ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/6640/24 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1846/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.162, ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційними скаргами захисника, прокурора на вирок Новобаварського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянин України, офіційно неодружений, не маючий будь-яких осіб на утриманні, непрацюючого, з вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

засуджений за:

- ч. 1 ст. 162 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;

- ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;

- ч. 1 ст. 310 КК України до 1 (одного) року обмеження волі;

- ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на незаконний посів рослин конопель з метою вирощування (культивування) рослин конопель для подальшого виготовлення, зберігання та особистого вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно використовуючи в кімнаті тепличну палатку квадратної форми, чорного кольору (без назви та маркування) , в середині якої знаходилися горщики з ґрунтом, в якій останній незаконно висіяв у ґрунт насіння конопель, які дали сходи в кількості 11 кущів.

Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне вирощування рослин конопель для особистого вживання, без мети збуту, ОСОБА_8 , у невстановлений період часу, але не пізніше 28.06.2024, здійснював догляд за посівами рослин конопель, які знаходились в тепличній палатці квадратної форми, чорного кольору, яку останній розмістив в кімнаті за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: культивував, знищував бур`яни, рихлив ґрунт, поливав та створював тепличні умови. Таким чином здійснював систематичний догляд за посівами, сходами та дорослими рослинами конопель з метою доведення їх до стадії дозрівання, тобто незаконно вирощував рослини коноплі у загальній кількості 11 рослин.

Протиправні дії ОСОБА_8 , пов`язані з незаконним посівом та незаконним вирощуванням рослин конопель були припинені співробітниками поліції, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова, якими 28.06.2024 у період часу з 14 години 31 хвилин по 18 годину 06 хвилин, було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій фактично мешкає ОСОБА_8 , в ході якого в кімнаті було виявлено та вилучено тепличну палатку квадратної форми, чорного кольору (без назви та маркування), в середині якої знаходилися горщики з ґрунтом, в яких зростали 11 кущів рослини, які згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 6378 від 24.09.2024, як об`єкти дослідження є рослинами , які містять психотропні речовини рослинами роду коноплі. Загальна кількість вилучених кущів рослин роду коноплі згідно протоколу обшуку від 28.06.2024 склала 11 штук, які ОСОБА_8 незаконно посіяв і вирощував для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_8 у зазначений вище період часу, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» незаконно посіяв та незаконно вирощував рослини роду коноплі у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, тобто рослини, що містять психотропну речовину тетрагідроканабінол, обіг якої обмежений відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням точні дату та час, ОСОБА_8 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вирощування (культивування) рослин конопель для подальшого виготовлення, зберігання та особистого вживання наркотичного засобу за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно висіяв наявне у нього насіння рослин конопель в горщики із землею та незаконно виростив 11 кущів рослин.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_8 , протягом невстановленої досудовим розслідуванням дати та часу, але не пізніше 28.06.2024 року, зривав листя з наявних у нього кущів коноплі за місцем мешкання за вищевказаною адресою, таким чином придбавши наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, для особистого вживання, без мети збуту.

Надалі ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи спосіб виготовлення наркотичного засобу - канабісу, сушив та перетирав вищезазначене листя з кущів коноплі, таким чином незаконно виготовивши наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який почав зберігати за місцем свого мешкання, для особистого вживання, без мети збуту.

28.06.2024 у період часу з 14 години 31 хвилин по 18 годину 06 хвилин, було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено сім полімерних пакетів з невідомою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які перебували в картонній коробці, яка знаходилась на столі в одній із кімнат, а саме в кухні та полімерну тарілку з невідомою речовиною, рослинного походження, зеленого кольору, яка також знаходилась на столі тієї ж кімнати.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 6379 від 24.09.2024, речовини рослинного походження - верхівки рослин з квітами роду Коноплі Cannabis L., (об`єкти №№ 1-7), які надані на дослідження у сейф-пакеті № CRI1087202, є наркотичними засобами, обіг яких обмежено - канабісом.

Маса наркотичних засобів, обіг якого обмежено- канабісу у висушеному стані складає: об`єкт № 1 - 0,96 г, об`єкт № 2 - 0,88 г, об`єкт № 3 - 0,90 г, об`єкт №4 - 0,86 г, об`єкт № 5 - 0,90 г, об`єкт № 6 - 0,88 г, об`єкт № 7 - 0,88 г.

Речовина рослинного походження - верхівки рослин з квітами роду Коноплі Cannabis L., (об`єкт № 8), яка надана на дослідження в сейф-пакеті № RAW00111211, є наркотичними засобами, обіг якого обмежено - канабісом.

Маса наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу у висушеному стані складає: об`єкт № 8 - 0,86 г.

