Справа № 1-кп/714/28/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

а також сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002973 від 27.07.2024 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », одруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

- за ч.1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2024 р. до міжнародного пункту пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в с.Дяківці Чернівецького району Чернівецької області прибув ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в подальшому, близько 18.00 год., діючи умисно, протиправно, за сприяння у безперешкодному перетині кордону на виїзд з України, у зв`язку тим, що не мав всіх необхідних документів для перетину державного кордону України під час режиму воєнного стану та з метою перетнути державний кордон України під час такого режиму, надав неправомірну вигоду працівнику ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , в сумі 200 Євро, а саме купюрами номіналом по 50 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 27.07.2024 р. становить 8 936 грн. 60 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 в суді свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 27 липня 2024 р. він разом із трьома жінками, серед яких була його теща і двоє далеких родичок, одна з яких ОСОБА_7 , на автомобілі останньої, під`їхали до МПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для перетину кордону. Він їхав в Грецію щоб забрати дружину і трьох дітей додому. Дружина з дітьми виїхала з України за тиждень до цього 19 чи 20 липня 2024 р. Коли прийшла їхня черга, до автомобіля підійшов прикордонник, взяв у них документи, відійшов від них, потім він знову до них підійшов і сказав, що ним буде займатися начальник відділу і необхідно відігнати автомобіль в сторону. Вони стали очікувати, прикордонник знову підійшов, щось у нього уточнив і знову пішов. Це тягнулося годину, потім пройшло дві години. Знову підійшов прикордонник і сказав, що напевно відмовить йому у перетині кордону, повідомив, що викличе його в кабінет і повернув йому документи. Через деякий час прикордонник покликав його до кабінету, там почав говорити, що відмовить йому в перетині, потім на якийсь час вийшов з кабінету і повернувся вже з поліцейським, якому вказав на свій стіл. На запитання працівників поліції вказав, що грошових коштів прикордоннику в якості хабаря не давав, звідки взялись ті кошти на столі він не знає. В цей же час йому принести письмову відмову в перетині кордону. Наполягав, що мав право виїздити за кордон, оскільки є багатодітним батьком, мав посвідчення багатодітного батька, також в нього був резерв +, але там не було необхідного на той час (оформленої відстрочки ТЦК та СП). Зазначив, що звертався до ТКЦ для отримання відсточки, він обслуговується в ІНФОРМАЦІЯ_5 , дівчина яка там працює мала оформити йому необхідні документи. Також на виїзд з України з ним прямували троє жінок теща, що є особою з 2-ю групою інвалідності та двоє далеких родичок. Вказав на те, що до 27 липня 2024 р., вже під час режиму воєнного стану, він виїздив за кордон в 2022 р. автомобілем до Румунії, в 2023 р. потягом до Польщі. Вказав, що він грошових коштів в якості хабаря не давав, звідки взялись ті кошти не знає.

Разом з тим, до таких показань обвинуваченого суд відноситься критично та вважає їх такими, які надані суду задля уникнення кримінальної відповідальності.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_4 доведена поза розумним сумнівом наявними доказами у справі, зокрема показаннями свідка ОСОБА_6 , який в суді, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, показав, що працює у ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_6 . 27 липня 2024 р. перебував на службі у МАПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на посаді старший прикордонних нарядів пункту пропуску і в цей день на виїзд з України прибув громадянин України ОСОБА_4 . В нього було три комплекти докуметів, які він надавав як підстави для виїзду: свідоцтва про народження трьох дітей, посвідчення багатодітної сім`ї, супровід особи з інвалідністю, супровід тещі з числа осіб з інвалідністю. Він щоразу повертався до автомобіля, доносив якійсь документи, але в кожному випадку документів для виїзду було недостатньо. У зв`язку з чим, ним як було прийняте рішення відмовити даному громадянину в перетині державного кордону. На що, задля вирішення питання безперешкодного перетину державного кордону, ОСОБА_4 вирішив надати йому неправомірну вигоду в розмірі 200 Євро, купюрами по 50 Євро. Конкретизував, що прикордонний контроль ОСОБА_4 він проводив особисто, рішення про відмому в перетині кордону також приймав він, тому і спілкувався з останнім. Під час зміни на його одязі не було закріплено бодікамери, за недостатньою кількістю таких та відсутністю можливості на літньому форменому одязі закріпити її. При першому контакті з ОСОБА_4 (16.13-16.25 год.) йому було роз`яснено причину відмови в перетині кордону, другу розмову (16.52-16.54 год.) не пам`ятає, при третій зустрічі (17.21-17.23 год.) віддав ОСОБА_4 його документи, які перед цим перевіряв. Потім ОСОБА_4 було запрошено в службовий кабінет для винесення рішення про відмову в перетині кордону. Вказав на те, що зазвичай часовий проміжок для перевірки документів становить 5 хв., але у випадку з ОСОБА_4 це зайняло значно більше часу: спочатку він надав документи як багатодітний батько, але не вистачало рішення про відстрочку, потім щодо тещі як особи з інвалідністю, але не було їхньої спільної реєстрації, потім його сестра чи сестра дружини з інвалідністю… при цьому наразі діє воєнний стан і на одну особу чоловічої статі потрібно більше часу (чекають відповідей з різних установ). Зазначив, що відмовився від неправомірної вигоди наданої ОСОБА_4 спочатку взяв у руки гроші, оскільки не знав, що останній простягає у ріці, як тільки зрозумів повідомив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність. Про ситуацію, що склалась доповів своєму безпосередньому керівництву та зателефонував до поліції. Вказав і те, що надав працівникам поліції відео, що було записано на бодікамеру, що була розміщена в службовому кабінеті. Зазначив, що надані ОСОБА_4 200 Євро це хабар за безперешкодний перетин кордону останім, який не мав права на виїзд за кордон.

