Справа № 488/4038/25
Провадження № 1-кс/488/354/25 У Х В А Л А
16.10.2025 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А
Вказане клопотання мотивоване наступним.
Окрім того, 19.08.2025 року до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 18.08.2025 о 13:20 невідома особа, шахрайським шляхом, під приводом продажу дров в соціальній мережі "Фейсбук" заволоділа грошовими коштами заявниці в сумі 9001,30 грн., які остання перерахувала через термінал на банківську картку АТ "АКЦЕНТ БАНК" НОМЕР_2 внаслідок чого заявниці було спричинено матеріального збитку на вищевказану суму.
Крім того, 23.09.2025 року в період з 09:08 години по 10:22 годину, в ході проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу марки ««Skoda Roomster», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сірого кольору, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Рибна 1/2 за участю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було виявлено та вилучено автомобіль марки «Skoda Roomster», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сірого кольору, який в подальшому було переміщено до території ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: м. Миколаїв, вул. Янтарна, 64, де в подальшому опломбовано пломбами ВП № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, однією номерною пломбою «NPP-0161086» та вилучено 1 комплект ключів від вказаного автомобіля, які було поміщено до сейф-пакету №WAR1613355.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Статтею 98 КПК встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять аналогічні ознаки.
Проаналізувавши доводи слідчого та надані матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків про те, що порушуючи питання про арешт вказаного майна, слідчий не обґрунтовує, яке значення вказане майно має для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що клопотання не містить обґрунтованих доводів щодо необхідності накладення арешту на вказаний транспортний засіб та комплект ключів від вказаного транспортного засобу, відповідно, слідчим не доведено необхідність їх вилучення.
За викладених обставин слідчий суддя доходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Згідно частини 3 статті 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 170, 173 КПК України, слідчий суддя,
Автомобіль марки «Skoda Roomster», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сірого кольору, комплект ключів від автомобілю марки «Skoda Roomster», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сірого кольору, повернути особі, у якої вона була вилучена.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1