Провадження № 1-кп/761/2639/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

представників потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 001357 від 02.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.206-2, ч.4 ст.28 ч.3 ст.358, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 206-2, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 206-2, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_28 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.206-2 КК України, ОСОБА_29 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.206-2 КК України, ОСОБА_30 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.206-2, ч.4 ст.28 ч.3 ст.358, ч.4 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 206-2, ч.4 ст.28 ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_31 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28 ст.206-2, ч.4 ст.28 ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ст.206-2, ч.4 ст.28 ч.3 ст.358КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний вище обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001357 від 02.11.2021.

Обвинуваченим ОСОБА_6 подано до суду клопотання, в якому він просив змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Крім того, до суду надійшли клопотання адвоката ОСОБА_32 в інтересах заставодавців ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , в яких просили повернути внесену ними за ОСОБА_6 заставу посилаючись потребу в коштах.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники у судовому засідання клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_32 у судовому засіданні вимоги поданих нею в інтересах заставодавців ОСОБА_33 та ОСОБА_34 клопотань про повернення застави підтримала.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання захисника у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Представники потерпілих підтримали позицію прокурора.

Від інших учасників заперечення проти клопотання обвинуваченого не надходили.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подане клопотання про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків, що пов`язано з плином досудового розслідування.

Отже, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Враховуючи наведене, такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при застосуванні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи утриманців або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Суд зазначає, що з моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у виді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Так, у своєму клопотанні обвинувачений ОСОБА_6 серед іншого вказує, що на даний час перестали існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, про наявність яких стверджувала сторона обвинувачення.

Суд погоджуються з позицією обвинуваченого, що на даний час перестав існувати ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування завершено, всі необхідні докази зібрано, слідчі дії проведено.

Однак, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими та нетяжкими злочинами, відтак існує ризик можливого переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, при встановленні якого суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо посилання обвинуваченого на незадовільний стан здоров`я суд зазначає, що запобіжний захід у вигляді застави жодним чином не перешкоджає йому проходити відповідне лікування та отримувати відповідну медичну допомогу.

Поряд з цим суд зазначає, що належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків саме по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу.

Більш того, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не свідчить про те, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, перестали існувати, а свідчить саме про те, що застосований запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді застави є саме тим запобіжним заходом, який на даному етапі кримінального провадження відповідає меті досягнення дієвості кримінального провадження, а відтак клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд відхиляє доводи щодо необхідності повернення застави через потреби заставодавців з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених положень вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком. Внесення застави неможливе без згоди на це заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі.

Погоджуючись внести заставу, заставодавець самостійно обирає джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави. При цьому заставодавець усвідомлює, принаймні має усвідомлювати, що по-перше, ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу (ч. 11 ст. 182 КПК України), по-друге, існує ризик неповернення застави - звернення її в дохід держави (ч. 8 ст. 182 КПК України). З огляду на вищезазначені законодавчі положення, у заставодавця відсутні підстави очікувати, що кошти, внесені ним у якості застави за обвинуваченого, будуть йому обов`язково повернуті у найкоротший строк до припинення дії цього запобіжного заходу.

Підсумовуючи, суд наголошує, що прийняття рішення про зміну запобіжного заходу чи зменшення розміру застави, у контексті обставин, які мають враховуватися при прийнятті рішення про зміну запобіжного заходу, не може обумовлюватися виникненням у заставодавця потреби у поверненні внесених ними коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність переконливих доказів, які б обумовили необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, у зв`язку з цим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 201, 314, 315, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу- відмовити.

У задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_32 в інтересах заставодавців ОСОБА_33 та ОСОБА_34 про повернення застави - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3