справа № 619/2414/25
провадження № 1-кп/619/376/25
ВИРОК

іменем України

12 грудня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000244 від 09.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, лікаря медпункту військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2024 №347 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_8 було призначено на посаду лікаря медичного пункту військової частини НОМЕР_2 .

08.03.2024 військовослужбовці в/ч НОМЕР_3 Збройних Сил України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходились у пункті тимчасової дислокації за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 22.00 години ОСОБА_6 та ОСОБА_9 знаходились на місцях відпочинку за вищевказаною адресою. ОСОБА_8 , діючи на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з надуманих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, в тому числі у виді умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині та свідомо припускаючи їх настання, із закріпленої за ним згідно накладної № 470 від 11.12.2024 вогнепальної зброї, а саме пістолету Макарова серії НОМЕР_4 , з метою залякування та пригнічення волі до опору здійснив один постріл в бік ОСОБА_10 , після чого останній намагався залишити дану кімнату. Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, направлені на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_8 здійснив ще три постріли в бік ОСОБА_10 , два з яких влучили в останнього. На вказані події відреагував військовослужбовець ОСОБА_9 , який знаходився у сусідній кімнаті та наказав ОСОБА_8 віддати зброю, що останній і зробив та самостійно припинив свої протиправні дії, направлені на позбавлення життя іншої людини. Після чого ОСОБА_9 негайно надав ОСОБА_11 першу медичну допомогу та терміново доставив його до медичного закладу. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-535/2025 від 09 квітня 2025 року були спричинені такі тілесні ушкодження: вогнепальне непроникаюче поранення грудної клітини, поперекової ділянки та правої ноги з наявністю стороннього тіла в м?яких тканинах правого стегна. Ці ушкодження виникли від дії вогнепальної зброї, та могли бути отримані не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи. За ступенем тяжкості вогнепальні непроникаючі поранення грудної клітини, поперекової ділянки та правої ноги з наявністю стороннього тіла в м?яких тканинах правого стегна належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров?я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N? 6 МОЗ України від 17.01.95

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме для умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме надання потерпілому своєчасної першої медичної допомоги та екстреного доставлення його до медичного закладу.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково. Зазначив, що не заперечує обставин, які викладені прокурором в обвинувальному акті, проте не погоджується з твердженням про те, що він бажав позбавити життя ОСОБА_6 . Наголосив, що вбивати його не хотів. Надав пояснення, що він є мобілізованим, вже 8 місяців проходить військову службу. 3 місяці жив в місці дислокації, потерпілого знав три місяці, перебував з ним у дружніх стосунках. Вважає, що сталося це через його психічну та фізичну виснаженість, пригнічений психоемоційний стан. Зазначив, що напередодні він разом з ОСОБА_6 вживали алкогольні напої, згодом він заснув і йому примарилося, що ОСОБА_6 бажає заподіяти йому шкоду, він відчув загрозу від ОСОБА_6 , через що здійснив 4 постріли, перший попереджувальний в стіну, а три в ОСОБА_6 в лівий бік та по зовнішній частині стегна. Тривалість між пострілами була секунди. Розуміє, що на такій відстані як здійснювалися постріли він міг вбити ОСОБА_6 , проте вбивати його не хотів, бажав заподіяти шкоду здоровью ОСОБА_6 . Переконаний, що якщо б він не вживав алкоголь, цього б не сталося. Шкодує про вчинене.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість у повному обсязі пред`явленого обвинувачення підтвердилась наступними доказами, дослідженими судом у судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілого, який в судовому засіданні пояснив, що перебуваючи у місці дислокації за адресою: АДРЕСА_2 , увечері ліг спати, згодом почув звук патроника, відкрив очі та побачив ОСОБА_8 , який наставив на потерпілого пістолет і сказав: Я тебе зараз завалю і здійснив постріли в ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 намагаючись втекти від ОСОБА_8 почав виповзати з кімнати ОСОБА_8 здійснив ще раз постріл в спину. Потім прокинувся ОСОБА_9 , який спав у сусідній кімнаті, забрав у ОСОБА_8 пістолет та почав надавати ОСОБА_6 допомогу. Після чого ОСОБА_8 сказав ОСОБА_6 : Не бійся, я вже чипати тебе не буду. При цьому ОСОБА_6 пояснив, що не перебував із ОСОБА_8 у неприязненных стосунках, конфліктів у них не було, підстав для такої поведінки ОСОБА_8 не було. Зазначив, що зазвичай ОСОБА_8 був спокійною, нормальною людиною. Вважає, що ОСОБА_8 вчинив так через надмірне вживання алкоголю;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що він не був знайомий з ОСОБА_8 , а з потерпілим ОСОБА_6 був знайомий. 08.03.2025 ОСОБА_9 йому повідомив про стрілянину. Коли свідок приїхав ОСОБА_8 лежав на ліжку. Бачив сліди крові. На запитання чому виник конфлікт, ОСОБА_8 відмовився говорити. У смітнику була пляшка з-під алкоголю. На підлозі лежали гільзи.

- змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000244 від 09.03.2025, відповідно до якого внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_8 , за фактом того, що 08.03.2025, приблизно о 22 год. 00 хв., військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем тимчасової дислокації військовослужбовців, здійснив чотири постріли із закріпленого за ним пістолету Макарова у військовослужбовця ОСОБА_6 , чим вчинив замах на вбивство останнього (а.с. 92 т. 1).

- протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 09.03.2025, згідно з яким - затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 00:10 год 09.03.2025, за адресою: АДРЕСА_2 у присутності понятих: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (т.1 а.с.125-128);

- відомостями протоколу огляду місця події від 09.03.2025 та фототаблицею до нього, проведеного на території подвір`я та будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено: 1) виріз тканини зі спального ліжка з нашаруванням речовини бурого кольору у кімнаті №2 до паперового конверту НПУ; 2) змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з поверхні підлоги у кімнаті №3 - до паперового конверту НПУ; 3) виріз тканини з матрацу з нашаруванням речовини бурого кольору у кімнаті №3 - до паперового конверту НПУ; 4) предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, на підлозі в кімнаті №4- до паперового конверту НПУ; 5) предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, на підлозі в кімнаті № 4 - до паперового конверту НПУ; 6) два змиви на ватні палички з поверхні скляної пляшки у кімнаті №4 - до паперового конверту НПУ; 7) пістолет Макарова у напіврозібраному стані (відокремлений затвор та магазин), з маркуванням №СН 4444,1971) -до паперового конверту НПУ; 8) предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, на підлозі в кімнаті №4 - до паперового конверту НПУ; 9) металевий предмет, зовні схожий на кулю на підлозі в кімнаті №4 - до паперового конверту НПУ; 10) предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, з ящика на підлозі в кімнаті №4 - до паперового конверту НПУ; 11) три сліди папілярних візерунків на 3 відрізках липкої стрічки (т. 1 а.с. 101-122);

- накладною (вимогою) № 470, з якої вбачається, що 11.12.2024 солдат ОСОБА_15 передав: на підставі «Заявки відповідального одержувача» ст. лейтенанта ОСОБА_16 , який прийняв МВ, а саме військове майно: АКС-74 1757801-82, ІІ категорії (т. 1 а.с. 123);

- консультаційним висновком № 5528 від 09.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_6 , 1979 р.н., старший сержант військової частини НОМЕР_1 має діагноз: поєднане вогнепальне осколкове поранення грудей, поперекової ділянки, кінцівок (08.03.2025), сліпе непроникаюче поранення грудної клітки справа з переломом 10 ребра справа, дотичне поранення м`яких тканин правого стегна, сліпе непроникаюче поранення поперекової ділянки справа, сліпе поранення правого стегна з дірчатим переломом клубової кістки, крайовим переломом голівки стегнової кістки з наявністю стороннього тіла внутрішньосуглобово. Рекомендація: направляється для подальшого обстеження та лікування до КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» (т.1 а.с. 124);

- постановою слідчого СВ ВП №3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_17 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 09.03.2025, а саме: светра із зображенням ліній темно синього та чорних кольорів, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ з пояснювальними написами та підписаними понятими (т. 1 а.с. 129-130);

