ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/254/21 Номер провадження 11-кп/814/563/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001385 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Войниха Лубенського району Полтавської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, не одружену, маючу утриманні малолітню дитину, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму, останній раз:

13.11.2015 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.2, 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнену 10.07.2017 умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 12 днів на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Харківської області від 30.06.2017,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте засудженою покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.11.2015 у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання щодо застави, процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 16.09.2017 приблизно о 20 годині, перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході розпивання спиртних напоїв за столом на території двору разом з потерпілим ОСОБА_9 та його друзями родиною ОСОБА_10 , скориставшись тим, що потерпілий та свідки залишили її наодинці, викрала належний потерпілому мобільний телефон «Samsung SM-G350E», що лежав на столі, вартістю 1149 грн, який привласнила та зникла з місця вчинення злочину.

На вирок суду захисник подав апеляційну скаргу зі змінами, у якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння, інкримінованого ОСОБА_8 .

Заставу за ОСОБА_8 в сумі 22700 грн повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні викрадення 16.09.2017 мобільного телефону потерпілого ОСОБА_9 на суду 1149 грн. Оскільки вказана сума є меншою за розмір з якого настає кримінальна відповідальність, тому діяння ОСОБА_8 підпадає декриміналізації.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який не заперечив проти закриття кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, сума викрадення якої не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2017 року становить 1600 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 800 грн. на 2017 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) становить 1600 грн.

Тобто, з 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 визнана судом винуватою у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) 16.09.2017 на суму 1149 грн. Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи викладене, те, що обвинувачена просила закрити кримінальне провадження, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, вирок суду скасуванню із закриттям кримінального провадження на п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України та вирішення питання щодо процесуальних витрат, застави і речових доказів.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заставу, внесену за ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.01.2021 в сумі 22700 грн на розрахунковий рахунок: Одержувач платежу - територіальне управління державної судової адміністрації України в Полтавській області, Поточний рахунок UA 0015950 в ДКСУ м. Київ, код ЗКПО 26304855, МФО 820172, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 16.01.2021, повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 395 грн 48 коп віднести на рахунок держави.

Речові докази у вигляді мобільного телефону «Samsung SM-G350E», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , повернути власнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4