Справа № 229/565/18
Провадження № 1-в/211/264/25
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області подання начальника відділу №11 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецької області, громадянство України, освіта вища, одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

23 березня 2018 року вироком Дружківського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу №11 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернулась до Довгинцівського районного суду міста Кривий Ріг із поданням про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством відносно засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що згідно з вироком Дружківського міського суду Донецької області від 23.03.2018 року сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, становить 410 грн. 68 коп.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Таким чином, ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність якого законом усунена та згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Просить суд розглянути питання щодо приведення вироку Дружківського міського суду Донецької області від 23.03.2018 року у відповідність до діючого законодавства.

Засуджений ОСОБА_4 , його захисник, прокурор та представник органу пробації у судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч. 5 ст. 539 КПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, уважає, що подання начальника №11 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 539 КПК України, визначено, що питання, які виникають під час та після виконання Вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 23.03.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-1Х "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (надалі Закон №3886-1X). Відповідно до вказаного закону №3886-1X, ст. 51 КУпАП була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 К України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п. п. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01 січня 2017 року становить (1600х2) = 3200 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 23.03.2018 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме за вчинення крадіжки 10 жовтня 2017 року на загальну суму 410 грн. 68 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3200 грн. 00 коп.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими "за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності".

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 відповідно до вироку Дружківського міського суду Донецької області від 23 березня 2018 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки чужого майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-1X не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.1 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, подання начальника відділу №11 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу у країни про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-1X від 18.07.2024 р, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділу №11 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Дружківського міського суду Донецької області від 23.03.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 23.03.2018 року №1-кп/229/254/2018 (ЄУН 229/565/18) привести у відповідність до Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненим від відбування покарання у виді одного року позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1