- постановою слідчого СВ ВП №3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_17 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 09.03.2025, а саме: виріз тканини зі спального ліжка з нашаруванням речовини бурого кольору у кімнаті №2 до паперового конверту НПУ; 2) змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з поверхні підлоги у кімнаті №3 - до паперового конверту НПУ; 3) виріз тканини з матрацу з нашаруванням речовини бурого кольору у кімнаті №3 - до паперового конверту НПУ; 4) предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, на підлозі в кімнаті №4- до паперового конверту НПУ; 5) предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, на підлозі в кімнаті № 4 - до паперового конверту НПУ; 6) два змиви на ватні палички з поверхні скляної пляшки у кімнаті №4 - до паперового конверту НПУ; 7) пістолет Макарова у напіврозібраному стані (відокремлений затвор та магазин), з маркуванням №СН 4444,1971) -до паперового конверту НПУ; 8) предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, на підлозі в кімнаті №4 - до паперового конверту НПУ; 9) металевий предмет, зовні схожий на кулю на підлозі в кімнаті №4 - до паперового конверту НПУ; 10) предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, з ящика на підлозі в кімнаті №4 - до паперового конверту НПУ; 11) три сліди папілярних візерунків на 3 відрізках липкої стрічки(т. 1 а.с. 132-133);

- випискою №207 від 09.03.2025 із медичної карти КНП ХОР «ОКНЛ» відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння амбулаторного (стаціонарного) хворого у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено (т. 1 а.с. 156);

- висновком експерта № 14-12/815-Дм/25 від 14.03.2025, за результатами судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів встановлено, що на фрагменті тканини зі спального мішка (об`єкт №1), вилученого під час огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В (т. 1 а.с. 207-209);

- висновком експерта № 14-12/814-Дм/25 від 14.03.2025, за результатами судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів встановлено, що на фрагменті тканини з матрацу дивану з кімнати №3 (об`єкт №1), вилученого під час огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В (т. 1 а.с. 210-212);

- висновком експерта № 14-12/816-Дм/25 від 14.03.2025, за результатами судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів встановлено, що в змиві з підлоги кімнати №3 (об`єкт №1), вилученому на марлевий тампон 09 березня 2025 року в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В (т. 1 а.с. 213-215);

- квитанцією № 356 на прийняту зброю та б/п по кримінальной справі №0000244, прийнято від ст. слідчого СВ ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 : зброя : ПМ, калібр 9 мм, серія СН, №4444, 1971 року випуску, справну, набої гільз з патрон 4 шт., 2 кулі, 4 патрони - прийняв пол. З ОРДО ВП № 3 ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 134,135);

- висновком експерта № СЕ-19/121-25/7047-Д від 23.03.2025, за результатами судової дактилоскопічної експертизи встановлено, що в площині трьох відрізків липкої стрічки, наявні три сліди пальців рік. Три сліди пальців рук, розмірами 16х18 м (відкопійований на відрізок липкої стрічки розміром 38х56), 18х32 м (відкопійований на відрізок липкої стрічки розміром 38х55), 22х34 м (відкопійований на відрізок липкої стрічки розміром 38х56), придатні для проведення по ним порівняльного дослідження (для ідентифікації за ними осіб). Три сліди пальців рук, розмірами 16х18 м (відкопійований на відрізок липкої стрічки розміром 38х56), 18х32 м (відкопійований на відрізок липкої стрічки розміром 38х55), 22х34 м (відкопійований на відрізок липкої стрічки розміром 38х56), придатні для проведення по ним порівняльного дослідження (для ідентифікації за ними осіб), залишені не гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », а іншою особою (особами) (т. 1 а.с. 174-182);

- висновком експерта № 09-535/2025 від 25.03.2025, за результатами судово-медичного експертизи у громадянина ОСОБА_6 мають місце наступні тілесні ушкодження: вогнепальні непроникаючі поранення грудної клітини, поперекової ділянки та правої ноги з наявністю стороннього тіла в м`яких тканинах правого стегна. Ці ушкодження виникли від дії вогнепальної зброї, та могли бути отримані не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи. За ступенем тяжкості: вогнепальні непроникаючі поранення грудної клітини, поперекової ділянки та правої ноги з наявністю стороннього тіла в м`яких тканинах правого стегна належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. №Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.95. Більш конкретно судити про пошкодження правого кульшового суглобу, що сталося в результаті поранення правого стегна можна буде після надання медичної документації в повному обсязі, та подальшого обстеження потерпілого в медичному закладі належного профілю (т. 1 а.с. 222-223);

