Єдиний унікальний № 501/5293/24
Провадження № 1-кп/501/18/25
УХВАЛА

18 листопада 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000323 від 06.04.2018

Прокурор ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_4

Обвинувачена:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Петрівка, Кодимського району Одеської області, громадянка України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191КК України,

Суть питання, що вирішується

Захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Прокурор підтримав клопотання, зазначивши, що відсутні відомості про ухилення обвинуваченої від слідства чи суду, або ж про вчинення нею нового кримінального правопорушення, судові витрати відсутні, а цивільний позов необхідно залишити без розгляду.

Встановлені судом обставини

Відповідно до зміненого обвинувачення, обвинувального акту, погодженого першим заступником керівника Одеської обласної прокуратури 26.06.2025 р., у лютому 2014 року, більш точна дата невстановлена, організатор злочинного угруповання Особа-1 (обвинувальний акт стосовно якого розглядається судом), діючи на виконання відведеної йому ролі, з метою незаконного заволодіння бюджетними грошовими коштами, запропонував ОСОБА_5 надати свої персональні данні для пособництва у заволодінні грошовими коштами, які виділяються з державного бюджету в якості державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

При цьому, Особа-1 повідомив ОСОБА_5 про те, що у неї відсутні законні підстави для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що визначені Постановою КМУ від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (далі Постанова), однак, у разі надання її згоди на участь у даній злочинній діяльності та сплати йому незаконної винагороди у розмірі 50% від нарахованих сум соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, він забезпечить оформлення та нарахування такої допомоги. При цьому, ОСОБА_5 не була обізнана про структуру злочинного угруповання, план та функції учасників організованої групи, очолюваної Особа-1 та не входила до неї.

Разом з цим, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про відсутність у неї законних підстав для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою пособництва у привласнені грошових коштів державного бюджету, погодилась на пропозицію та умови останнього.

Далі, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у лютому 2014 року, під час зустрічі з Особа-1, надала останньому копії паспорту, ІПН, свідоцтва про народження дітей тощо, які необхідні для проведення процедури нарахування соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а також номер особового карточного рахунку відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Продовжуючи діяти відповідно до плану злочинної діяльності, у лютому 2014 року, Особа-1, виконуючи роль керівника організованої групи, з метою створення підстав для нарахування соціальної допомоги ОСОБА_5 , передав надані нею копії особистих документів учасникам організованої групи Особа-2 і Особа-3 (обвинувальний акт стосовно яких розглядається судом), та надав вказівку здійснити реєстрацію ОСОБА_5 в базі АСОПД та провести нарахування їй грошових коштів в якості державної соціальної допомоги, яка передбачена Постановою.

Відповідно до злочинного плану в електрону базу АСОПД необхідно було внести неправдиві данні про те, що ОСОБА_5 нібито здійснювала звернення 10.02.2014, 30.09.2014, 31.03.2015, 01.04.2015, 14.09.2015, 01.09.2015 і 05.01.2016, з метою створення незаконного нарахування грошових коштів за минулий період з 01.01.2014 по 13.02.2016, а також створення нібито законних підстав для нарахування у подальшому вказаної державної соціальної допомоги.

З метою конспірації злочинної діяльності Особа-3 за погодженням з Особа-2 особову справу ОСОБА_5 не завели, необхідні процедури щодо перевірки наявності підстав для отримання ОСОБА_5 державної соціальної допомоги не виконали.

