СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1455/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001670 від 20.05.2025, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; такого, що має судимість за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.03.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України, яким призначене покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України;

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи ОСОБА_3 придбав кастет, який відноситься до холодної зброї.

Після придбання кастета, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, ОСОБА_3 став незаконно носити його при собі без передбаченого законом дозволу в цілях особистого використання, чим порушив Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622.

19.05.2025 приблизно о 11 год. 10 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3, був викритий працівниками поліції, якими у нього під час огляду місця події було вилучено кастет, який відноситься до холодної зброї.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі та дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що 19.05.2025 він йшов по вулиці з подарованим кастетом, біля будинку, де проживав обвинувачений, його затримали працівники міліції, провели до опорного відділу поліції та в подальшому вилучили в ОСОБА_3 кастет.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та наслідки, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд визнає доведеним, що своїми умисними діями, які виразилися в у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України відноситься до нетяжких злочинів, бере до уваги дані про особу ОСОБА_3 , який не працює (що робить недоцільним призначення йому покарання у виді штрафу), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має судимість, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Разом з тим, даючи оцінку даним обвинувального акту про те, що ОСОБА_3 має судимість за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 13.10.2022 за ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, яким йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, судом констатується, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18.03.2025 у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання, призначеного зазначеним вироком, і в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України судимість ОСОБА_3 за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 13.10.2022 вважається погашеною. Відтак рецидив злочинів, зазначений в обвинувальному акті як обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

Беручи до уваги наведене та враховуючи, що покарання у виді пробаційного нагляду, призначене вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.03.2025, виявилося неефективним для запобігання вчиненню ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 18.03.2025 до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає йому покарання за сукупністю вироків і частково приєднує до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку з тим, що це призвело би до уникнення ним реального виду покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.03.2025, що полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Оскільки призначене вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.03.2025 покарання у виді пробаційного нагляду виявилося неефективним для запобігання вчиненню нового кримінального правопорушення ОСОБА_3 , його виправлення без ізоляції від суспільства є неможливим. Відтак призначене судом покарання він повинен відбувати.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів і документів вирішується судом згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2025 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання його у порядку виконання даного вироку.

Речові докази: кастет, вилучений 19.05.2025 у ОСОБА_3 та переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 5541) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок на залучення експерта (висновок експерта від 21.05.2025 № СЕ-19/111-25/31515-ХЗ).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1