УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року

м. Київ

справа № 759/29366/25

провадження № 51-99 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника Громадської організації «Центр захисту інвалідів» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2025 року про відмову у відкритті провадження,

установив:

26 грудня 2025 року суддя-доповідач Київського апеляційного суду, на підставі ст. 309 КПК України та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України постановив ухвалу, якою було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ГО «Центр захисту інвалідів», на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року.

Зазначеною ухвалою слідчого судді постановлено рішення, яким відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 24 листопада 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000384 від 31 березня 2021 року.

Не погодившись із ухвалою апеляційного суду, адвокат ОСОБА_4 подав касаційну скаргу. У касаційній скарзі він зазначає, що суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження формально послався на положення процесуального закону, не врахував конституційні гарантії на апеляційний перегляд рішення суду та загальні засади кримінального провадження, які гарантують право на оскарження рішень слідчого судді, передбачені ст. 7, 24 КПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження адвокату належить відмовити, з огляду на таке.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободправа на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Особливостями права на апеляційний перегляд судового рішення є те, що це право не є абсолютним, оскільки може бути обмежене відповідно до законодавства шляхом визначення кола питань, які виключаються з права на апеляційне оскарження, або чіткого визначення випадків, за яких таке право виникає.

Згідно зі ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 309 КПК України встановлює вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що 26 грудня 2025 року суддя-доповідач, перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги адвоката на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження. Мотивуючи своє рішення суддя зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді не входить до переліку ухвал, визначених у ст. 309 КПК України, які можуть бути переглянуті в апеляційному порядку. Також апеляційний суд зауважив, що в апеляційній скарзі відсутнє обґрунтування можливості прийняття до розгляду скарги, виходячи із загальних засад кримінального провадження та у провадженні не вбачається підстав для висновку про те, що слідчим суддею постановлена ухвала, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами. Тому, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на таке судове рішення слідчого судді.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду погоджується з мотивами наведеними в ухвалі апеляційного суду та вважає, що суддя-доповідач обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність вимог адвоката щодо можливості оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року.

Посилання адвоката на неправильне зазначення слідчим суддею в ухвалі про можливість апеляційного оскарження цього рішення немає правового значення, оскільки це лише допущена судом описка, яка не впливає на розширення переліку оскарження ухвали слідчого судді, що передбачений ст. 309 КПК України.

Зазначення правових позицій Касаційного кримінального суду щодо апеляційного оскарження ухвал слідчих суддів є безпідставним. Рішення наведені адвокатом не релевантні обставинам цього провадження.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Громадської організації «Центр захисту інвалідів» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2025 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3