Провадження № 1-кп/344/30/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15

представників потерпілого ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальними актами про обвинувачення

ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, не працюючої, з неповною середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_10 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, за наступних обставин.

Так, 23.10.2015 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_10 спільно із невстановленою слідством особою, перебуваючи по АДРЕСА_4, побачили неповнолітню ОСОБА_15 , після чого в останніх виник умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману.

В подальшому, ОСОБА_10 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, зупинила ОСОБА_15 та під приводом надання надуманої допомоги потерпілій взяла її за руку. Після цього, ОСОБА_10 розпочала розмову з потерпілою та повідомила, що знає все про її сім`ю, зокрема про хворобу матері та нещодавні похорони в сім`ї. Зазначеною розмовою ОСОБА_10 привернула увагу потерпілої, після чого спільно із нею та невстановленою слідством особою направилась в парк, який знаходиться по вул. Паркова в м.Івано-Франківську.

З метою доведення свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 спільно із невстановленою слідством особою повідомила ОСОБА_15 , що їй потрібно принести з дому всі грошові кошти та вироби із золота, оскільки всі негаразди в сім`ї через них та їх необхідно очистити, тим самим ввівши в оману потерпілу.

В подальшому, ОСОБА_15 , будучи введеною в оману на автомобілі служби таксі направилася за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_5, де взявши грошові кошти та вироби із золота повернулась в обумовлене місце, до церкви, що по АДРЕСА_4, де її чекали ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа.

Після цього, ОСОБА_15 будучи введеною в оману ОСОБА_10 , передала невстановленій слідством особі сумку в якій знаходились наступні речі:

- грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, які відповідно до довідки УНБУ в Івано-Франківській області складають 445 660,00 грн.;

- золотий жіночий браслет, 585 проби вагою 7,66 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 3 671,51 грн.;

- золотий жіночий ланцюжок, 585 проби вагою 2,52 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 1 207,86 грн.;

- золота жіноча підвіска у вигляді крапельки, 585 проби вагою 3,81 гр., вартість якої згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 1 826,17 грн.;

- золоті жіночі сережки у вигляді крапель, 585 проби вагою 7,66 гр., вартість яких згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 3 671,51 грн.;

- золотий жіночий перстень, 585 проби вагою 4,86 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 2 243,17 грн.;

- золотий жіночий перстень, 585 проби вагою 4,86 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 2 243,17 грн.;

- золотий жіночий перстень, з верху візерунок у вигляді квітки, 585 проби вагою 3,99 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 1 912,45 грн.;

- золота чоловіча печатка, 585 проби вагою 11,04 гр., вартість якої згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 5 291,58 грн.;

- золотий жіночий хрестик, 585 проби вагою 1,49 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 714,17 грн.;

- золотий жіночий ланцюжок, 585 проби вагою 12 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 5 751,72 грн.;

- золотий чоловічий ланцюжок, плетіння класичне, 585 проби вагою 10 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 4 793,10 грн.;

- золотий жіночий перстень, 585 проби вагою 4 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 1 917,24 грн.;

- золотий жіночий перстень у вигляді хвильки з верху, 585 проби вагою 3 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 1 437,93 грн.;

- золота жіноча печатка, 585 проби вагою 3 гр., вартість якої згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 1 437,93 грн.;

- золота жіноча підвіска у вигляді з`єднаних кількох між собою кругів, 585 проби вагою 5 гр., вартість якої згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 2 396,55 грн.;

- золоті жіночі сережки у вигляді з`єднаної хвильки та кружечка, 585 проби вагою 4,5 гр., вартість яких згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 2 156,90 грн.;

- золоті жіночі сережки у вигляді ромбиків, 585 проби вагою 8 гр., вартість яких згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 3 834,48 грн.;

- золотий жіночий ланцюжок, 585 проби вагою 2,5 гр., вартість якого згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року становить 1 198,28 грн.

