УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 Справа №607/1053/26 Провадження №1-кс/607/605/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті скаргу ОСОБА_3 , на незаконне затримання ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2026 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою, в якій просить негайно звільнити ОСОБА_4 з під незаконного утримання.

ОСОБА_3 повідомила, що її чоловік - ОСОБА_4 орієнтовно з 16 год 16.01.2026 року незаконно утримується у ІНФОРМАЦІЯ_1 без жодного судового рішення або законного протоколу затримання (ст. 208 КПК України). Зокрема, близько 16 год. 16.01.2026 їй перетелефонував її чоловік ОСОБА_4 та повідомив про необхідність привезти в ІНФОРМАЦІЯ_2 усі його медичні документи, зокрема, виписки з лікарень, висновки лікарів, та повідомив, що більше зателефонувати не зможе, оскільки в нього забирають телефон та везуть ймовірно в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Надалі, будь-який зв?язок з ОСОБА_4 до даного часу за його номером телефону відсутній. При цьому, 16.01.2025 вона звернулася на лінію 102 та повідомила про зникнення чоловіка та його ймовірне незаконне утримання в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після прибуття працівників поліції нею було надано пояснення та складено протокол заяви про кримінальне правопорушенні. Однак, працівниками поліції, незважаючи на тривале позбавлення волі ОСОБА_4 , жодних дій з приводу встановлення обставин незаконного утримання не вчинено та будь-яких заходів для звільнення ОСОБА_4 не вжито. Надалі, вона телефонувала на гарячі лінії Міністерства оборони України за номерами телефонів - НОМЕР_1 та 1512, на урядову гарячу лінію Кабінету Міністрів України - 1545, де зареєстровано звернення КВ №19715082, а також повторно на 102, що підтверджується знімками екрану її телефона з зазначенням тривалості розмови, однак жодних заходів для поновлення порушених прав її чоловіка ОСОБА_4 вжито не було.

При відвідуванні нею ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 17 години 16.01.2026 біля вхідних воріт черговому даного ТЦК та СП, який назвався - ОСОБА_5 були передані копії медичних документів ОСОБА_4 . Привести ОСОБА_4 працівники ТЦК не погодились, тому поспілкуватись з чоловіком їй не вдалося. Також їй не відомо чи було передано її чоловіку ОСОБА_4 медичні документи, які підтверджують його незадовільний стан здоров?я, як особі, яку направлено на оцінювання ЕКОПФО для встановлення групи інвалідності, для їх врахування в разі проведення останньому ВЛК. Звертає увагу на те, що згідно з даними ОСОБА_6 дані ОСОБА_4 були оновлені, він не перебував у так званому «розшуку ТЦК та СП», підстав для його адміністративного чи іншого затримання не було.

При цьому, ОСОБА_4 протягом тривалого часу страждає на наступні захворювання: дегенеративно-дистрофічні захворювання хребта, розповсюджений остеохондроз шийного, грудного, поперекового відділу реба, спондилоартроз шийного відділу хребта, деформуючий спондильоз грудного та поперекового відділів хребта, лівобічний сколіоз грудного відділу хребта другої ступені, правобічний сколіоз шийного відділу хребта першої ступені, сплощений шиний лордоз, антилістез С4, С5 першого ступеня, ретролістез Сб першого ступеня, протрузії М/Х дисків C4-C5, C5-C6, C6-С7, L2-L3, L4-L5, L5-S1, стійкий помірно-виражений больовий синдром, ФНХ другого ступеня, хронічна лівобічна радикулопатія L5-S1 зі стійким нерізко вираженим больовим синдромом, стато-динамічними розладами, помірним парезом лівої стопи, фаза - загострення, рецидивуючий перебіг, вертеброгенного генезу Гіпертонічну хворобу першого ступеня, АГ І-П, помірний КВР, СНО, соматоформна вегетативна дисфункція. Виражені функціональні обмеження опорно-рухової системи внаслідок значного ураження структури шийного, грудного і поперекового відділів хребта та відповідних спинномозкових корінців з вираженими больовими та компресійно-корінцевими синдромами, що призводить до вираженого обмеження самообслуговування та мобільності та абсолютного обмеження працездатності. У зв?язку з зазначеними захворюваннями ОСОБА_4 протягом останнього часу неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема, з 02.09. по 09.09.2025 року у КНП «ТКНЛ №2», 01.10 по 15.10.2025 року у КНП «ТКНЛ №2», з 10.12 по 16.12.2025 року у КНІІ «ТКНЛ №2» та з 16.12.2025 по 08.01.2026 у КНП «ТОКЛ ТОР», що підтверджується відповідними виписками, які додаються. Крім того, після проведеного лікування та реабілітації, на даний час ОСОБА_4 лікуючим лікарем направлено на оцінювання експертної команди оцінювання повсякденного Функціонування (ЕКОПФО) для визначення групи інвалідності. Також вказала, що 17.01.2026 року ОСОБА_4 подзвонив їй із чужого телефона, оскільки його телефон йому не повертали, та повідомив, що його від вчора утримують в ІНФОРМАЦІЯ_1 на 5 поверсі в казармі при дуже низькій температурі повітря, без можливості обігріву, а також розповів про те, що його приковували наручниками до металевого ліжка, на якому йому було визначено місце. Тривале перебування при низькій температурі повітря без руху призводить до переохолодження, фізичного виснаження та зниження здатності до опору, а також погіршення й до того незадовільного стану здоров?я. Тому, вважає, що подібні дії мають ознаки катування. Такі дії працівників ТЦК та СП суперечать статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано право на свободу та особисту недоторканність, а будь-які можливості відновити права ОСОБА_4 , якого продовжують незаконно утримувати у неї відсутні.

У судове засідання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду не з`явилася, однак у телефонному режимі повідомила, що їде до м. Чорткова, оскільки їй зателефонували, що туди везуть її чоловіка ОСОБА_4 .

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого вбачається, що громадянин ОСОБА_4 станом на 19 січня 2026 року відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.01.2026 року №269 призваний на військову службу по мобілізації та зарахований в команду військової частини НОМЕР_2 .

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, оглянувши долучені матеріали, дійшов до наступних висновків.

Стаття 208 КПК України встановлює виключні випадки, за наявності яких уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як вбачається із отриманого повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , станом на час розгляду скарги, незаконно не утримується в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після завершення вчинення всіх необхідних дій ОСОБА_4 був призваний на військову службу по мобілізації та зарахований в команду військової частини НОМЕР_2 , що вказує на те, що останній не був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 чи іншими особами в результаті протиправних дій.

Працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до норм Положення № 154 від 23.02.2022 р. не є правоохоронними органами чи органами державної влади, на яких покладено функцію затримання чи утримання осіб під вартою, а також службові чи посадові особи не є уповноваженими особами, що уповноважені затримати особу в силу ст. 208 КПК України.

Аналіз статті 206 КПК України передбачає як незаконне затримання особи тримання особи під вартою, позбавлення свободи без судового рішення, або не звільнення під варти після внесення застави.

Призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України.

Даних щодо застосування до ОСОБА_4 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 незаконних методів слідчому судді не надано, а тому, в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконне затримання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1