Справа № 346/462/26
Провадження № 1-кс/346/132/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Коломийської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000075 від 02.02.2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, фахівця відділу управління поштоматів ТОВ Новобокс, на утриманні нікого не має, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років. Така підозра підтверджується: протоколами оглядів місця події, допиту свідка ОСОБА_7 від 03.02.2026 року, зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-,кінозйомки, відеозапису, огляду предмета (відеозапису), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2026 року приблизно о 13:20 год., у світлу пору доби, на сухому асфальтному дорожньому покритті, водій ОСОБА_5 , нехтуючи вимогами п.2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу, швидкість реакції та унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, керував автомобілем марки DACIA моделі DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався прямою ділянкою автомобільної дороги Т0905 зі сполученням Делятин-Раківчик, що в с. Іванівці, по вул. Центральна Коломийського району Івано-Франківської області, у напрямку до м. Надвірна Івано-Франківської області.

В цей час, цією ж смугою руху транспортних засобів по вул. Центральна в с. Іванівнці Коломийського району Івано-Франківської області по напрямку руху автомобіля марки DACIA, моделі DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у попутному із даним автомобілем напрямку, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

Крім цього, на правому узбіччі відносно руху даних транспортних засобів знаходилася група людей, серед яких стояв малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 .

При наближенні автомобіля марки DACIA, моделі DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , до автомобіля марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , останній проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити вище вказаний автомобіль марки ВАЗ 21099, який в той час знаходився по переду та на смузі його руху, не вибрав безпечної дистанції, не правильно оцінив дорожньо-транспортну ситуацію, яка склалася в той час, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля марки ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок даного зіткнення автомобіль марки ВАЗ 21099 під керуванням водія ОСОБА_7 виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де відбувся наїзд на малолітнього ОСОБА_8 . Після вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 на вище вказаному своєму автомобілі місце пригоди покинув.

При цьому, водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме:

п. 1.2., відповідно до якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 1.3., відповідно до якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 1.10 в частині терміну наведених у цих Правилах, а саме:

автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій);

безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

безпечна швидкість це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

видимість у напрямку руху максимальна відстань, на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, що дає змогу водієві орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру;

дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

маневрування (маневр) початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом;

небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися;

залишення місця дорожньо-транспортної пригоди дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу;

перешкода для руху нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9. відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 2.10., у відповідності до якого, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 13.1., відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки без зміщення, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення.

Крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий зазначає наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих (представників потерпілого), свідків та/чи експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Запобігти настанню вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, з огляду на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, особистого зобов`язання, застави, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу вимогу, а також невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного даним запобіжним заходам.

Тому слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибуття до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту та місця, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених підстав та просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вказане клопотання підтрималаи, оскільки вважає заявлені ризики обгрунтованими та доведеними.

Підозрюваний не заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Захисник не заперечив проти задоволення вказаного клопотання, однак, враховуючи, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштований просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, доходжу наступних висновків.

03.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченго ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, а також, що недостатнім є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обрання ж інших запобіжних заходів є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, і відповідних заяв до слідчого судді та органу досудового розслідування не поступало. Особисте зобов`язання також на думку слідчого судді в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Отже, в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до підозрюваного, враховуючи наведені у клопотанні ризики, особу підозрюваного, який є особою з інвалідністю ІІІ групи та раніше не судимий, офіційно працевлаштований, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаних ризиків, буде співмірним і доцільним в даному кримінальному провадженні,.

Крім того, на підозрюваного слід покласти і певні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 198, 309, 395 КПК України,-

у х в а л и в:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, тобто з 22:00 год. до 06:00 год., на строк 2 (два) місяці, тобто по 04 квітня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає виконанню Коломийським районним відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1