УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/5029/25

10 грудня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костопіль клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, азейбарджанця, громадянина Азейбарджану, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, у межах кримінального провадження №0001855 від 07.03.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 407, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до суд із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_8 залучивши до своєї протиправної діяльності свого знайомого ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, вимагали від громадянки ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 4000 доларів США та 19.09.2025 перебуваючи в центрі смт. Клевань, Рівненського району Рівненської області, отримали від останньої частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США за здійснення ними впливу на посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо сприяння у незаконному вивезенні курсанта 5 роти 3 батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого 13.10.2025 було вивезено за межі ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_2 навчальний центр підготовки ЗСУ) з метою вчинення дезертирства та припинення виконання обов`язків військової служби.

13.10.2025 о 22 год. 55 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України.

14.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Слідчий зазначає, що факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженню доказами.

Також, вказує, що у відповідності до положень ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджанні кримінальному правопорушенні іншим чином, недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, необхідно продовжити строк обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, оскільки, запобіжний захід до ОСОБА_5 було застосовано до 11.12.2025 року (включно). Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні заступником керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено до трьох місяців, тобто до 14.01.2026.

Прокурор в судовому засіданні підримав подане слідчим клопотання в повному обсязі та просив його здоволити з підстав зазначених у ньому.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_7 просив суд обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 15.10.2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 грудня 2025 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчим судею встановлено, що СВ ВП № 2 РРУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001855 від 07.03.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 407, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України.

Також, встановлено, що 14.10.2025 року ОСОБА_5 , обгрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, що підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_5 від 13.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.10.2025, протоколом обшуку від 13.10.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.09.2025, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 14.10.2025, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.11.2025, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 17.11.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчим та прокурором також належно обґрунтовано та доведено, що встановлені раніше ухвалою суду від 15.10.2025 року ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України при обранні ОСОБА_12 запобіжного заходу на цей час не відпали, а тому у разі непродовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризику того, що останній спробує:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що останній у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим затягуючи досудове розслідування чи судовий розгляд даного кримінального провадження;

- підозрюваний ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які були очевидцями вчинення ним кримінального правопорушення, з метою зміни останніми показів у судовому засіданні, так як ці особи є йому відомими, а також впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні в тому числі на ОСОБА_8 , з яким він перебуває у давніх дружніх стосунках;

- підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки перебуваючи на волі, розуміючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

- ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого на підрив обороноздатності Збройних сил України шляхом зниження можливості функціонування підрозділу внаслідок вибуття за межі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , тому є підстави вважати, що він є схильним до вчинення інших кримінальних правопорушень, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зокрема, у рішенні по справі «Летельє проти Франції», Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати особи у вчиненні злочинів, зокрема тяжких та особливо тяжких є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

До того ж, у рішенні по справі «W проти Швейцарії», Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистою свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, а саме: характер, обставини і тяжкість кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також, слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, оскільки, запобіжний захід до ОСОБА_5 було застосовано до 11.12.2025 року (включно). Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні заступником керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено до трьох місяців, тобто до 14.01.2026.

Слідчим у клопотання обґрунтовано, що закінчити досудове розслідування у встановлений законом строк не представляється можливим, оскільки на даний час необхідно виконати ряд процесуальних та слідчих дій, зокрема необхідно допитати в якості свідків військовослужбовців військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 з якими проходили військову службу ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та які необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, призначити судову експертизу відео-, звукозапису за експертною спеціальністю «7.2 Дослідження диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та середовищ», провести інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в яких може виникнути в ході розслідування, надати доступ до матеріалів провадження та ознайомити з матеріалами провадження підозрюваного та його захисника, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Здійсненню вищевказаних слідчих та процесуальних дій перешкоджали об`єктивні обставини, а саме режимність об`єктів військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , зміна їх місця дислокації та значна кількість військовослужбовців яких необхідно допитати в якості свідків у кримінальному провадженні, а також тривале проведення судової експертизи.

Вказані слідчі та процесуальні дії мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у провадженні, повноти та всебічності досудового розслідування, судового розгляду, будуть використані у провадженні як належні та допустимі докази.

Враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а також те, що він, зокрема, обвинувачуються в скоєнні тяжкого злочину, доцільно вирішувати питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується підозрюваному, та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від слідства та суду, а тому, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на цей час підстав для обрання підозрюваному інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави необхідно покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до заступника начальника СВ ВП №2 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , прокурора Рівненської спеціальзованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_13 , за першою вимогою;

- повідомляти заступника начальника СВ ВП №2 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , прокурора Рівненської спеціальзованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_13 про зміну місця проживання чи фактичного перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 21, 31, 35, 75, 80-82, 177, 197, 208-211, 309 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, азербайджанця, громадянина Азербайджану, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.01.2026.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що ставить 121 120 грн. 00 коп.

Сума застави може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок UA 0010559, код отримувача за , банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави заставодавцем роз`яснити заставодавцю, що: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Заставодавець зобов`язаний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та його явку за викликом.

За умови внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати до заступника начальника СВ ВП №2 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , прокурора Рівненської спеціальзованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_13 , за першою вимогою;

- повідомляти заступника начальника СВ ВП №2 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , прокурора Рівненської спеціальзованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_13 про зміну місця проживання чи фактичного перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків визначити до 14 січня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю що, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1