Справа №534/2818/25
Провадження №1-кп/534/312/25
30 листопада 2025 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
У провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров?я, вчиненого за наступних обставин: Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі - Стамбульська конвенція) від 11.05.2011 в п. в ст. З встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім?ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім?ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
ОСОБА_5 , в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, пов?язане з домашнім насильством щодо особи, з якою фактично спільно проживають однією сім?єю, за наступних обставин.
29.09.2025 близько 19:00 години ОСОБА_5 знаходився в кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також перебувала ОСОБА_4 . Під час спілкування між ними винник словесний конфлікт, у ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, схопив правовою рукою дерев?яну палицю, яка знаходилась на підлозі кімнати та наніс нею ОСОБА_4 один удар по голові в район потиличної ділянки, один удар по голові в район лівої надбрівної дуги, один удар по голові в район лівої щелепи, два удари по лівій нозі в район стегна. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді: забійної рани в потиличній ділянці зліва; садно в проекції верхнього краю лівої надбрівної дуги, синець в лівій навколоочній ділянці; синець в проекції лівого кута нижньої шелепи; синець в верхній третині лівого стегна, синець в середній третині лівого стегна. За ступенем тяжкості забійна рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я. Всі інші тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1239 від 06.10.2025.
В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала заяву про примирення з ОСОБА_5 та просила закрити дане кримінальне провадження.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти поданої заяви.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти закриття кримінального провадження та зазначив, що вони з ОСОБА_4 примирились.
Вислухавши сторони, врахувавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.
За змістом статті 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Відповідно до частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частина друга статті 284 КПК України, містить положення про можливість закриття кримінального провадження судом у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності (пункт 1).
За змістом статті 46 КК України, передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим є: вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину.
Підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею є два складових елементи, взятих у своїй єдності, а саме:1) примирення особи, яка вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього правопорушення; 2) відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.
Для закриття кримінального провадження на підставі згаданої статті необхідна вся сукупність наведених у законі умов, відсутність хоча б одного із цих складових елементів виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при наявності передбачених статтею 46 КК України підстав, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності.
З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, згідно із статтею 12 КК України відноситься до кримінального проступку. При цьому, він щиро розкаявся у вчиненому та примирився з потерпілою, а остання просила закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням сторін.
Будь-які дані, які б перешкоджали звільненню обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриттю кримінального провадження на підставі статті 46 КК України в матеріалах справи відсутні.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.26, 284 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про примирення задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою
Речовий доказ: дерев`яну палицю, що зберігається в камері речових доказів ВП№2 Кременчуцького РУП ГУНП знищити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через суд першої інстанції .

Суддя ОСОБА_1