Номер провадження: 11-сс/813/1897/25
Справа № 496/5509/25 1-кс/496/1579/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.09.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.09.2025 про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000696, внесеному до ЄРДР 26.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зміну застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

19.09.2025 на запит ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.09.2025 надійшли матеріали справи №496/5509/25.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку регламентований Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Такими рішеннями слідчого судді є ухвали про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності або інших, за відсутності яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; продовження відсторонення від посади; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Наведений перелік свідчить, що законодавцем забезпечено можливість апеляційного оскарження під час досудового розслідування лише тих рішень слідчих суддів, які стосуються застосування заходів забезпечення кримінального провадження або найбільше зачіпають права та свободи особи. Такий підхід відповідає за своїм змістом правовій природі судового контролю під час досудового розслідування, який обумовлюється потребою учасників кримінального провадження в отриманні невідкладного судового захисту їх прав, свобод та інтересів.

Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю у разі обмеження чи порушення прав і законних інтересів осіб.

Ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу відсутня у зазначеному переліку, а отже, її оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Частиною 3 ст. 309 КПК України визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають, а заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

З системного аналізу правових позицій Верховного Суду, що стосуються оскарження ухвал слідчих суддів за результатами розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу вбачається, що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, що надає право на апеляційне оскарження, проте лише у випадках, коли суд обирає або застосовує до підозрюваного інший, більш тяжкий запобіжний захід, адже в такому випадку рішенням про зміну запобіжного заходу слідчий суддя фактично погіршує його становище, збільшуючи обсяг покладених обов`язків або накладаючи додаткові майнові зобов`язання. Саме тому такі ухвали підлягають перевірці в апеляційному порядку за аналогією з ухвалами про застосування запобіжного заходу, зокрема - у вигляді застави.

Натомість, у даному випадку оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зміну застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Отже, з постановленням цієї ухвали становище підозрюваного жодним чином не погіршилось, а будь-який інший запобіжний захід стосовно нього не обирався.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч. 1 ст. 5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 309 КПК України, якою не передбачено оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя - доповідач дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 307, 309, 392, 399 КПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.09.2025 про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000696, внесеному до ЄРДР 26.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2