Номер провадження: 11-кп/813/1359/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000602, внесеному до ЄРДР 26 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ст.336, ч.3 ст.15, ч.1 ст.114-1 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про продовження застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 08 лютого 2026 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень, із покладенням обов`язків, у разі внесення застави, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд першої інстанції, врахував відомості про особу обвинуваченої, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та прийшов до висновку про те, що у вказаному провадженні продовжує існувати ризик, передбачений п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, а також вказав, що достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, буде визначення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, прокурор Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає зазначену ухвалу суду необґрунтованою з огляду на наступне:

- прокурор звертає увагу, що на стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, обвинувачена внесла заставу та була звільнена з під варти, водночас після направлення обвинувального акту до суду не з`являлась у зв`язку з чим було оголошена у розшук, тобто раніше обраний судом альтернативний запобіжний захід не зміг забезпечити покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків з`являтись до суду;

- судом не враховано особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка раніше судима, скоїла злочини, передбачені ч.4 ст. 27, ст.336, ч.3 ст.15, ч.1 ст.114-1 КК України, під час дії воєнного стану.

На підставі наведеного прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 з можливістю внесення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 грн.

Крім того, прокурор ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке обґрунтоване тим, що у судовому засіданні 11.12.2025 року проголошено лише резолютивну частину ухвали суду, повний текст повинен був бути проголошений 16.12.2025 року проте, про час його проголошення прокурора не повідомлено, отримати резолютивну частину через відсутність світла у Хаджибейському районному суді м. Одеси не надалося можливим. До теперішнього часу повний текст ухвали до канцелярії прокуратури не надходив.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Водночас, обвинувачена ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала, просила взагалі не визначати їй заставу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Щодо доводів клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, то вони є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Статтею 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд відбувся за участі прокурора, проте згідно довідки секретаря судового засідання від 16.12.2025 року у зв`язку з неявкою сторін на оголошення тексту ухвали, фіксування судового засідання не проводилось, журнал судового засідання не складався, а відомості про направлення, вручення, отримання копії оскаржуваної ухвали прокурором матеріали судового провадження, які надійшли до апеляційного суду, не містять.

Апеляційний суд приймає до уваги правову позицію Об`єднаної палати ККС у складі ВС, викладену у постанові від 27.05.2019 у справі №461/1434/18, відповідно до якої у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що пропуск строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду є поважним, а тому, з метою недопущення порушення прав особи на доступ до правосуддя та можливості оскарження рішення суду підлягає поновленню.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора в частині визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави обвинуваченій ОСОБА_7 , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що на розгляді у Хаджибейському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0000602, внесене до ЄРДР 26 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ст.336, ч.3 ст.15, ч.1 ст.114-1 КК України.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 , суд першої інстанції виконав вимоги статей 199, 331 КПК України та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою останньої.

Зважаючи на обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також можливої міри покарання, яка може бути їй призначена у разі визнання винуватою, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченої від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора щодо визначення судом застави обвинуваченій ОСОБА_7 в порушення вимог закону, який не здатний забезпечити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскаржуваною ухвалою обвинуваченій ОСОБА_7 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 грн.

Водночас, на підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя, суд вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину) забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу обвинуваченого; встановлені ризики, відповідно дост. 177 КПК України; «професійне середовище» обвинуваченого; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

В даному випадку суддя вказаних вище вимог закону дотримався та при визначенні застави, врахував специфіку та суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, відомості про особу обвинуваченої та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_7 .

Таким чином, апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, являється необхідним та достатнім в даному випадку для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000602, внесеному до ЄРДР 26 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ст.336, ч.3 ст.15, ч.1 ст.114-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4