печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025 року у справі №757/50597/25-к, у рамках кримінального провадження №0001078, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» звернулася до суду із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025 року у справі №757/50597/25-к, у рамках кримінального провадження №0001078, на грошові кошти у безготівковій формі товариства з обмеженою відповідальністю «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН», , що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ст. 170 КПК України, також посилається на те, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що грошові кошти на рахунках, не відповідають ознакам визначених ст. 98 КПК України, Крім цього, вказує, що не має відношення до розслідуваного кримінального провадження, про підозру у вчиненні будь-якого злочину не оголошено. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є явно неспівмірним з обмеженням товариства права користування та розпорядження майном, негативно впливає на господарську діяльність, платоспроможність і виконання ним взятих на себе договірних зобов`язань. Вищенаведене у своїй сукупності вказує на безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.

До суду адвокат ОСОБА_3 подала заяву відповідно до якої просить розглянути клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 до суду подав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, щодо задоволення клопотання заперечує, просить відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025 року у справі №757/50597/25-к, в межах кримінального провадження №0001078 було накладено арешт на грошові кошти у безготівковій формі товариства з обмеженою відповідальністю «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» , що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

За ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025 року розгляд клопотання проводився без участі власника майна та його представника.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є: «Охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження». Крім того, згідно із ст. 7 КПК України загальними засадами кримінального провадження є законність та недоторканість права власності. Відповідно до вимог ст. 17 КПК України чинним законодавством закріплено презумпцію невинуватості особи та обов`язок доведення вини.

Наразі через вказаний арешт ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» позбавлене можливості здійснювати господарську діяльність, зокрема:

проводити розрахунки з контрагентами;

сплачувати податки, збори та інші обов`язкові платежі;

виплачувати заробітну плату працівникам,

оскільки арештований рахунок є основним для здійснення всіх фінансових операцій компанії.

ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» зареєстровано 07.03.2023 року. 100% часткою корпоративних прав ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» володіє АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ФОНД «ГАЛЕКСІ», код за , місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся, будинок 35, офіс 85. Кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1). Розмір статутного внеску складає 150 000 000 гривень.

Місцезнаходження підприємства: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8. Телефон: НОМЕР_2. Електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1. Директором підприємства призначений ОСОБА_5 згідно наказу № 192-к від 01.07.2025 р. Головним бухгалтером є ОСОБА_6 згідно наказу № 99/2-к від 31.03.2025 р.

Жодній особі пов`язаній з діяльністю та управлінням ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» не повідомлено про підозру.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження в частині що стосується прав і свобод особи, повинно відповідати не тільки загальним вимогам, зазначеним у відповідних статях Кримінального процесуального кодексу України, а і нормам викладеним у Конституції України та рішеннях Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» є офіційним імпортером і дистриб`ютором автозапчастин на ринку України та має склади в трьох містах - Києві, Житомирі, Львові, готується відкриття підрозділу у м. Вінниця. Підприємство є членом Спілки українських підприємців (СУП) та активним суб`єктом господарювання, який постійно створює нові робочі місця та забезпечує стабільну зайнятість працівників, зокрема в компанії працює в середньому більше 350 працівників, а щорічний оборот перевищує 1 млрд. грн. Основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля деталями та приладдям до автотранспортних засобів (код КВЕД 45.31). Додатковими видами діяльності є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71) та інші види діяльності.

Банківський рахунок ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» НОМЕР_1 було заблоковано АТ КБ «ПриватБанк» 29 вересня 2025 року на підставі рішення ДСФМУ про зупинення видаткових фінансових операцій відповідно до частини третьої статті 23 Закону України № 361-ІХ. Відповідно до отриманих роз`яснень банку, рішення було ухвалено Державною службою фінансового моніторингу України, проте без зазначення причин або посилань на конкретні фінансові операції.

З 29 вересня 2025 року ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» позбавлено можливості розпоряджатися своїм майном. На арештованому рахунку НОМЕР_1 знаходяться власні кошти компанії в сумі понад 21 млн. грн, які не мають сумнівного походження.

