Справа № 457/238/26
провадження №1-кп/457/58/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у м. Трускавці Львівської області у спрощеному провадженні без проведення засідання, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження №0000007 від 29.01.2026, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Грушів, Дрогобицького району, Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2026 приблизно о 10 годині 58 хвилин ОСОБА_2 , являючись охоронцем ТОВ «Сільпо-Фуд», перебуваючи на робочому місці у приміщенні супермаркету «Сільпо», що розташований на вулиці Стебницькій, 43а в місті Трускавці, Львівської області, маючи вільний доступ до металевої комірки для зберігання втрачених речей, дістав із неї гаманець, який був втрачений її власницею ОСОБА_3 приблизно в листопаді 2025 року та оглянувши його, виявив у ньому банківську карту № НОМЕР_1 імітовану АТ КБ «Приват Банк». В цей час, у ОСОБА_2 раптово виник умисел на викрадення офіційного документу, а саме банківської карти № НОМЕР_1 імітованої АТ КБ «Приват Банк», що належить ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що вищевказана банківська карта належить іншій особі та є офіційним документом, що використовується для доступу до чужого банківського рахунку, де зберігаються грошові кошти, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне викрадення офіційного документу, з метою подальшого використання для розрахунків за власні покупки, скориставшись тим, що власник платіжної карти ОСОБА_3 втратила її, переконавшись в тому, що за його діями ніхто з інших сторонніх осіб не спостерігає, викрав вищевказану банківську картку із гаманця останньої, та в подальшому зберігав при собі.

Надалі ОСОБА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел, та корисливий мотив, спрямований на викрадення офіційного документа (банківської картки) імітованої АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 , в період часу із 25.01.2026 по 26.01.2026 здійснював розрахунки вказаною картою у супермаркеті «Сільпо» в місті Трускавці на вулиці Стебницькій, 43а, шляхом безконтактного розрахунку за товар на загальну суму 331,61 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 , обвинувачується у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Суд зазначає, що разом із обвинувальним актом прокурор подав до суду заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини та надає добровільну згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначає встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000007 від 29.01.2026, враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав та не оспорює обставини встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто вчинення викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставини, що обтяжують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення та особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, психіатричної та наркологічної допомоги не отримує та не перебуває на відповідних обліках, раніше не судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових проступків, можливе при призначенні покарання у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 357 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 30.01.2026 у справі №457/159/26 необхідно скасувати.

Судові витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речовий доказ - банківську карту АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 - повернути потерпілій ОСОБА_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 30.01.2026 у справі №457/159/26.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1