КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/8088/2025 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України, в межах кримінального провадження № 0000937 від 01.04.2025 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Так, згідно повідомленням про підозру, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду головного державного інспектора-кінолога управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Волинської митниці, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих функцій, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Однак ОСОБА_8 , як головний державний інспектор-кінолог відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці, не мав спеціальних повноважень та не був наділений організаційно- розпорядчими функціями, а отже не є службовою особою, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України.

Підтвердженням того, що ОСОБА_8 не був наділений організаційно-розпорядчими функціями та не є службовою особою, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, є: контракт № 484 про проходження державної служби від 25 квітня 2021 року укладеного з ОСОБА_9 ; Положення про відділ кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці, затвердженого 03.06.2024 року.

Таким чином, на час повідомлення про підозру, ОСОБА_8 не був суб`єктом кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 статті 368 КК України.

Також ОСОБА_10 не був уповноважений та не міг вчиняти дії в інтересах ОСОБА_11 , які зазначені у підозрі, зокрема: проводити за власної ініціативи особистий огляд, у тому числі автомобіля, ОСОБА_11 як до так і під час проходження ним пункту пропуску на Державному кордоні України, оформляти документи ОСОБА_11 для виїзду за кордон і надавати останньому дозвіл на вільний проїзд (перетин) державного кордону України.

Таким чином, на час повідомлення про підозру, у діях ОСОБА_8 була відсутня об`єктивна сторона кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 статті 368 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000937 від 01.04.2025.

23.06.2025 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 , за погодженням з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержання законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру щодог ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у здійсненні прохання та отриманні неправомірної вигоди службовою особою для себе за вчинення дій, такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй службового становища вчиненому повторно.

01.09.2025 захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, складеного в рамках кримінального провадження № 0000937 від 01.04.2025 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року у задоволенні вказаної скарги захисника було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування оголошеної ОСОБА_8 підозри від 23.06.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_13 підозр, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру від 23.06.2025 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, колегія суддів не наділена повноваженням здійснювати перевірку обґрунтованості підозри і встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя, суд уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Така перевірка здійснюється виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що стандарт достатніх підстав (доказів) є нижчим ніж стандарт обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, доказів, які пов`язують підозрюваного з кримінальним правопорушенням, достатньо аби виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри, відтак доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості повідомленої підозри, є безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення, оскільки наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 26, 303, 304, 309, 376, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволені скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України, в межах кримінального провадження № 0000937 від 01.04.2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4