Блокування коштів на банківському рахунку, а в подальшому його арешт відбувається у кризовий період для підприємства - внаслідок комбінованого обстрілу території України збройними силами російської федерації із застосуванням ракет та БПЛА 31 липня 2025 року було пошкоджено майно компанії, а саме внаслідок пожежі вщент згорів склад компанії у м. Київ, що призвело до втрати товарних залишків на понад 35 млн. грн. Таким чином, арешт коштів на основному банківському рахунку значно ускладнює відновлення компанії, яка безповоротно втратила значну частину свого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У частині 3 ст. 170 КПК України вказано, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України). Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 98 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025 року, арешт на майно накладавсь з метою збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді вбачається, що Печерською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001078 від 20.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189 КК України. Досудове розслідування здійснюється слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактом злочинної діяльності групи осіб, зокрема, що полягала у заволодінні, привласненні грошових коштів в умовах дії воєнного стану, держаних та комунальних підприємств, установ та організацій під час виконання укладених договорів з підконтрольними вказаній групі осіб суб`єктами господарської діяльності реального сектору економіки за завищеними цінами за результатами проведених публічних закупівель, та подальшим виведенням отриманих грошових коштів у тіньовий сектор економіки шляхом їх перерахування на банківські рахунки суб`єктів господарської діяльності з ознаками «фіктивності» за удаваними правочинами, які перебували під контролем зазначеної групи осіб, з метою подальшої легалізації (відмивання) майна одержаного злочинним шляхом.

Крім того, зазначена група осіб налагодила діяльність протиправного механізму направленого на систематичне, умисне ухилення від сплати податків, шляхом невнесення до податкових декларацій низки підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, зокрема, ТОВ « ІМПОРТ СТАРТ ПЛЮС » ( ) відомостей про суми отриманих грошових коштів від продажу ввезеного (імпортованого) на митну територію України товару на користь контрагентів-покупців, що призвело до ненадходження до Державного бюджету коштів у вигляді податку на додану вартість на загальну суму 21 193 032 грн., зазначені грошові кошти в подальшому перераховувалися на банківські рахунки підконтрольних вказаній групі осіб суб`єктам господарської діяльності з ознаками «фіктивності» за удаваними правочинами з метою подальшої легалізації (відмивання) майна одержаного злочинним шляхом.

З поміж іншого, особи яких організатори злочинного механізму залучили до протиправної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, в умовах дії воєнного стану під приводом повернення грошових коштів отриманих від злочинної діяльності, вимагали та отримали від потерпілого грошові кошти, які останній перерахував на вказані ними банківські рахунки, при цьому утримуючи потерпілого проти його волі, чим фактично позбавили його волі.

ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» ніколи не мало жодних господарських операцій з ТОВ «ІМПОРТ СТАР ПЛЮС», не володіє інформацією щодо видів її діяльності, місцезнаходження та взагалі не знало про існування вказаної компанії. Аналогічно ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» не має ніякого відношення до осіб зазначених в ухвалі суду, яким повідомлено про підозру.

Серед згаданих в ухвалі Печерського районного суду м. Києва юридичних осіб ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» підтверджує товарні операції з контрагентами - ТОВ «ГАРАНТСПЕЦДЕТАЛЬ 23» () та ТОВ «ПРОЛЕНД 24» (). За ці реалізації товарів для вказаних юридичних осіб було нараховано та задекларовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість та сплачено податок на прибуток, а співпраця з ними підтверджується відповідними договорами та первинними бухгалтерськими документами.

З вказаного вбачається, що грошові кошти у безготівковій формі ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН», , що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», не можуть бути речовими доказами в кримінальному провадженні №0001078.

На сьогодні відсутні правові підстави для існування арешту, оскільки:

- ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» не є стороною кримінального провадження№0001078, не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого;

- кошти на арештованому рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 мають законне походження, що підтверджується фінансово-господарськими документами компанії;

- орган досудового розслідування не довів, що саме кошти на банківському рахунку ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» є речовими доказами, а посилання на наявну постанову прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 від 10.10.2025 року про визнання грошових коштів на вказаних рахунках речовими доказами в кримінальному провадженні №0001078 не доводить її обґрунтованість та відповідність частині п`ятій статті 110 КПК України;

- процесуальне рішення прокурора про визнання майна речовим доказом, зокрема коштів на банківському рахунку ТОВ «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН`в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , не може бути єдиною умовою для його арешту.

Отже, арешт майна не відповідає потребам досудового розслідування, розумності та співмірності обмеження права власності та завданням кримінального провадження, і грубо порушує права власника майна.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства. Окрім того, дані грошові кошти не індивідуалізовані, без конкретних родових ознак. Тобто, у даному випадку, прокурором порушено права осіб на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту рахунків заявника взагалі спростовується, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025 року у справі №757/50597/25-к, у рамках кримінального провадження №0001078 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025 року у справі №757/50597/25-к, у рамках кримінального провадження №0001078, на грошові кошти у безготівковій формі товариства з обмеженою відповідальністю «АДВАНСЕД ДІСТРІБ`ЮШН», , що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1