Після чого, Особа-3, і Особа-2 в період з 03.02.2014 по 01.06.2016, Особа-4 в період з 15.10.2015 по 01.06.2016 (обвинувальний акт стосовно якої розглядається судом)на виконання своєї злочинної ролі, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 не має права на призначення допомоги, так як її чоловік, за інформацією ЦЗ, на обліку не перебував, в порушення положень п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі Порядок), використовуючи персональні коди № 24, № 2, № 9 і № 11 та унікальні паролі доступу, закріплені за працівниками управління, надані їм учасником злочинної групи Особа-2, за погодженням і у співучасті з останнім, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Овідіопольської районної державної адміністрації, внесли в електрону базу АСОПД неправдиві відомості щодо ОСОБА_5 , чим створили умови для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, згідно з Порядком.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, Особа-4, Особа-3 і Особа-2, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до розробленого Особа-1 плану та розподілу ролей, зловживаючи своїм службовим становищем, знаходячись на своєму робочому місці в порушення Постанови, використовуючи персональні коди № 2, № 9, № 11 і № 24 та унікальні паролі доступу, закріплені за працівниками управління, надані їм учасником злочинної групи Особа-2, за погодженням і у співучасті з останнім, увійшли до електронної бази АСОПД та безпідставно здійснили нарахування грошових коштів ОСОБА_5 в якості державної соціальної допомоги, яка передбачена Постановою, а саме:

- 03.02.2014 за січень лютий 2014 року 324,98 грн.;

- 29.05.2014 за період з лютого по травень 2014 року 3 931,16 грн.;

- 01.06.2014 за червень 2014 року 982,90 грн.;

- 02.07.2014 за липень 2014 року 982,90 грн.;

- 13.12.2014 за вересень, жовтень, листопад 2014 року 4 285,11 грн.;

- 14.12.2014 за грудень 2014 року 1 428,37 грн.;

- 26.12.2014 за січень 2015 року 1 428,37 грн.;

- 02.02.2015 за лютий 2015 року 1 428,37 грн.;

- 31.03.2015 за березень 2015 року 1 660,61 грн.;

- 02.04.2015 за квітень 2015 року 1 910,61 грн.;

- 29.04.2015 за травень 2015 року 1 910,61 грн.;

- 02.06.215 за червень 2015 року 1 910,61 грн.;

- 01.07.2015 за липень 2015 року 1 910,61 грн.;

- 02.08.2015 за серпень 2015 року 1 910,61 грн.;

- 18.09.2015 за вересень 2015 року 1 910,62 грн.;

- 02.10.2015 за вересень, жовтень 2015 року 2 546,31 грн.;

- 02.11.2015 за листопад 2015 року 2 228,46 грн.;

- 02.12.2015 за грудень 2015 року 2 228,46 грн.;

- 13.02.2016 за січень, лютий 2016 року 4 456,92 грн.;

- 29.02.2016 за березень 2016 року 2 228,46 грн.;

- 03.04.2016 за квітень 2016 року 2 228,46 грн.;

- 05.05.2016 за травень 2016 року 2 228,46 грн.;

- 01.06.2016 за червень 2016 року 2 228,46 грн.

Вказані грошові кошти на загальну суму 49 917 грн. 86 коп. перераховані з Державного бюджету соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на особистий рахунок ОСОБА_5 в ПАТ КБ «Приватбанк».

Після нарахування та отримання щомісячної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, ОСОБА_5 діючи з в якості пособника, в невстановлених досудовим розслідуванням місцях на території Овідіопольського району Одеської області, в невстановлені досудовим розслідуванням дати та час, при зустрічах з Особа-1 передавала йому половину отриманих в якості соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям коштів.

Після чого, Особа-1, відповідно до розробленого ним плану та функцій керівника організованої групи, розподіляв привласнені грошові кошти між всіма учасниками організованої групи.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України, а саме: пособництво у привласнені чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років передбачає санкція ч. 2 ст. 191 КК України

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч. 4 ст. 12 КК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Оскільки з дня вчинення, відповідно до обвинувачення, у період з 03.02.2014 по 01.06.2016 року, злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України, на момент розгляду клопотання минуло більше ніж п`ять років, обвинувачена не ухилялась від суду, прокурором не надано доказів про вчинення обвинуваченою нового злочину або ухилення від досудового розслідування, то обвинувачена має бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд враховує і погоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові другої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.01.2019 р. у справі № 185/442/16-к, відповідно до якого, за змістом ст. 129 КПК суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, натомість може бути переданий для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому цивільний позов необхідно залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 284, 372 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1