Номер провадження 1-кс/754/3215/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002063 від 12 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ :

29 вересня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002063від 12 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002063від 12 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань напідставі рапорту старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 про те, що особа ОСОБА_6 незаконно зберігає зброю, бойові припаси або вибухові речовини за місцем свого фактичного проживання на території Деснянського району міста Києва.

Згідно клопотання прокурора, 28 вересня 2025 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді в рамках кримінального провадження №0002063від 12 липня 2025 року за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: один корпус гранати «РГО» та один запал «УЗД», про що було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002734 від 28 вересня 2025 року.

Крім того, 28 вересня 2025 року під час затримання ОСОБА_4 порядку ст. 208 КПК України у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «ОРРО» моделі А3Х чорного кольору з пов`язкою на шию, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального пакету WAR 0037475.

Вищезазначені вилучені речі постановами слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002734 від 28 вересня 2025 року.

В подальшому постановою прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 29 вересня 2025 року кримінальне провадження № 0002734 від 28 вересня 2025 рокуоб`єднано з кримінальним провадженням №0002063від 12 липня 2025 року, об`єднаному провадженню присвоєно номер №0002063від 12 липня 2025 року.

Прокурор просить накласти арешт на вилучений у ОСОБА_4 під час його затримання мобільний телефон, зазначаючи в клопотанні, що він відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити за викладених у ньому обставин.

Володілець майна - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя вислухавши доводи прокурора, думку володільця майна, дослідивши клопотання прокурора та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0002063від 12 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 08 вересня 2025 року в рамках кримінального провадження 0002063від 12 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 виявлено та вилучено - один корпус гранати «РГО» та один запал «УЗД», про що було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002734 від 28 вересня 2025 року.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 28 вересня 2025 року за адресою: м.Київ, вул. Милославська, 23-Д, каб. 21 в рамках кримінального провадження № 0002734 від 28 вересня 2025 року за ч. 1 ст. 263 КК України у останнього слідчим за участі захисника та в присутності понятих виявлено та вилученомобільний телефон марки «ОРРО» моделі А3Х чорного кольору з пов`язкою на шию, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального пакету WAR 0037475.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 28 вересня 2025 року вказаний мобільний телефон було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002734 від 28 вересня 2025 року за ч. 1 ст. 263 КК України.

В подальшому постановою прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва від 29 вересня 2025 року кримінальне провадження № 0002734 від 28 вересня 2025 рокуоб`єднано з кримінальним провадженням №0002063від 12 липня 2025 року, об`єднаному провадженню присвоєно номер №0002063від 12 липня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні та в судовому засіданні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучений у ОСОБА_4 під час затримання мобільний телефон є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки він відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002063від 12 липня 2025 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, на вилучений у ОСОБА_4 під час його затримання 28 вересня 2025 року в порядку ст. 208 КПК України мобільний телефон марки «ОРРО» моделі А3Х чорного кольору з пов`язкою на шию, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального пакету WAR 0037475.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя -