У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000827 від 26.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком на 60 днів без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, прохали застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави. Вказували на таки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Сторона обвинувачення наполягала та тому, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та захисник просили у клопотанні відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Слідчими ВП № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000827 від 26.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2025 року, ОСОБА_6 у період часу з 07:00 год. по 11:30 год., в умовах дії правового режиму воєнного стану, введеного наказом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 зі змінами та доповненнями, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, переконавшись у відсутності свідків та очевидців його протиправної діяльності, проник до огородженої території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , перелізши через паркан. В подальшому, шляхом віджиму, зламав запираючий пристрій вікна та проник до будинку належному ОСОБА_7 , звідки таємно викрав: рожеву сумочку тканинну з ремінцем через плече з написом «EASYPAK» та рожевий гаманець з написом « ОСОБА_8 », в якому знаходилися грошові кошти в сумі 39 000 гривень; мобільний телефон марки «Iphone 7plus» в чохлі сірого кольору; павербанк бірюзового кольору «Solove» 20 000 mAh; дві гумові шини до автомобіля «BELSHINA» 175/70R13; куртку синю із вставками помаранчевого кольору та світловідбивачами; прикраси срібні, зокрема, сережки із зеленим каменем, сережка з чорним каменем; ланцюжок із камінням білого кольору; ланцюжок плетений; чотири підвіски, одна у вигляді риби, друга у вигляді зірки, третя у вигляді птаха, четверта у вигляді хреста, кожна з яких в обрамленні круглої форми, завдавши збитку на загальну суму 9 000 гривень.

Після цього, ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 48 000 гривень.

Окрім того, 26.10.2025 року, у період часу з 07:00 год. по 11:30 год., ОСОБА_6 , проникнувши на огороджену територію домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_2 , перелізши через паркан, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою незаконного безоплатного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом самовільного запуску двигуна ключем запалювання, який перебував в замку запалювання, запустив двигун автомобіля ВАЗ 21081 білого кольору, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 . Після цього, через відчинені ворота, залишив вказане домоволодіння, керуючи зазначеним автомобілем, разом із викраденими речами потерпілої, таким чином, здійснивши незаконне заволодіння транспортним засобом ВАЗ 21081, д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдав останній матеріального збитку на суму 30 000 гривень.

Того ж дня, близько 13:00 год. вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_6 було зупинено поліцейськими СРПП на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, неподалік повороту до сел. Селещина Полтавського району Полтавської області.

26.10.2025 року о 19.56 год. ОСОБА_6 затримано.

27.10.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозра за ч.4 ст. 186 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

Суд враховує при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, може вжити заходи для переховування від слідства та суду.

Підозрюваному відоме місце проживання потерпілої у кримінальному провадженні та її місце роботи, а тому є ризик незаконного впливу на неї.

Спосіб життя підозрюваного, а також поведінка останнього під час судового засідання, вказує на існування ризику того, що він буде ухилятись від явки до органу досудового розслідування та суду, іншим чином уникати відповідальності, приховувати будь-які інші сліди вчиненого кримінального правопорушення, впливати на свідків у провадженні.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 .

Не виключається, що підозрюваний ОСОБА_6 може й надалі продовжувати вчиняти злочинні дії, оскільки не має законних джерел для існування.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, то слідчий суддя вважає, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно визначати розмір застави, який повинен бути достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладеного на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки: зокрема: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З огляду на наявність вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного з наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу; домашній арешт - не можливо застосувати, оскільки враховуючи обставини кримінального правопорушення та зухвалість вчинення кримінальних правопорушень, його поведінку, яка їм передувала, визначають необхідність здійснення постійного візуального контролю за його поведінкою з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 24.12.2025 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 19.56 год. 26.10.2025 року.

Одночасно ОСОБА_6 , визначити запобіжний захід у вигляді застави в межах 35 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 105 980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці.

Виконання даної ухвали покласти на ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855, р/р UA0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу застава за ОСОБА_6 , № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Покласти на ОСОБА_6 ,у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1