Провадження №1-кс/523/1724/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 20.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000106 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 20.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000106 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Свою скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що 14.01.2026 року вона звернулась до ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області із заявою про залучення її до кримінального провадження №0000106 від 07.03.2024, як потерпілу.

23.01.2026 року скаржниця отримала у відділі поліції постанову про відмову у задоволенні заяви від 14.01.2026 року, а саме про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000106 від 07.03.2024. З вказаним рішенням дізнавача скаржник не згодна.

У скарзі скаржник просить скасувати прийняту дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою від 20.01.2026 року в межах кримінального провадження № 0000106 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України; заяву ОСОБА_3 про визнання її потерпілим у кримінальному провадженні0000106 від 07.03.2024, задовольнити.

В судове засідання скаржник не з`явилась була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги. Подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності.

В судове засідання дізнавач не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги. До суду подала заяву про розгляд скарги за її відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю. Дізнавач винесену постанову від 20.01.2026 року підтримала у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється

Оглянувши та дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000106 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

14.01.2026 року на адресу ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за вх. № Ф-1071 надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вона просить визнати її потерпілим у кримінальному провадженні №0000106 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

20.01.2026 року дізнавач СД ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 ..

В оскаржуваній постанові дізнавача про відмову у визнанні потерпілим від 20.01.2026 року зазначено, що в клопотанні ОСОБА_3 не надано документів, які б на даний час переконливо свідчили про те, що кримінальним правопорушенням, за ознаками ч. 4 ст. 357 КК України було завдано шкоду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, згідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи зі змісту ч.5 ст. 55, ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Вказана постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні не відповідає зазначеним вимогам, оскільки належним чином не обґрунтована та не вмотивована.

Разом з тим, з оскаржуваної постанови дізнавача не вбачається даних щодо проведення слідчих дій направлених на встановлення обставин про спричинення ОСОБА_3 відповідної шкоди.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У даному випадку саме на слідчого, прокурора покладається обов`язок, крім інших обставин, передбачених ст. 91 КПК України, встановити вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Оскаржувана постанова не містить посилань на докази і слідчі дії та їх результати, на підставі яких встановлено, що шкоду заявнику не заподіяно.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч.1 ст.55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.

Фактично відповідно до вищевказаних вимог ч. 5 ст. 55 КПК України у постанові не наведено достатніх мотивів прийняття саме такого рішення з його належним обґрунтуванням щодо порушеного заявником питання, яке він обґрунтовує відповідними судовими рішеннями.

Натомість, постанова містить загальні формулювання щодо відсутності підстав вважати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000106 від 07.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із відсутністю спричиненої останній шкоди, які належним чином не обґрунтовані з посиланням на здобуті під час розслідування докази та норми процесуального закону. Вищевказані питання фактично не знайшли свого вирішення у постанові слідчого і як результат - законодавча вимога щодо вмотивованості постанови слідчого при її винесенні не була дотримана в повній мірі, з огляду на те, що у такому рішенні не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у визнанні скаржника потерпілим.

Отже, дізнавачем при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані зазначені обставини, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявника, що не відповідає вимогам ст. ст. 55, 110 КПК України.

Доводи скаржника в поданій скарзі є обґрунтованими, а тому в даному випадку порушені процесуальні права підлягають захисту, а оскаржувана постанова у відмові визнання потерпілим підлягає скасуванню.

За таких умов, відсутні підстави вважати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 20.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000106 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, такою, що безумовно відповідає загальним засадам кримінального провадження, та іншим вимогам закону. Тому вказана постанова дізнавача підлягає скасуванню.

Стосовно висловленої у скарзі вимоги про задоволення заяви ОСОБА_3 про визнання її потерпілим у кримінальному провадженні № 0000106 від 07.03.2024 року, то слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність дізнавача. Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на етапі досудового розслідування, однак, не може переймати на себе функції слідства і дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), та не наділений повноваженнями зобов`язувати дізнавача задовольнити подане клопотання та визнавати певних осіб потерпілими у кримінальному провадженні, тому ця вимога скарги ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 26, 55, 110, 303-307, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 20.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000106 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 20.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000106 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У задоводенні скарги ОСОБА_3 в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1