№ провадження 1-кс/208/3998/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000545 від 20.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Заводського районного суду міста Кам`янського з зазначеним клопотанням звернувся прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_3 . Просить задовольнити клопотання та винести ухвалу про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, шляхом позбавлення права на відчуження об`єкту рухомого майна: транспортний засіб марки ВАЗ 21101 125 51 ЗНГ з реєстраційним номером НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , та розглянути зазначене клопотання без виклику підозрюваного, а також особи, у володінні якого знаходиться нерухоме майно, та його захисника з метою забезпечення арешту майна та недопущення його відчуження до розгляду клопотання по суті.

Прокурор ОСОБА_3 , в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подавши клопотання про участь в судовому засіданні дистанційно, до відеоконференцієї не приєднався.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 172 КПК України клопотання прокурора, про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, було розглянуто без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 , що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, приходить до наступних висновків.

За змістом клопотання, що є предметом розгляду, прокурором зазначені обставини кримінального правопорушення, що встановлені під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 20.08.2025, та які змістом підозри, що повідомлена ОСОБА_4 25 вересня 2025 року, останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у службовій недбалості, а саме у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки. Також в клопотанні зазначена підстава необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна - п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

До клопотання додані витяг з реєстру, копія постанови про призначення групи прокурорів, копія постанови про визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, копія повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, копії висновків експертів, копія повідомлення про підозру ОСОБА_4 , копія протоколу допиту підозрюваного, копія договору про надання правничої допомоги, копія ордеру на надання правничої допомоги, інформація на запит з ТСЦ №1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях та м. Севастополі, про належне йому майно.

Частиною першою ст. ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Аналіз вказаних норм права дає можливість стверджувати, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а передумовою цього є наявність такого цивільного позову про відшкодування вказаної шкоди. На такий висновок, зокрема, вказує те, що арешт накладається за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. При цьому поняття розміру цивільного позову та розміру шкоди, спричиненої злочином, не є тотожними.

Відомості про пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні в порядку ст. 128 КПК України відсутні.

Ні клопотання, ні додані до нього матеріали, взагалі не містять відомості про потерпілого в цьому кримінальному провадженні. В клопотанні, а також за змістом повідомлення про підозру, зазначено спричиненні кримінальним правопорушенням КНП "Мар`їнська ЦРЛ" матеріальної шкоди в сумі 6193835,59 грн, що сталося внаслідок дій ОСОБА_6 , проте відомості, що КНП "Мар`їнська ЦРЛ" зверталася з заявою про вчинення цього кримінального правопорушення аюо з заявою про залучення її до кримінального провадження в якості потерпілого, відсутні.

Само по собі спричинення шкоди не є підставою для арешту майна з метою забезпечення його відшкодування.

Отже, оскільки цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено, то і відсутні підстави для забезпечення кримінального провадження в цій частині.

Разом з тим, вважаю за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути спів мірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові. Ініціатором клопотання такі відомості, а саме щодо вартості майна яке пропонується арештувати, не наведено, що відповідно робить не можливим зробити відповідний висновок про співмірність.

Крім того, в клопотанні формально зазначені і про інші підстави для накладення арешту на майно передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України. Однак жодна з цих підстав не відноситься до зазначеної справи, оскільки транспортний засіб не є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, конфіскація майна як виду покарання не передбачено санкцією статті ч. 2 ст. 367 КК України, також застосування спеціальної конфіскації у даному випадку не передбачено, оскільки застосовується у разі, якщо майно: одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалось (використовувалось) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Відомості на підтвердження цих обставин матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що прокурор не довів необхідність арешту майна, зазначеного в клопотанні, то в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173, 175, 309 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000545 від 20.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1