В свою чергу, ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа користуючись тим, що ОСОБА_15 введена в оману, утримуючи сумку із грошовими коштами та виробами із золота почали проводити надуманий обряд із промовляння молитви для очищення майна та передаючи зазначену сумку одна одній в руки. В ході зазначеного ритуалу, на прохання ОСОБА_10 , потерпіла направилась в магазин за продуктами харчування, а невстановлена слідством особа спільно із ОСОБА_10 місце вчинення злочину покинули та розпорядились майном ОСОБА_15 на власний розсуд, чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 493 365,72 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та пояснила, що вперше потерпілого ОСОБА_14 побачила в м.Ірпіні Київської області під час судового засідання. Дещо пізніше отримала повістку про виклик на допит до слідчого в м.Івано-Франківськ. Під час допиту на досудовому слідстві почула про те, що начебто потерпіла ОСОБА_15 впізнала її по телебаченню. Зокрема, потерпіла впізнала її за родинкою на обличчі з правої сторони. 23.10.2015 року вона перебувала в себе в дома в с.Прилуцьке, Ківерцівського району Волинської області. Раніше в м.Івано-Франківську не була жодного разу, будь яку причетність до даного злочину категорично заперечила. Її основим видом доходу є оптова торгівля горіхами, які вона проїжджаючи по населених пунктах України скуповує (збирає). Просила суд виправдати її.

Незважаючи на невизнання вини самою обвинуваченою, її вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України повністю доведена сукупністю зібраних та перевірених в судовому засіданні належних та допустимих доказів, які є достатніми та взаємопов`язаними.

Так, потерпіла ОСОБА_15 суду пояснила, що 23.10.2015 року близько 13 год. 00 хв. обвинувачена ОСОБА_10 та інша особа жіночої статі підійшла до неї з пропозицією надуманої допомоги, при цьому розпочала розмову. Стала росповідати що знає її сім`ю, зокрема про хворобу матері, похорон в сім`ї та запропонувала свою допомогу у вигляді зняття порчі, яка начебто наведена на її родину через кошти та цінні (золоті) вироби. Запропонувала принести з дому всі грошові кошти та вироби із золота для обряду очищення, на що потерпіла погодилася. Взяла таксі та направилася за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_5, де взявши грошові кошти та вироби із золота, повернулась на обумовлене місце, до церкви, що по вул. Івансюка в м.Івано-Франківську, де її чекали обвинувачена ОСОБА_10 та інша особа, та передала останнім сумку з грошима в розмірі 20 000,00 дол. США та золотими виробами. Для обряду очищення, обвинуваченою ОСОБА_10 було запропоновано купити хлібо-булочний виріб, коли повернулася з магазину то ані обвинуваченої ОСОБА_10 , ані цінних речей уже не було. Вважає, що обвинувачена ОСОБА_10 скористалась її вразливим психологічним становищем, оскільки хворіла її мати, тому вона з цього приводу дуже переживала. В момент розмови з обвинуваченою ОСОБА_10 відчувала, що перебуває наче в трансі. Того ж таки дня, про ці обставини повідомила дружині свого брата, свідку ОСОБА_18 , оскільки перебувала з нею в дружніх та довірливих відносинах, та звернулася за допомогою. Згодом, по телебаченні, в одному з репортажів кримінальних хронік по 112 каналу, побачила обвинувачену ОСОБА_10 , яка вчинила аналогічний злочин в м.Ірпіні. Уточнений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 на її користь матеріальної шкоди в сумі 182 800 гривень та моральної в розмірі 10 000,00 гривень підтримала, просила задоволити. Просила призначити обвинуваченій ОСОБА_10 суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_14 суду повідомив, що станом на 23.10.2015 року перебував за межами території України, оскільки там працював. Про шахрайські дії обвинуваченої ОСОБА_10 стосовно його доньки, яка на той час була неповнолітньою дізнався від рідних. Однак, коли прибув додому та поспілкувався з донькою, остання йому повідомила, що коли вона поверталася з навчання по АДРЕСА_4 зустріла двох жінок, одна з яких під час діалогу з донькою з`ясувала про хворобу його дружини та запропонувала допомогу шляхом очищення золотих виробів та коштів начебто спеціальним ритуалом, оскільки, саме майно та золото принесли хворобу в їхній дім. Донька на вимогу обвинуваченої ОСОБА_10 та іншої особи вчинила всі необхідні дії, передала обвинуваченій ОСОБА_10 кошти та золоті вироби для очищення, а сама, на вимогу обвинуваченої пішла купляти хлібо-булочний виріб, який ніби то теж був необхідний для даного ритуалу. Коли повернулася з магазину, то зрозуміла що обвинувачена ОСОБА_10 разом з іншою особою її обшахраювали, оскільки ні коштів, ні золотих виробів, ні обвинуваченої ОСОБА_10 з іншою жінкою уже не було. Зі слів доньки, слідчими було складено фоторобот, який дещо пізніше був співвставлений з особою обвинуваченої ОСОБА_10 за її певними рисами. 24.01.2016 року по телебаченні його донька впізнала обвинувачену ОСОБА_10 , яка на той час була затримана в м.Ірпіні за аналогічні шахрайські дії, про що повідомила працівників слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Зазначив, що він особисто відвідував судові засідання в м.Ірпінь, де намагався поспілкуватися з потерпілими в іншому кримінальному провадженні та з обвинуваченою ОСОБА_10 , яка на той час перебувала під вартою. Вважає, що діями обвинуваченої ОСОБА_10 йому завдано як матеріальної так і моральної шкоди, а тому уточнений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 на його користь матеріальної шкоди в сумі 731 200 гривень та моральної в розмірі 10 000,00 гривень підтримав, просив задоволити, а також призначити обвинуваченій сурове покарання згідно вимог чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона є невісткою ОСОБА_14 , а з потерпілою ОСОБА_15 перебувала в дружніх та довірливих відносинах. 23.10.2015 року близько 18 год. їй перетелефонувала потерпіла ОСОБА_15 , яка на той час була ще неповнолітньою, та повідомила про шахрайські дії по відношенню до неї, які було вчинено двома жінками біля магазину "Зорепад", що по вул. Хоткевича, 83А в м.Івано-Франківську. Обвинувачена ОСОБА_10 та особа жіночої статі зупинили її та стали вести діалог, під час якого дізналися про хворобу її матері, вказали що потрібно провести ритуал чистки золота та коштів, бо інакше мати помре, на що вона погодилась. Потерпіла привезла останнім кошти та золоті прикраси та передала по заздалегідь обумовленій адресі, а саме: АДРЕСА_4 . А коли потерпіла ОСОБА_15 повернулася із хлібними виробами, обвинуваченої ОСОБА_10 із іншою жінкою уже не було. Зі слів потерпілих їй стало відомо, що обвинувачена ОСОБА_10 заволоділа значною сумою коштів та золотими виробами.

Суд вважає покази надані потерпілим ОСОБА_14 та свідком ОСОБА_18 належними та допустимими доказами, оскільки, вони підтверджують покази надані потерпілою ОСОБА_15 , та не суперечать іншим дослідженим письмовим доказам, що узгоджується з вимогами ст. 97 КПК України.

Поясненнями свідка ОСОБА_19 , які остання надала в судовому засіданні 15.06.2017 року коли кримінальне провадження розглядав інший склад суду під головуванням судді ОСОБА_20 та за участі суддів: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 (а.с.159-161 том 2), та які було прослухано в судовому засіданні, де остання пояснила, що 22.10.2015 року близько 16 год. 30 хв. повертаючись з лікарні та проходячи по вул. Коновальця в м.Івано-Франківську, зустріла ОСОБА_10 разом із ще однією невідомою жінкою. ОСОБА_10 сказала, що їй все відомо про сім`ю свідка, а тому потрібно з дому принести грошові кошти та золоті прикраси, оскільки на них "порча". Пізніше впізнала ОСОБА_10 на фото під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Суд вважає пояснення надані свідком ОСОБА_19 15.06.2017 року належним та допустимим доказом виходячи з наступного.

