Провадження №1-кп/748/87/26
Єдиний унікальний№ 748/706/25
УХВАЛА

19 січня 2026 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

проводячи в залі Чернігівського районного суду Чернігівської області судове засідання по кримінальному провадженню № 0000230 від 25 листопада 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 листопада 2024 року за № 0000230, згідно з яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачена є неповнолітньою та особою жіночої статі, у якої відсутні обмеження для виїзду за кордон, що дає підстави вважати можливий її перетин кордону з метою уникнення покарання за особливо тяжкий злочин, у тому числі використовуючи свої зв`язки з представниками спеціальних служб рф, перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно вплинути на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Захисник адвокат ОСОБА_10 заперечив щодо клопотання прокурора, зазначив, що саме обвинувачення необгрунтоване, а ризики, на які посилається прокурор, нічим не підтвердженні. Доказів допомоги спецслужб рф обвинуваченій немає. Аккаунт з яким спілкувалася обвинувачена вже не працює, хто їм користувався невідомо. Ризики прерховування від суду також відсутні, оскільки потерпіла є неповнолітньою і не має коштів для самостійного існування чи виїзду з місця проживання. У обвинуваченої взагалі не було умислу вчинити державну зраду і доказів цьому немає. Досудова доповідь, яка міститься в матеріалах справи, свідчить, що ризиків фактично не існує. ОСОБА_5 не зможе впливати на свідків, які є працівниками СБУ та військовослужбовцями і їх взагалі неможливо знайти. Отже, жоден ризик не доведений і підстави для продовження запобіжного заходу відсутні. Навіть якщо припустити, що є якійсь ризик, то більш м`який запобіжний захід, хоча б домашній арешт за місцем її проживання, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Захисник адвокат ОСОБА_8 підтримав думку адвоката ОСОБА_10 та зазначив, що обвинувачення стверджує, що телеграм-аккаунт, з яким переписувалася обвинувачена, належить генеральному штабу рф, але генеральний штаб рф не займається підривною діяльністю на території України, цим займається розвідка рф. Зазначене також спростовує зв`язок обвинуваченої зі спецслужбами рф.

Обвинувачена та її законний представник підтримали думку захисника, ОСОБА_5 додала, що не зраджувала державу та хоче це довести в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2025 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою термін якого закінчується 26 січня 2026 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст.111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід - тримання під вартою.

Сторона захисту грунтує свою позицію про заперечення клоптання на тому, що і обгрунтованість обвинувачення, і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не доведені стороною обвинувачення.

Разом з тим слід зазначити, що при визначенні чи доведена винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення використовується стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Проте, при розгляді клопотання щодо продовження запобіжного заходу не вирішується питання винуватості обвинуваченого. Також, задоволення судом таких клопотань не свідчить про те, що винуватість обвинуваченого вже встановлена судом.

Натомість, для визначення наявності підстав для продовження запобіжного заходу використовується стандарт доказування «достатня підстава» («sufficient reason»). Виконання стандарту доказування «достатня підстава», як і «обґрунтована підозра», не передбачає відсутність сумнівів у винуватості особи. Достатнім є імовірне знання про вчинення особою кримінального правопорушення з тією лише різницею, що за вищим стандартом міра переконаності має бути вищою. Причому у межах «гнучкого» стандарту доказування «достатня підстава» вимоги до ступеня імовірності також можуть варіюватися залежно від того, наскільки негативно відповідне процесуальне рішення вплине на права особи. Цей стандарт передбачає встановлення «практичної ймовірності», яка може бути досягнута не лише раціональним, але також емпіричним (ірраціональним) способом.

Тож, на думку колегії суддів, існує велика ймовірність, що перебуваючи не під вартою обвинувачена буде намагатися уникнути відповідальності за особливо тяжкий злочин. Уникнення відповідальності може реалізовуватися шляхом переховування від суду, впливу на свідків або створенням інших перешкод кримінальному провадженню. Якщо, виключити фактор впливу спецслужб рф, то реалізація цих можливостей обвинуваченою була б малоймовірною. Проте, враховуючи інтенсивність бойових дій між Україною та рф, відсутність тендецій щодо зменшення кількості бойових зіткнень, посилення ударів по цивільній інфраструктурі України, продовження підривної діяльності розвідувальних органів рф на території України, то за допомогою спецслужб рф такі можливості стають цілком реальними.

Відсутність операцій спецслужб рф щодо звільнення обвинуваченої, на що посилається захист, не спростовує цих обставин. Адже, без перебування під вартою у обвинуваченої буде реальна можливість за допомогою мережі інтернет, месенджерів, електронної пошти, соціальних мереж контактувати зі спецслужбами рф. Ці спецслужби можуть надати обвинуваченій можливості для ухилення від кримінального провадження в обмін на здійснення дій спрямованих на підрив обороноздатності та національної безпеки України.

Саме тому суд вважає, що ризики на які посилається прокурор у клопотанні існують та мають достатньо високий ступінь.

Сторона захисту посилалася на те, що ризики не є статичними та змінюються, але суд при продовженні запобіжного заходу кожного разу аналізує наявність цих ризиків та їх ступінь та доходить відповідних висновків незалежно від висновків зроблених судом у попередніх ухвалах про продовження запобіжного заходу.

Окремо слід зауважити, що з 11.09.2025 судові засідання відкладаються за клопотаннями сторони захисту, ще у судовому засіданні 02.10.2025 суд ухвалив відкласти судове засідання на 30.10.2025 для підготовки сторін кримінального провадження для проведення судових дебатів. Отже, суд вживає належних заходів щодо розгляду даного кримінального провадження в розумний строк з урахуванням неповнолітнього віку обвинуваченої, а тривалість розгляду спричинена клопотаннями сторони захисту.

Таким чином, обставини, які були підставами для обрання та продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати. Судове провадження не завершене, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує їй, в разі визнання винуватою, може переховуватися від суду. У неївідсутні обмеження для виїзду за кордон, що дає їй можливість перетину кордону з метою уникнення покарання за особливо тяжкий злочин, у тому числі використовуючи свої зв`язки з представниками спеціальних служб рф.

Також слід зазначити, що свідки у кримінальному провадженні не втрачають свій статус після допиту в суді першої інстанції, їх може бути допитано повторно, викликано для одночасного допиту, також їх можуть допитати в суді апеляційної інстанції та у випадку нового розгляду кримінального провадження. Як зазначалося вище, обвинувачена зможе впливати на свідків (через спецслужби рф), з метою зміни їх показань на її користь.

Існує великий ризик, що відновивши контакти з спецслужбами рф ОСОБА_5 зможе попередити їх про методи роботи правоохоронних органів України щодо викриття громадян України, які співпрацюють з представниками рф.

Також обвинувачена може продовжувати вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, зокрема продовжити надавати допомогу представникам рф у проведенні підривної діяльності проти України, саме з метою отримання допомоги в ухиленні від покарання.

Цим ризикам неможливо запобігти застосувавши бульш м`які запобіжні заходи, адже високий рівень цих ризиків зумовлений триваючими воєнними діями.

Тобто, ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а тому суд приходить до висновку, що обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на два місяці.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено. Стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджає її триманню під вартою.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України і рівень наведених ризиків є високим, суд не вбачає необхідності визначати обвинуваченій розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 197, 331, 371, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 березня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3