Номер провадження 1-кп/725/345/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості по кримінальному проваджені зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003430 від 16.10.2025 року, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_3 , яка здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0003430 від 16.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України на підставі постанови заступника керівника Окружної прокуратури міста Чернівці від 16.10.2025 про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинуваченим:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Івано-Франківськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичнопроживаючий за адресою АДРЕСА_2 , ізсередньоюспеціальноюосвітою, не працюючий, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2025 року близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на пероні залізничного вокзалу "станція Чернівці", що по вул. Вокзальна, 38, в м. Чернівці, де до нього підійшли працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 з працівником НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 , після чого пред`явили службові посвідчення та попросили надати документи, що посвідчують особу, останній почав втікати. В подальшому працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 з працівником НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 наздогнали та зупинили ОСОБА_5 для встановлення особи та перевірки документів. В цей час ОСОБА_5 нехтуючи законними вимогами вищевказаних осіб, демонструючи нахабне, зневажливе ставлення до громадського порядку та ігноруючи існуючих у суспільстві загально визнаних правил поведінки і моральності з метою грубого порушення громадського порядку усвідомлюючи, що його дії відбуваються в громадському місці в умовах очевидності для інших осіб, а також протиправний характер своїх дій, які супроводжувались особливою зухвалістю, умисно, протиправно дістав з правої кишені штанів та надалі застосував заздалегідь заготовлений спеціальний засіб (газовий балончик) сльозогінної та дратівливої дії «Кобра-1H», а сааме розпилив в область обличчя працівнику НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 та працівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 ..

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_5 , при невстановлених обставинах, точному місці та часі, але не пізніше 15.10.2025 придбав металеву сокиру чорного кольору. Тоді ж ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом, придбав, для використання у власних цілях, не маючи на це відповідного дозволу та почав незаконно носити при собі, зокрема, чим порушив вимоги Інструкції «Про порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристрої ввітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» (зі змінами), затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998. У подальшому, 16.10.2025 в період часу з 00:37 по 02:17 було проведено затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, під час оформлення якого із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст. 223, 236 КПК України було проведено обшук затриманого, під час якого було виявлено та вилучено сокиру чорного кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-25/12743-ХЗ від 16.10.2025 відноситься до холодної зброї рублячої дії, виготовлена промисловим способом.

Аналізуючи всі наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубее порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеза ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час судового засідання прокурором до суду подано угоду про визнання винуватості від 28.11.2025 року між прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_3 , яка здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0003430 від 16.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України на підставі постанови заступника керівника Окружної прокуратури міста Чернівці від 16.10.2025 про визначення групи прокурорів у данному кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншої сторони.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України. А саме, з урахуванням загальних засад призначення покарання, закріплених у ст. 65 КК України, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, наявності пом`якшуючих обставин, Сторони дійшли згоди, що за вчинення вказаного вище кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_5 , слід призначити покарання:

ч. 2 ст.263 КК України - 1 рік позбавлення волі;

ч.4 ст.296 КК України - 3 роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

Крім, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, обставин кримінального провадження, Сторони погоджуються на його звільненні від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України.

При цьому, Сторонам відомо, що згідно з ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років. Також у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, визначені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім того, суд може додатково покласти на засудженого обов`язки, визначені ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК Українищодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним із прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена судом.

Так, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як було встановлено судом, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, відноситься до не тяжких злочинів, ч. 4 ст. 296 КК України до тяжких злочинів, вчиненим правопорушенням шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України і зрозумів, роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Присутні в судовому засіданні прокурор та адвокат та потерпілі не заперечували проти затвердження угоди. При цьому, потерпілі ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 вказали що жодних претензій до ОСОБА_5 не мають.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, а також її щире каяття, беззастережне визнання ним своєї винуватості.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.100, ч.1 ст. 314, ч.4 ст.469, ст.ст. 472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474 та ст.475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2025 року між прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

зач. 2 ст.263 КК України 1(один) рік позбавлення волі;

за ч.4 ст.296 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на корись держави витрати за залучення експерта по справі в сумі 2 228 грн. 05 коп..

Речові докази:

Речі відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 17 жовтня 2025 року (Т.1 а.с. 120-121), які повернуті на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останньому;

Предмети відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 17 жовтня 2025 року (Т.1 а.с. 124-125), які здані до камери зберігання речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знищити;

Предмет до постанови про визнання речовими доказами від 22 жовтня 2025 року (Т.1 а.с. 137), який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останньому;

Предмет відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 22 жовтня 2025 року (Т.1 а.с. 148), який зданий до камери зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців ОСОБА_1