У зв`язку з закінченням повноважень у судді ОСОБА_20 , відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 року, кримінальне провадження було передано для розгляду головуючій судді ОСОБА_1 , склад колегії: ОСОБА_21 , ОСОБА_2 (а.с.124, 125 том 3). Рішенням Вищої ради правосуддя №2902/0/15-18 від 13.09.2018 року та наказом №770 від 21.09.2018 року суддю ОСОБА_21 звільнено із займаної посади, у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2018 року суддя ОСОБА_21 вилучений зі складу колегії, новий суддя ОСОБА_3 (а.с.126-128 том 3).

За правилами ч.1 ст.319 КПК після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків визначених у ч.2 цієї статті. У таких випадках докази, які були досліджені під час судового розгляду до заміни судді, зберігають доказове значення та можуть бути використані для обґрунтування судових рішень у справі.

Кримінальний процесуальний закон детально врегульовує питання стосовно допустимості позасудових показань особи: суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст.615 цього Кодексу (ч.4 ст.95 КПК України). Однак цей закон не містить положення, яким би вирішувалося питання щодо допустимості показань особи, допитаної в суді в тій же справі, але під час іншого судового засідання.

Вирішуючи вказане питання, суд бере до уваги, що відповідно до п.16 ст.7 КПК України безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального судочинства.

У ст.23 КПК України визначено, що показання учасників кримінального провадження суд отримує безпосередньо та може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Ця вимога закону сформульована як засада, якою має керуватися суд, приймаючи процесуальні рішення щодо допустимості доказів у конкретній ситуації провадження.

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 750/5745/15-к (провадження № 51-10195км18) зазначив, що:

-суд, розглядаючи справу, повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Що стосується показань особи в суді під час минулого розгляду, то навіть за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту цієї особи під час нового судового розгляду, і в такому разі суд має вжити всіх належних заходів для забезпечення вказаного права. У той же час, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду її показання, дані під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності цієї особи в ході нового розгляду не може бути підставою для визнання цих її показань недопустимим доказом. Водночас, дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з точки зору допустимості, належності та достовірності, беручи до уваги, зокрема, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту зазначеної особи в процесі нового судового розгляду має враховуватися судом у ході оцінення достовірності цього доказу в сукупності з іншими доказами у справі;

- положення ч.4 ст.95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, не може тлумачитися як безумовна заборона використання показань, які особа давала іншому складу суду в тій же справі.

Ця позиція Суду також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка знайшла своє відображення в рішенні у справі «Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom» стосовно використання показань, наданих поліції під час досудового розслідування свідком, який на час судового розгляду справи помер. ЄСПЛ визнав, що за таких обставин і за умови додержання певних гарантій сторони захисту, використання таких показань не порушує вимог ч.1 та п.«d» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим у вказаному рішенні ЄСПЛ зауважив, що для оцінки допустимості показань відсутнього свідка потрібно дослідити:

- чи існували поважні причини для неявки свідка та, відповідно, для прийняття показань недопитаного відсутнього свідка як доказу;

- чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження обвинуваченого;

- чи існували достатні врівноважувальні фактори, у тому числі вагомі процесуальні гарантії, здатні компенсувати незручності, спричинені стороні захисту в результаті допуску доказу, та забезпечити, щоб судовий розгляд у цілому був справедливим.

З врахуванням вищенаведеного, судом було вжито усіх необхідних заходів для виклику та допиту свідка ОСОБА_19 11.01.2023 року винесено ухвалу про її привід в судове засідання на 10.02.2023 року (а.с.92, 93 том 4), однак згідно даних ДПС України, ОСОБА_23 23.06.2022 року через пункт пропуску Ужгород виїхала з України (а.с.156 том 4) та назад не поверталась. З об`єктивних причин забезпечити явку свідка в судові засідання виявилося не можливим. У зв`язку із цим, за клопотанням сторони обвинувачення, судом було досліджено звукозапис показань вищезгаданого свідка, наданих під час розгляду кримінального провадження за участю захисника - адвоката ОСОБА_11 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що ці показання є такими, що відповідають вимогам ст.225 КПК України, тобто допустимими, що узгоджується також із практикою Верховного Суду, наведеною у постанові від 27.02.2025 року (справа №461/2922/20, провадження № 51-4196км24).

Орім того, вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена іншими письмовими доказами кримінального провадження.

Зокрема, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.10.2015 року потерпіла ОСОБА_18 повідомила, що 23.10.2015 року близько 18 год. 00 хв. невідома особа, перебуваючи по АДРЕСА_4, шляхом обману та зловживанням довірою, заволоділа грошовими коштами та золотими виробами неповнолітньої ОСОБА_15 , 1998 р.н. (а.с.113 том 2).

Протоколом огляду предмету від 28.10.2015 року та протоколом огляду відеозапису від 20.08.2016 року, із фототаблицею, відповідно до яких предметом огляду є CD-R компакт-диск 700 МВ марки "NANOTEX", на якому наявний відеофайл формату "DAV" під назвою "зорепад-0000[2]_1dav, із камер зовнішнього відеоспостереження магазину "Зорепад", що по вул. Хоткевича, 83А в м.Івано-Франківську, який був переглянутий в судовому засіданні. Під час перегляду відеофайлу встановлено, що потерпіла ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одіта в темне синє пальто, із червоно-білим пакетом в руці. Біля неї знаходиться обвинувачена ОСОБА_10 , одягнена в світлу до пояса кремову куртку, чорні штани, в руках тримає темну сумку. Вони підійшли до фасаду магазину "Зорепад", де зустріли невідомого чоловіка. Згодом обвинувачена ОСОБА_10 , махаючи правою рукою, намагається зупинити автомобіль таксі, темно-синього кольору, з вигляжду схожий на марку ВАЗ 2109 (а.с.125-133 том 2).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.04.2016 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 серед пред`явлених їй для впізнання осіб, впевнено, за родинкою на обличчі з правої сторони, кольором очей та довжиною волосся впізнала жінку під №1, яка 23.10.2015 року близько 14 год. зустріла її по вул. Івасюка в м.Івано-Франківську, а саме біля церкви та близько 18 год. разом із ще однією незнайомою жінкою, шахрайським способом заволоділа грошовими коштами та золотими прикрасами. Окрім цього, ОСОБА_15 бачила її попередньо по телебаченні після чого їй надіслали фото ОСОБА_10 . Під номером 1 зліва на право знаходилась ОСОБА_10 (а.с.137-140 том 2).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2016 року та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнала на фото №3 жінку, яка 22.10.2015 року близько 16 год. 30 хв. разом із ще однією невідомою жінкою зустріли її по вул. Коновальця в м.Івано-Франківську та розповідала, що все знає про її сім`ю, потрібно з дому принести грошові кошти та золоті прикраси, оскільки на них "порча". На фото №3 зображена ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.141-143 том 2).

Протоколом огляду речей (предметів) від 05.08.2016 року, об`єктом огляду якого є електронні носії - CD-R диски, на яких наявні надписи "NANOTEX" CD-R, 700MB 90 min. із надписом "GD/KI-П/16/9933" від 03.08.2016 (на одному) та "18604 ВК" (на іншому), які були переглянуті в судовому засіданні. При перегляді файлу під назвою "вх. 21805" виявлено інформацію про сім-картку із номером НОМЕР_2 , яка знаходилась у телефоні з ІМЕІ № НОМЕР_3 в період часу з 10:05:37 год. 22.10.2015 до 15:07:20 09.11.2015, також із зазначенням смс-повідомлень, вхідних та вихідних дзвінків з їх тривалістю та з прив`язкою до базових ретрансляторів операторів мобільного зв`язку, із зазначенням номера сектора, азимутів, сотої, координат базових станцій. При перегляді текстового файлу під назвою "НОМЕР_4_22.10.2015_18.07.2016" виявлено інформацію щодо номера НОМЕР_4 , який розпочинає свою активність у телефоні з ІМЕІ № НОМЕР_5 в період часу з 11:49 год. 22.10.2015 та закінчує в 01:54 год. 16.01.2016. В даному текстовому файлі також зазначені смс-повідомлення, вхідні та вихідні дзвінки з їх тривалістю та з прив`язкою до базових ретрансляторів операторів мобільного зв`язку, із зазначенням номера сектора, азимутів, сотої, координат базових станцій (а.с.139-141 том 4).

Протоколом огляду речей (предметів) від 27.08.2016 року, об`єктом огляду якого є три електронні носії DVD-R диски. При відкритті DVD-R диску із надписом "20213 ВК" виявлено два текстових файли формату "Microsoft Excel" під назвою "detail_results_20213_1" та "detail_results_20213_2", відкриваючи які виявлено інформацію, в тому числі про ІМЕІ номер НОМЕР_5 , який починає свою активність в період часу з 11:49 год. 22.10.2015 та закінчує в 22:29 год. 08.12.2015. Після цього знову активовується в 09:34 грн. 09.12.2015 та закінчує в 14:53 год. 25.12.2015 (а.с. 147, 148 том 4).

Колегія суддів, беручи до уваги розумність строків розгляду даного кримінального провадження виходила з наступного. Так, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження, відповідно до ч.3 ст.28 КПК України є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно до правового висновку ККС ВС викладеного в ухвалі від 30.05.2018 року №676/7346/15-к суд констактував, що хоча Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права. Вищевказана правова позиція вказує на принцип заборони зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, та фактично був екстрапольований як загальний принцип і на кримінальне судочинство в Україні.

ЄСПЛ в своєму рішенні "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07.07.1989 року вказував на недопустимість знівелювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування судового процесу чи зловживання своїм процесуальним правом. А тому, ККС ВС у постанові від 09.04.2019 року у справі №306/1602/16-к зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання. При цьому в ухвалі від 18.09.2018 року у справі №1-9/11 суд виходив із позиції, що законодавець чітко передбачив правила поведінки сторін у кримінальній справі на подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду, тобто учасники судового процесу мають діяти відповідно до загальних положень судового розгляду, а не зловживати своїми правами. А отже, законодавець все ж таки здійснює послідовне закріплення процесуальних запобіжників від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, зокрема: численні необгрунтовані клопотання про заміну захисників; образливі висловлювання в сторону учасників кримінального провадження; маніпуляція незадовільним станом здоров`я, який начебто перешкоджає можливості брати участь в судових засіданнях; безпідставні та необгрунтовані клопотання; провокативна конфліктна поведінка з метою затягування судового процесу.

Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також складності даного кримінального провадження з урахуванням кількості учасників провадження, правової кваліфікації кримінального правопорушення, характеру обставин, що підлягають доказуванню, меж доказування; матеріалів досудового розслідування, а також беручи до уваги обсяг та специфіку процесуальних дій, які є необхідними для всебічного та повного дослідження обставин даного кримінального правопорушення, оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження та беручи до уваги не завжди належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків, зокрема, численні заяви про відкладення судових засідань, неявки обвинуваченої, свідків у судові засідання, у зв`язку з чим до них застосовувались примусові приводи через органи Національної поліції, неодноразова зміна захисників, яким потрібен був час на ознайомлення з доказами та підготовкою до належного захисту, розгляд справи в період поширення на території України коронавірусу COVID-19, внаслідок чого як учасники процесу, так і склад суду часто перебували на лікарняному, неодноразові повідомлення про замінування приміщення суду, та беручи до уваги Постанову Вищого Спеціалізованого Суду України № 11 від 17.10.2014 року, «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», розумним, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного судового захисту.

Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_10 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах доведена повністю, а її дії за ч.4 ст. 190 КК України кваліфіковано вірно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, особу винної, зокрема те, що вона офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеристику з місця проживання, вік обвинуваченої.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, особу винної, її майновий та сімейний стан, стан здоров`я, а також її ставлення до вчиненого, позицію прокурора, який просив призначити покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі, позиції потерпілих, які наполягали на суворому покаранні, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_10 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч.4 ст.190 КК України (в редакції від 12.08.2015 року) у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Уточнений цивільний позов потерпілих ОСОБА_15 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 182 800,00 гривень, та ОСОБА_14 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 731 200,00 грн. слід задоволити частково виходячи з наступного.

Згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року (а.с. 120-123 том 2) вартість жіночих золотих виробів становить 90 734,72 грн. (з врахуванням вартості золотого жіночого ланцюжка, 585 проби, довжиною 50 см., вагою 2,5 грама, як брухту станом на 24.10.2015 року - 47 705,72 грн.), а чоловічих - 9 660,00 грн.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Як у вищевказаному висновку експерта, так і у наданих потерпілими бірках від золотих прикрас вказано їх вартість у гривнях, жодних доказів того, що вартість таких виробів становила 5 000,00 дол США суду не надано.

На підставі наведеного із обвинуваченої ОСОБА_10 підлягає до стянення на користь ОСОБА_15 90 734,72 грн. матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_14 в уточненій позовній заяві вказав, що станом на 30.05.2023 року курс долара США до національної валюти гривні становить 1 долар США - 36,56 грн., однак потерпілим не надано доказів вищенаведеного.

Судом встановлено, що діями обвинуваченої ОСОБА_10 у зв`язку заволодінням, шляхом обману, майном потерпілого: 20 000 доларів США, що відповідно до довідки УНБУ в Івано-Франківській області (а.с.115 том 2) складає 445 660,00 грн.; золотими виробами на загальну суму 9 660,00 грн. (згідно висновку експерта №112 від 18.05.2016 року (а.с. 120-123 том 2) ОСОБА_14 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 455 320,00 грн.

Щодо позовної вимоги про стянення на користь потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 з обвинуваченої ОСОБА_10 по 10 000,00 грн. моральної шкоди, то вона також підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_10 потерпілі зазнали моральних страждань, що полягали в перебуванні в пригніченому стані, порушення звичайного способу життя потерпілої ОСОБА_15 , постійні переживання при спілкуванні з незнайомими людьми. За кошти, якими заволоділа ОСОБА_10 мало бути придбане житло для ОСОБА_15 , яка навчається в м.Івано-Франківську, у зв`язку з чим остання була змушена проживати у родичів, що причинило ряд незручностей.

Беручи до уваги вищенаведене, позовна вимога про стягнення моральної шкоди є підставною та виходячи з вимог розумності та справедливості підлягає до задоволення в розмірі по 10 000 грн., які слід стягнути із обвинуваченої на користь потерпілих.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачену.

На підставі викладеного, керуючись ч. 15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з часу затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_3 - 90 734 (дев`яносто тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 72 копійки на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_3 - 455 320 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч триста двадцять) гривень 00 копійок на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Речові докази:

- CD-R компакт-диск, 700 МВ, марки "NANOTEX", на якому міститься відеозапис із камер зовнішнього відеоспостереження магазину "Зорепад", що по вул. Хоткевича, 83А в м.Івано-Франківську; CD-R диск, 700MB, GD/KI-П/16/9933 від 03.08.2016, білого кольору, на якому міститься інформація ПрАТ "МТС Україна"; CD-R диск, 700MB, 18604 ВК, білого кольору, на якому міститься інформація ТОВ "Лайфселл"; DVD-R диск "NANOTEX", 120 min., "вх.:2611, вих.: 1276/КТ" від 18.08.2016, на якому міститься інформація ПрАТ "Київстар"; DVD-R диск "NANOTEX", 120 min., 20213 ВК, білого кольору, на якому міститься інформація ТОВ "Лайфселл"; DVD-R диск, GD/KI-П/16/10809 від 26.08.2016, сірого кольору, на якому міститься інформація ПрАТ "МТС Україна", які постановами слідчого від 28.10.2015 року, 05.08.2016 року, 27.08.2016 року визнані речовими доказами - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_10 в дохід держави 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_24

Судді ОСОБА_25

ОСОБА_26