- висновком експерта № 14-12/934-Дм/25 від 26.03.2025, за результатами судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів встановлено, що «в змиві з підлоги кімнати №3 (об`єкт №1), вилученому на марлевий тампон 09 березня 2025 року в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В». Походження даної крові від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виключається, оскільки, згідно довідки, виданої хірургічним відділення КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня від 25.03.2025 №1297, його група крові-А(ІІ) (т. 1 а.с. 216-217);

- висновком експерта № 14-12/933-Дм/25 від 26.03.2025, за результатами судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів встановлено, що «на фрагменті тканини зі спального мішка (об`єкт №1), вилученого під час огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В». Походження даної крові від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виключається, оскільки, згідно довідки №1297 від 25.03.2025, виданої хірургічним відділення КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня, група його крові-АB(ІІ) (т. 1 а.с. 218-219);

- висновком експерта № 14-12/935-Дм/25 від 26.03.2025, за результатами судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів встановлено, що «на фрагменті тканини з матрацу дивану з кімнати №3 (об`єкт №1), вилученого під час огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В». Походження даної крові від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виключається, оскільки, згідно завіреної ксерокопії довідки №1297 від 25.03.2025, виданої хірургічним відділення КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня, група його крові-АB(ІІ) (т. 1 а.с. 220-221);

- висновком експерта № СЕ-19/121-25/6862-ФХВР від 27.03.2025, за результатами судової вибухово-технічної експертизи встановлено, що на наданому на дослідження об`єкті (светрі) слідів продуктів пострілу не виявлено (т. 1 а.с. 183-188);

- висновком експерта № СЕ-19/121-25/6864-ФХВР від 27.03.2025, за результатами судової вибухово-технічної експертизи встановлено, що на наданому на дослідження об`єкті (зрізів нігтьових пластин ОСОБА_8 ) слідів продуктів пострілу не виявлено (т.1 а.с. 189-194);

- висновком експерта № СЕ-19/121-25/6865-ФХВР від 27.03.2025, за результатами судової вибухово-технічної експертизи встановлено, що на наданому на дослідження об`єкті (змиві з лівої руки ОСОБА_8 ) слідів продуктів пострілу не виявлено ( т. 1 а.с. 195-200);

- висновком експерта № СЕ-19/121-25/6863-ФХВР від 27.03.2025, за результатами судової вибухово-технічної експертизи встановлено, що на наданому на дослідження об`єкті (змиві з правої руки ОСОБА_8 ) слідів продуктів пострілу не виявлено (т. 1 а.с. 201-206);

- висновком експерта № СЕ-19/121-25/7068-БД від 02.04.2025, за результатами судово-балістичної експертизи встановлено, що наданий на дослідження пістолет є бойовою нарізною вогнепальною зброєю- самозарядним пістолетом моделі «ПМ» калібру 9 мм (9х18 ПМ), заводські серія та номер НОМЕР_5 , 1971 р.в., наданий пістолет придатний до стрільби. Представлені 4 гільзи та 1 куля були відстріляні з наданого для дослідження бойового пістолета «ПМ» калібру 9 мм (9х18 ПМ), 1971 року виготовлення, заводські серія та номер СН-4444 (т. 1 а.с. 157-166);

- висновком експерта № СЕ-19/121-25/8873-БД від 15.04.2025, за результатами судової експертизи зброї встановлено, що надана на дослідження 1 куля патрону була вистріляна з наданого пістолета системи Макарова, калібру 9 мм, заводська серія/номер « НОМЕР_5 », 1971 року виготовлення (т. 1 а.с. 167-173);

- висновком судово-психіатричного експерта № 263 від 14.04.2025, у якому зазначено, що ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, який відповідає правопорушенню, ОСОБА_8 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.с. 224-227);

- довідкою КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» Харківської обласної ради № 1297 від 25.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_6 , 1979 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться на лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» Харківської обласної ради з 09.03.2025 по теперішній час. Діагноз: поєднане ВОСП грудної клітки, поперекової ділянки, правої нижньої кінцівка від 08.03.2025, непроникаюче ВОСП грудної клітки справа, ВОДП с/3 правого стегна з наявністю стороннього тіла м`яких тканин, ВОСП поперекової ділянки справа. 13.03.2025 ОСОБА_6 проведено операцію: артротомія, ревізія правого кульшового суглобу, видалення стороннього тіла (схожого на кулю), дебрідмент правого кульшового суглобу (т. 1 а.с. 145);

