Справа № 164/2684/25 Провадження №11-сс/802/709/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника власників майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000278 від 25 листопада 2025 року, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 в інтересах власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської областівід 16 грудня 2025 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

До Маневицького районного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000278 від 25.11.2025 року, про арешт майна, а саме: автомобіля марки "ЗІЛ 131", д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.05.2021 року належить ОСОБА_9 , жителю села Бережниця Камінь-Каширського району Волинської області, з навантаженою на йому лісопродукцією у вигляді колод дерев породи сосна в кількості 60 (шістдесяти) штук, які в подальшому поміщено на територію ВП № 1 (с-ще Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, товарно-транспортну накладну серії МОА № 609128 від 24.11.2025 року, яку поміщено до спецпакету №PSP1179589; ключ до вищеописаного транспортного засобу; слід протектора транспортного засобу, що відкопійовано з допомогою гіпсової суміші, після чого поміщено до картонної коробки, яка відповідно опечатана та підписана.

Свої вимоги слідчий обґрунтував тим, що 24.11.2025 року працівниками УКР ГУНП у Волинській області спільно з працівниками СКП ВП №1 (с-ще Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області було зупинено автомобіль марки "ЗІЛ", н.з. НОМЕР_1 , завантежений лісопродукцією у вигляді колод дерев породи сосна, під керуванням громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . При перевірці документації на лісопрордукцію виявлено не співпадіння з реально навантаженою лісопродукцією. Вважає, що вказане у клопотанні майно належать до речей, які можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської областівід 16.12.2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна.

Накладено арешт шляхом заборони володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном, а саме на: автомобіль марки "ЗІЛ 131", д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.05.2021 року належить ОСОБА_9 , жителю село Бережниця Камінь-Каширського району Волинської області, з навантаженою на йому лісопродукцією у вигляді колод дерев породи сосна в кількості 60 (шістдесяти) штук, які в подальшому поміщено на територію ВП № 1 (с-ще Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, товарно-транспортну накладну серії МОА № 609128 від 24.11.2025 року, яку поміщено до спецпакету №PSP1179589; ключ до вищеописаного транспортного засобу; слід протектора транспортного засобу, що відкопійовано з допомогою гіпсової суміші, після чого поміщено до картонної коробки, яка відповідно опечатана та підписана.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. В судовому засіданні прокурором ОСОБА_13 доведено обставини, визначені ч.3 ст.132 КПК України, ч.ч.1, 2 ст.170 КПК, ч.1 ст.173 КПК України, а тому є всі підстави для задоволення клопотання.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_9 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що всупереч вимогам ст.ст.170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням слідчий, прокурор та, накладаючи арешт на майно, слідчий суддя не вказав яким чином буде досягнута мета накладення арешту, як це визначено в ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежилися лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Просить ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 16.12.2025 року про арешт майна скасувати і постановити нову ухвалу, якою у задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.

В судове засідання не з`явилисявласники майна ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Учасники, які з`явилися в судове засідання не заперечували щодо слухання справи у відсутності власників майна, а тому апеляційний суд вирішує розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; думку представника власників майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який доводи апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення, відповідно до ст.370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна згідно з ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Як передбачено ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дані вимоги закону слідчим суддею при винесенні ухвали про накладення арешту на майно, були в повній мірі дотримані.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено наявність причин для накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має доказове значення у справі, є речовими доказами та предметами вчинення кримінального правопорушення, є необхідним для подальшого дослідження органами досудового розслідування, що доведено матеріалами кримінального провадження, а тому, з метою збереження речових доказів, оскільки майно, у вигляді вказаних речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тому на вказане майно слід накласти арешт, з забороною володіти, користування та розпорядження.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131-132, 170-173 КПК України наклав арешт на автомобіль, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження такого майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Доводи, що викладені в апеляційній скарзі висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

При апеляційному розгляді не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційних скарг.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_8 в інтересах власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської областівід 16 грудня 2025 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: