1-кп/205/1280/25
Провадження №1-кп/205/1280/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Новокодацький районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000401 від 08 жовтня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше засудженого: 29.08.2023 року Іршавським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 07 жовтня 2025 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, разом з потерпілим ОСОБА_4 , перебували за місцем проживання останнього, а саме: у дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , де між ними виник словесний конфлікт, під час якого у обвинуваченого виник умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , в той же день, близько 10 години 35 хвилин, перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачуючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи спричинити потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, знаходячись навпроти нього, наніс останнього не менше трьох ударів предметом, схожим на ланцюг, який тримав в правій руці, зверху донизу, в область верхньої частини голови, від яких потерпілий впав на землю, після чого наніс не менше двох ударів зазначеним предметом в область лівого плеча. Таким чином, внаслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: 13-ти саден голови, тулуба злів, синця лівого плеча, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 додана письмова заява обвинуваченого, яка складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та без його участі.

Потерпілий ОСОБА_4 також звернулася до суду із заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та за відсутності всіх учасників справи.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року був засуджений за ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт та в період відбування зазначеного покарання вчинив інший злочин.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

В той же час, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, у зв`язку з чим покарання, призначене за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року підлягає самостійному виконанню.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.125 КК України - виконувати самостійно.

Речові докази по справі: DVD-R диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційного порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1