- військовим квитком серії НОМЕР_6 ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 146-149);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2025 за участю свідка ОСОБА_9 в присутності понятих: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , до якого долучено флеш-накопичувач з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 від 26.04.2025 (т. 1 а.с. 228-231);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.04.2025 за участю потерпілого ОСОБА_6 в присутності понятих: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , до якого долучено флеш-накопичувач з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 29.04.2025 (т. 1 а.с. 232-235);

Суд, виходячи з принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів, передбачених ст. 22 КПК України, прийняв відмову сторони обвинувачення від допиту у судовому засіданні свідків обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ..

За результатами аналізу наведених доказів в сукупності, які є належними, допустимими та достатніми для доведення висунутого обвинувачення, суд дійшов висновку, що обвинувачений розумів можливі наслідки своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали, та бажав їх настання, його дії носили цілеспрямований характер, що свідчить про направленість умислу на позбавлення життя ОСОБА_6 .

Із системного аналізу кримінального закону вбачається, що умисне вбивство (ст.115 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Згідно з ч 2 ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

ОСОБА_8 використав проти потерпілого бойову вогнепальну зброю, здійснював постріли з невеликої відстані, здійснив 4 постріли протягом декількох секунд; один з пострілів влучив в грудину клітину потерпілого, що свідчить про його намір саме вбити потерпілого.

Його пояснення про те, що злочин було вчинено через те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, судом не може бути визнана обставиною, яка його виправдовує.

Враховуючи встановлені під час розгляду кримінального провадження обставини, характер і локалізацію поранень спричинених ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 , їх спрямованість, кількість, спосіб вчинення, знаряддя яким їх було заподіяно, причини недоведення злочину до кінця, а саме опір потерпілого та припинення злочинних дій ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , суд вважає доведеним наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 прямого умислу на протиправне позбавлення життя потерпілого, що виник на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до останнього.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані у справі докази, судом не вбачаються.

Обставиною, що пом`якшує покарання судом визнається - щире каяття, визнання цивільного позову у повному обсязі.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості винного.

Справедливість розглядається як рівновага між вчиненим кримінальним правопорушенням (злочином) і наслідками для особи, що вчинила це діяння, тобто між вчинком і покаранням за цей вчинок.

Справедливість покарання законодавець пов`язує не тільки з даними про особу винуватця, пом`якшуючими обставинами та класифікацією злочинів (ст. 12 КК), а й з обставинами кримінального провадження і суспільною небезпечністю конкретних діянь, а також із метою попередження вчинення засудженим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з його класифікації, що передбачена нормами ст. 12 КК України, а також особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб та стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

ОСОБА_8 , враховуючи положення ст. 12 КК України вчинив особливо тяжкий умисний злочин.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, одружений, є військовослужбовцем Збройних Сил України, є лікарем медпункту військової частини НОМЕР_1 , з грудня 2024 року по березень 2025 року брав безпосередню участь у бойових діях, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.200 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання, крім того вимогами ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи вимоги ст. 68 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Підстав для застосовування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Вирішення цивільного позову.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь 326 820, 00 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 326 820, 00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, посилається на те, що вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілому завдано моральну шкоду, що полягає у моральних стражданнях, у зв`язку з пораненням та втратою правого кульшового суглобу, він має порушення статики та ходи, внаслідок чого не здатний пересуватися без використання сторонніх засобів-милиць, ходунків. Його здатність до самообслуговування суттєво обмежена, а тому він постійно потребує сторонньої допомоги, що викликає у нього почуття залежності та безпорадності, а також змушений докладати значних зусиль для організації свого життя, що негативно впливає на психоемоційний стан та спричиняє необхідність понесення додаткових витрат, пов`язаних, зокрема з отриманням ним догляду. Потерпілого турбують постійний фізичний біль, спричинений ушкодженням здоров`я, душевні страждання та переживання внаслідок протиправних дій стосовно нього зі сторони ОСОБА_8 , невизначеність щодо його майбутнього, зокрема щодо відновлення статики та ходи, можливості самостійного пересування та подальшого проходження військової служби та, як наслідок ймовірна втрата постійного доходу, на фоні необхідності проведення дороговартісного та складного лікування, яке супроводжується фізичним болем, спричинюють постійне відчуття тривоги, страху та пригнічення.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали позов, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення цивільного позову.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні позов, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За правилами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, визначених ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Водночас, згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України саме судом визначається розмір грошового відшкодування моральної шкоди. При цьому законодавець встановлює лише загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні цього питання, а саме залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; з дотриманням вимог розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Щодо обґрунтованості позову потерпілого, суд виходить з того, що факт заподіяння шкоди є доведеним і очевидним, оскільки являється наслідком протиправних дій з боку обвинуваченого, якого суд визнав винним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди у повному обсязі, що буде відповідати засадам виваженості, справедливості та розумності.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди, слід зазначити, що розмір матеріальної шкоди має бути доведений належними й допустимими доказами у справі.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, встановлений причинно-наслідковий зв`язок між кримінальними протиправними діями та завданням потерпілому матеріальної шкоди.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста ортопеда травматолога Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня Святого Пантелеймона» Сумської міської ради від 17.04.2025 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рекомендовано ендопротезування правого кульшового суглобу .

