Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6444/25
Провадження № 1-кс/332/479/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000778 від 30.11.2025 слідчим ОСОБА_3 клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000778 від 30.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2025 до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 29.11.2025 поблизу будівлі, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 5-Б, виявлено транспортний засіб "Mercedes-Benz 814D", д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого знаходяться металеві конструкції, походження яких невідоме. («ЄО» №19648 від 29.11.2025)

В рамках даного кримінального провадження, 30.11.2025 працівниками поліції отримано від ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Oukitel» моделі «WP36», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі синього кольору, який останній добровільно видав для проведення його огляду та який у подальшому було вилучено до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

30.11.2025 постановою слідчої вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом та вирішено питання щодо його тимчасового зберігання.

Вилучений мобільний телефон має доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберіг на собі сліди злочину, а також є предметом кримінального правопорушення.

З цих підстав у органа досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні збереження речового доказу, шляхом накладання арешту.

Від прокурора, слідчого та ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд клопотання у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із тим, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «Oukitel» моделі «WP36», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі синього кольору, володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , та який було вилучено 30.11.2025 під час проведення огляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1