УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 січня 2026 року

м. Київ

справа № 386/1336/25

провадження № 51-46 ск 26

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 8 грудня 2025 року,

установила:

Як убачається з матеріалів за скаргою, слідчий суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області 30 жовтня 2025 року постановив ухвалу, якою, задовольнивши клопотання прокурора, продовжив ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів.

Таке рішення Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 8 грудня 2025 року залишив без змін.

ОСОБА_4 , не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, оскаржив її в касаційному порядку.

Перевіривши подану скаргу та копію судового рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частини 1, 2 ст. 1 КПК).

Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в установленому процесуальним законом порядку (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котрою визначено перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки за касаційною процедурою. Конкретне унормування предмета ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.

За правилами ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Отже, ураховуючи нормативне регулювання, оспорювана ухвала від 8 грудня 2025 року наразі не належить до предмета ревізії суду касаційної інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Тому необхідно відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .

Наведена позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду (наприклад, див. ухвали від 21 серпня, 18 вересня, 17 листопада 2025 року в справах № 757/12459/25-к, 757/36441/25-к, 761/18125/25).

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 8 грудня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3