В суду немає підстав сумніватись у показаннях свідка ОСОБА_6 , оскільки він був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, його покази були логічними та послідовими, більш того повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_8 і письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_8 суду показав, що є офіцером внутрішньої безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_7 . 27 липня 2024 р. ОСОБА_6 його повідомив, що йому надали неправомірну вигоду у розмірі 200 Євро і що він здійснив відеофіксацію порушення, на що він сказав ОСОБА_6 повідомити про це поліцію. Порушення фіксуються на бодікамеру. ОСОБА_6 зобов`язаний був мати при собі бодікамеру при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до рапорту чергового ВП №4 Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 , 27 липня 2024 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на МПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », для безперешкодного перетину ним державного кордону надав працівнику прикордонної служби неправомірну вигоду в сумі 200 Євро, чотири купюри по 50 Євро.

Згідно з повідомлення про ознаки кримінального правопорушення від 27.07.2024 р., 27 липня 2024 р. близько 18.00 год. на виїзд з України прибув громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Офіцером ВВВБ по 31 прикз було задокументовано факт надання грошових коштів в розмірі 200 Євро з боку громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п/н «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску» ОСОБА_11 за безперешкодний пропуск через державний кордон України громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прикордонним нарядом п/н «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску» було попереджен даного громадянина про кримінальну відповідальність, вжито заходів фото- відео документування події.

Із протоколу огляду місця події від 27.07.2024 р. з фото таблицями до нього вбачається, що в ході проведення слідчої дії в присутності понятих, на столі в службовому кабінеті старшого прикордонних нарядів МПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було виявлено кошти в сумі 200 Євро чотирьма купюрами по 50 Євро із серійними номерами UH, НОМЕР_1 , VC, UC, а також паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 . Також із вказаного протоколу вбачається, що грошові кошти були вилучені та запаковані до сейф-пакету.

Відповідно до заяви про надання запитуваних даних від 15.08.2024 р., начальник ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 направив слідчому інформацію, що зафіксована за допомогою технічних засобів відео-фіксації в МПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », двд-диск.

Із протоколу огляду відеозапису від 27.08.2024 р. вбачається, що предметом такого огляду був двд-диск з файлами відеозаписів, наданий НОМЕР_3 прикордонним загоном. Зі змісту відеозаписів встановлено, що 27.07.2024 р. ОСОБА_4 перебував на МПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і контактував з працівником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , а також встановлено, що в службовому приміщенні працівників прикордонної служби відбулася розмова між працівником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 і особою чоловічої статі, що залишилася поза кадром, в ході якої останній з проханням вирішити питання його безперешкодного перетину кордону надає працівнику ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 грошові кошти.

При цьому, судом встановлено, що спілкування свідка ОСОБА_6 відбувалось із обвинуваченим, оскільки розмова між згаданими особами розпочалася і з того, що ОСОБА_6 повідомляє обвинуваченому причину не пропуску його через державний кордон (відсутність оформленої відстрочки), на що той зауважує, що є багатодітним батьком і звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 за оформленням відстрочки, але дівчина, що там працює фізично не встигла це зробити, зауважує що поспішає за кордон за сім`єю (дружиною та трьома дітьми). Далі обвинувачений повідомляє, що в нього також теща є особою з інвалідністю і, що він може виїхати з цієї підстави, на що ОСОБА_6 повідомляє, що він не може здійснювати супровід тещі. Ведеться розмова і з приводу ще однієї родички обвинуваченого ОСОБА_13 . Ще обвинувачений заявляє, що під час режиму воєнного стану, виїздив за кордон один раз в 2022 р. та один в 2023 р. Після чого пропонує ОСОБА_6 вирішити його питання з виїздом за кордон, на що той відповідає, що нічого вирішувати не буде. А далі, надає ОСОБА_6 грошові кошти. Зміст цієї розмови повністю узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_6 і є ідентичним показанням самого обвинуваченого.

Суд вважає належними та допустимими вказані письмові докази, а саме заяву про надання запитуваних даних з долученим ДВД-диском від 15.08.2024 р. та протокол огляду відеозапису від 27.08.2024 р., а також сам відеозапис і відхиляє доводи сторони захисту про те, що відеозапис наданий зацікавленої особою на якому неможливо ідентифікувати обвинуваченого і який не відображає дату та час проведення відеозйомки не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки такий відеозапис наданий НОМЕР_3 прикордонним загоном, на запит слідчого, тобто шляхом збирання речових доказів.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд приймає до уваги правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.10.2019 р. у справі № 639/8329/14-к, відповідно до яких, вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми.

