Провадження № 1-кс/202/8595/2025
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000376 від 24.09.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 322 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000376 від 24.09.2025 року.

В своєму клопотанні слідчий, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 19.11.2025 року в ході проведення особистого обшуку

ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: грошові кошти у розмірі 83000 гривень, які поміщено до полімерного сейф пакету NPU1508722; мобільний телефон «Iphone 17 Pro» та мобільний телефон «Samsung», які поміщено до полімерного сейф пакету NPU 1508723.

Слідчий, прокурор та власник майна в судове засідання не прибули, в матеріалах клопотання наявна заява слідчого про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000376 від 24.09.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 322 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, о 15 годині 35 хвилин 19.11.2025 року затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здійснено його особистий обшук в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти у розмірі 83000 гривень, які поміщено до полімерного сейф пакету NPU1508722; мобільний телефон Iphone 17 Proта мобільний телефон Samsung, які поміщено до полімерного сейф пакету NPU1508723; дозвіл на зброю № НОМЕР_1 та предмет схожий на пістолет «ПМ» Клік 26/53 та 7 набоїв, які поміщено до полімерного сейф пакету NPU1508724.

Постановою слідчого від 19 листопада 2025 року майно, вилучене 19.11.2025 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000376.

20.11.2025 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На даній стадії досудового розслідування є наявність достатніх підстав вважати, що майно, вилучене 19.11.2025 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому дане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна, згідно ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Отже, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, та з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на майно, вилучене 19.11.2025 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки воно має важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та є доказами, за допомогою яких можливо встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, а не застосування цього заходу створить перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні № 0000376.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 167-168, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000376 від 24.09.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 322 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони будь-яким особам права відчуження, розпорядження та користування, на майно, вилучене 19.11.2025 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і, а саме:

- грошові кошти у розмірі 83000 гривень, що поміщені до полімерного сейф пакету NPU1508722;

- мобільний телефон «Iphone 17 Pro», мобільний телефон «Samsung», що поміщені до полімерного сейф пакету NPU 1508723.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1