ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3622/25 Провадження 1-кп/636/747/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження № 0000710 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт з додатками відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, перебуває на розгляді в Чугуївському міському суді Харківської області.

Згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 19 листопада 2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 спливає 17 січня 2026 року.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що ризики, які були встановлені слідчим суддею при обранні даного запобіжного заходу, а саме: п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати на теперішній час.

Обвинувачений та захисник проти клопотання прокурора заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем дислокації військової частини.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони кримінального провадження приходить до наступного.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи ОСОБА_3 , має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_3 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років. Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; факт вчинення злочину проти життя, вік та стан здоров`я обвинуваченого; те, що ОСОБА_3 не одружений, дітей не має, що в свою чергу свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та підвищує ризик переховування його від суду, його репутацію, те що обвинувачений раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину, судимість не знята і не погашена, факт вчинення злочину проти .

Оскільки під час судового засідання свідки сторони обвинувачення не заявлені, то ризик заявлений прокурором за п.3 ч.1 ст.177 КПК України суд вважає необґрунтованим.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінується обвинуваченим, а саме вчинення особливо тяжкого злочину проти життя, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права на життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності продовження існування ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються осіб обвинувачених та обставин кримінального провадження, які прокурор вважав доведеними, направивши обвинувальний акт до суду, якому за наслідками судового розгляду, суд надасть відповідну процесуальну оцінку, ухваливши виправдувальний чи обвинувальний вирок.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись положеннями глав 18 та 27 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто по 15 березня 2026 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1