Крім того, суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

Також, суд при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Крім того, в разі виникнення будь-яких сумнівів щодо законності походження долученого аудіозапису, сторона захисту, відповідно до ст.22 КПК України, мала право у суді заявити клопотання про проведення фоноскопічної експертизи, проте таким правом не скористалась. Більше того, заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про призначення судової експертизи відео -, звукозапису за для з`ясування питання чи приймав обвинувачений участь у розмовах, які відбувались в службовому приміщенні працівників прикордонної служби на МПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Отже, судом не встановлено порушення фундаментального права або свободи обвинуваченого чи будь-яких інших осіб під час складання протоколу огляду відеозапису від 27.08.2024 р. та долучення аудізапису від 15.08.2024 р., які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, оцінюючи вказані докази, суд вважає їх належними, оскільки вони прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

При цьому суд зазначає, що кожен із вказаних вище письмових доказів, не має наперед встановленої сили та беруться до уваги у своїй сукупності та взаємозв`язку, й підтверджують викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді.

Таким чином, суд дослідивши всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши докази на предмет їх належності та допустимості, достовірності та взаємозв`язку між собою, дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, оскільки він надав службовій особі неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Стороною захисту були подані суду заперечення проти ухвали слідчого судді, зокрема захисник просив: визнати істотним порушенням вимог КПК України дії слідчого судді по залученню до участі у судових засіданнях по розгляду клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні прокурора; визнати незаконною та необгрунтованою ухвалу слідчого судді від 12.08.2024 р. про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до речей і документів; визнати істотним порушенням вимог КПК України бездіяльність слідчого судді щодо нездійснення судового виклику представників прикордонного загону та не направлення повістки про судовий виклик з попередженням про обов`язок збереження речей і документів (відеозаписів) у тому вигляді, який вони мають на момент отримання відповідного судового виклику при розгляді клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до речей і документів.

Захисник зазначив, що строна захисту просила слідчого суддю зобов`язати уповноважених посадових осіб НОМЕР_3 прикордонного загону надати їм файли відеозаписів з камер зовнішнього та внутрішнього спостереження, розташованих в МПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в період часу з 14.00 год. 40 хв. до 20 год. 00 хв. 27.07.2024 р. Відповідні відеозаписи могли дати можливість побачити та зрозуміти чи дійсно ОСОБА_4 надав неправомірну вигоду працівникам прикордонної служби, чи не відбулось провокації підкупу (провокації злочину) з боку самих працівників прикордонної служби. Проте бездіяльність та грубе порушення вимог КПК України з боку сдідчого судді призвели до втрати доказів, які мали значення для цього провадження.

Щодо вимог сторони захисту з приводу визнання істотними порушеннями вимог КПК України дій слідчого судді по залученню прокурора до розгляду клопотання та нездійснення судового виклику представників прикордонного загону з попередженням про необхідність збереження відеозаписів, то суд зазначає, що при розгляді справи по суті суд не наділений повноваженнями давати оцінку діям слідчого судді з приводу організації розгляду клопотання.

Що стосується оцінки обгрунтованості ухвали слідчого судді від 12.08.2024 р., то суд зазначає, що відмова в задоволенні клопотання захисника про тимчасовий доступ до речей і документів, а в подальшому задоволення такого клопотання (ухвала слідчого судді від 21.08.2024 р.) дійсно призвели до неможливості стороною захисту отримати від прикордонного загону відповідні відеозаписи у зв`язку із спливом строків зберігання таких. Разом з тим, зазначена ситуація не призвела до втрати доказів, що мають значення для цього провадження відезаписи за яких зафіксовані обставини перебування ОСОБА_4 на міжнародному пункті пропуску на запит слідчого 15.08.2024 р. були надані прикордонниками і приєднані до матеріалів кримінального провадження, сторона захисту була ознайомлена з такими відеозаписами.

Більше того, захисник в обгрунтування клопотання про надання відеозаписів посилався на необхідність з`ясування того чи не мало місце провокування злочину з боку працівників прикордонної служби, натомість, при розгляді справи в суді, стороною захисту обрано іншу лінію захисту повне заперечення обставин надання ОСОБА_4 неправомірної вигоди працівнику прикордонної служби.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, раніше не судимий, працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, врахувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на думку суду в даному конкретному кримінальному провадженні, буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також повністю відповідатиме меті покарання.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити запобіжний захід у вигляді застави.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 кошти в сумі 20 000 грн. внесені як застава за ОСОБА_4 на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_9 згідно квитанції №0.0..1 від 31.07.2024 р.

Речові докази:

- двд-диски з відеофайлами - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- чотири купюри по 50 Євро із серійними номерами UH, UA, VC, UC, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - конфіскувати в дохід держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя