Провадження № 1-кп/175/2127/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000612 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, народився в смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштований, маючий повну середню загальну освіту, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючий, не маючий місця реєстрації проживання, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Судом встановлено, що 02.09.2025, приблизно о 21 годин 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за столом, що розташований біля будинку на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , тобто тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.

Перебуваючи у зазначений час та у зазначеному місці, ОСОБА_4 побачивши, що ОСОБА_6 відійшла від вказаного столу та направилася у бік вбиральні, що розташована на вулиці території вказаного домоволодіння. В цей же час, ОСОБА_4 встав зі стола та попрямував за ОСОБА_6 з метою реалізації свого раптово виниклого злочинного умислу, направленого на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень останній. Далі, знаходячись біля вказаної вбиральні, ОСОБА_4 , підійшов ззаду до ОСОБА_6 та перебуваючи в безпосередній близькості, діючи умисно, бажаючи спричинити останній тяжкі тілесні ушкодження, тобто тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння шляхом ушкодження життєво-важливих органів, своєю лівою рукою схопив потерпілу за праве плече та розвернувши її обличчям до себе, кулаком своєї правої руки наніс один удар в область обличчя з лівої сторони, після чого кулаком своєї лівої руки наніс ще один удар в область обличчя потерпілої з правої сторони, внаслідок яких, потерпіла ОСОБА_6 не втримала рівновагу та впала на землю на спину.

Продовжуючи реалізувати свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , стоячи на ногах, знаходячись поряд із лежачою на спині потерпілою, усвідомлюючи, що органи черевної порожнини є життєво-важливими органами людини, своїми обома взутими ногами, наніс не менше п`яти хаотичних ударів в область черевної порожнини тулуба потерпілої ОСОБА_6 після чого, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, заливши потерпілу на землі.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2870е від 22.09.2025, тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота: розрив капсули селезінки, розрив брижі поперечної ободової кишки з некрозом ділянки поперечної ободової кишки, розрив брижі тонкої кишки гематоми корня брижі, гематоми в ділянці хвоста підшлункової залози, гемоперитонеума (близько 400 мл. крові зі згустками у черевній порожнині), які за своїм характером мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (Згідно п.п. 2.1.1а), 2.2, 2.1.3л) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України») та параорбитальної гематоми справа, множинних підшкірних гематом нижніх кінцівок, які за своїм характером мають ознаки легких тілесних ушкоджень (Згідно п. 2.3.5) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Потерпіла надала заяву про розгляд без участі, зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, в також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежився поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про її особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винуватої, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього, ставлення до скоєного, яке, на думку суду, є проявом усвідомлення суспільної небезпечності наслідків свого діяння, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст.75 та ст.76 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Перед судом не порушувалось питання щодо вирішення долі речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, який було продовжено ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2025 строком на два місяці, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 28 січня 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1