідно вимог ч.1 ст.72 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 10.09.2025 року № СЕ-19/116-25/20974-НЗПРАП у розмірі 6239,80 грн.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- порошкоподібні речовини бежевого кольору, загальною масою 0,297 г у пакеті та у згортку грошової купюри номіналом 20 грн., які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), які передані на зберігання до централізованої камери схову відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, квитанція №003258, знищити;

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1