Згідно з рахунком на оплату № 104 від 28 квітня 2025 року ендопротезування кульшового суглоба становить: 49 000, 00 грн, передопераційне обстеження 11 000, 00 грн, загальна сума 60 000, 00 грн.

Згідно з рахунком на оплату № 19 від 28 квітня 2025 року комплектуючі до тотального ендопротезування кульшового суглобу становить 266 820, 00 грн. Загальна вартість ендопротезування правого кульшового суглобу, тобто розмір матеріальної шкоди складає 326 820, 00 грн.

Таким чином, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди обгрунтовані, доведені та є такими, що підлягають задоволенню.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалами слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 11.03.2025 (справа №619/1384/25, провадження № 1-кс/619/236/25 та №619/1384/25, провадження №1-кс/619/237/25), накладено арешт на вилучене майно.

Враховуючи, що підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 КПК України для продовження існування арешту відсутні, то накладений арешт підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати із залученням експерта.

Частиною 5 ст. 72 КК України встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до протоколу затримання особи, ОСОБА_8 затриманий 9 березня 2025 року та згідно з ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.03.2025 щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Враховуючи, що судом призначається покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили, залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зарахувавши до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.03.2025 року, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Керуючись ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 09.03.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме з 09.03.2025 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за залучення експерта у проведенні:

-судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/7068-БЛ від 02.04.2025 9 550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 80 копійок;

-судово- балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/8873-БЛ від 15.04.2025 3 565 ( три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок;

-судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7047-Д від 27.03.2025 4 377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) гривень 45 копійок;

-судово-вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/121-25/6862-ФХВР від 27.03.2025 3 183 (три тисячі триста сімдесят сім) гривень 60 копійок;

-судово-вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/121-25/6864-ФХВР від 27.03.2025 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок;

-судово-вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/121-25/6865-ФХВР від 27.03.2025 3 183 (три тисячі сито вісімдесят три) гривні 60 копійок;

-судово-вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/121-25/6863-ФХВР від 27.03.2025 3 183 (три тисячі сито вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 326 820 (триста двадцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок, на відшкодування матеріальної шкоди - 326 820 (триста двадцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок.

Скасувати арешти, накладені ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 11 березня 2025 року у справі 619/1384/25, провадження № 1-кс/619/236/25 та №619/1384/25, провадження №1-кс/619/237/25, .після набрання вироком законної сили.

Речові докази: -виріз тканини зі спального ліжка з нашаруванням речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з поверхні підлоги, виріз тканини з матрацу з нашаруванням речовини бурого кольору, предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, два змиви на ватні палички з поверхні скляної пляшки, предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, металевий предмет, ззовні схожий на кулю, предмет, зовні схожий на гільзу з пробитим капсулем, 3 (три) сліди папілярних візерунків на 3 (три) відрізках ліпкої стрічки, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - знищити. Светр із зображенням ліній темно-синього та чорних кольорів, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ з пояснювальними написами та підписами понятих, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 .

Пістолет Макарова у напіврозібраному стані (відокремлений затвор та магазин), з маркуванням «СН 4444, 1971», який поміщено до паперового конверту НПУ - повернути власнику;

Флеш-накопичувач з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 26.04.2025 та флеш-накопичувач з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 29.04.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1