Справа №: 398/7321/25
провадження №: 1-кс/398/1910/25
УХВАЛА

Іменем України

"19" грудня 2025 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Олександрія клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2025 за №0001358, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2025 за №0001358, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначає, що на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 17.11.2025 справа №:398/7321/25 провадження №: 1-кс/398/1733/25, 17.12.2025 в період часу з 09 год 00 хв по 09 год 22 хв слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: системний блок QUBE чорного кольору, флеш-носій зеленого кольору, флеш-носій чорного кольору. Дані речі перебували в користуванні та належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , н.т. НОМЕР_1 .

Слідча подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Власник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За відсутності клопотань від учасників, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, надані слідчим в сукупності з іншими доказами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів наданих суду вбачається, що в провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0001358 від 16 серпня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України (а.с.4).

Згідно з копією протоколу обшуку від 17.12.2025 в період часу з 09:00 до 09:22 год., в м. Олександрія по вул. Бульварна, 10/4, було виявлено та вилучено: системний блок QUBE чорного кольору, флеш-носій зеленого кольору, флеш-носій чорного кольору (а.с.10-13).

Згідно з копією постанови слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 від 17 грудня 2025 року, вилучені в ході огляду місця події речі визнано речовими доказами (а.с.14-15).

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно зі ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку накладення арешту на зазначене у клопотанні майно обумовлене необхідністю встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також дане майно має доказове значення у кримінальному провадженні. Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, приймаючи до уваги, що не застосування арешту може призвести до знищення майна або розпорядження ним в інший спосіб, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на виявлені та вилучені речі під час проведення 17.12.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок QUBE чорного кольору, флеш-носій зеленого кольору, флеш-носій чорного кольору, котрі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження вищевказаним майном, до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, яке розглядається під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом; також мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, якщо доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1