Загальна маса наркотичного засобу канабісу складає 7,12 грам, який ОСОБА_8 , незаконно виготовив та зберігав для подальшого вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_8 , всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», умисно, незаконно, придбав, виготовив та зберігав без мети збуту - «канабіс», загальною масою 7,12 грам, який відносяться до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та відповідно до «Внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 653 від 24.05.2024.

У подальшому, ОСОБА_8 , 02.08.2024 приблизно о 22 год.00 хв., знаходився поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактичним власником якої, на момент вчинення кримінального правопорушення, є ОСОБА_9 .

Саме в той час у ОСОБА_8 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до прибудинкової території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 , підійшов до хвіртки домоволодіння, яке огороджено парканом, та оцінивши ситуацію, у зв`язку з тим, що хвіртку до прилеглої території (подвір`я), йому ніхто добровільно не відчинив та не дозволив увійти в чужий двір, бажаючи досягти протиправного результату, спрямованого на порушення недоторканості іншого володіння особи, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, діючи всупереч ст. 30 Конституції України, що гарантує кожному громадянину право на недоторканість житла та іншого володіння особи, здійснив незаконне проникнення на прибудинкову територію домоволодіння, перелізши через паркан.

Таким чином ОСОБА_8 , без дозволу ОСОБА_9 , яка фактично володіє домоволодінням, опинився на території цього домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим незаконно проник до іншого володіння особи.

Крім того, ОСОБА_8 , 02.08.2024 приблизно о 22 год. 05 хв., більш точний час встановити виявилось неможливим, незаконно перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи раніше виниклі неприязні відносини з останньою, які склалися внаслідок сумісного проживання з дочкою потерпілої ОСОБА_10 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , яка в цей час перебувала в своєму будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел , ОСОБА_8 , побачивши на подвір`ї біля будинку ОСОБА_9 , наблизився до неї та усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілій , діючи на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків, оцінивши ситуацію, що склалася, відчуваючи агресію у відношенні потерпілої, тримаючи у руках два кухонних ножа, які заздалегідь приніс з собою як знаряддя злочину, та стоячи обличчям до останньої, зненацька та несподівано для неї, зі значною силою, наніс один колото ріжучий удар лезом ножа, який прийшовся в область правої руки потерпілої. Після чого потерпіла схопила за руку ОСОБА_8 та руками відштовхнула його, в результаті чого він впустив один з кухонних ножів, а потерпіла в цей час намагалась втекти від нього до приміщення будинку. Однак ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наздогнав потерпілу та тримаючи ніж в правій руці наніс ще один колото-ріжучий удар в ділянку лівого плеча потерпілої, а потім схопив лівою рукою за волосся та подтягнув її до землі. Від вказаних дій потерпіла ОСОБА_9 втратила рівновагу та впала колінами на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що перед ним жінка, застосовуючи свою фізичну перевагу над нею, продовжуючи висловлювати свій намір щодо вбивства потерпілої та тримаючи за волосся ОСОБА_9 , яка перебувала в положенні на колінах на землі, наніс їй не менше 10 (десяті) ударів обличчям об бетонну плиту, а потім зі значною силою став наносити численні хаотичні, не менше 10 (десяти) ударів кулаками рук та ногами в область обличчя та тулубу ОСОБА_9 . Від вказаних тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 втратила свідомість.

В подальшому ОСОБА_8 , будучи впевненим, що довів свої протиправні дії до кінця, припинив побиття ОСОБА_9 , яка знаходилась на землі та не подавала ознак життя, покинув місце події , не вжив жодних заходів для вчасного виклику швидкої медичної допомоги та співробітників поліції.

Таким чином ОСОБА_8 вчинив всі дії , спрямовані для досягнення своєї злочинної мети, а саме заподіяння смерті ОСОБА_9 , однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі , оскільки неповнолітній онук потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , 2012 р.н. та сусідка ОСОБА_12 вжили необхідних заходів для врятування ОСОБА_9 , а саме викликали співробітників поліції та співробітників «Охорона і безпека плюс», які в подальшому викликали швидку медичну допомогу.

Надалі ОСОБА_9 було доставлено до КНП «МКЛШНД» ім. проф. О.І. Мещанінова, де потерпілій було надано необхідну медичну допомогу .

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 було спричинено наступні тілесні ушкодження: поєднану закриту тупу черепно-мозкову та щелепно-лицьову травму у вигляді забою головного мозку із вогнищевою контузією скронево-потиличної ділянки справа з формуванням двобічних субдуральних крововиливів з заходом у намет мозочку, закритого перелому нижньої та медіальної стінок правої орбіти, кісток носа із наявністю забитої рани в потиличній ділянці, забитої рани на верхньому повіку правого ока, спинці носу та верхній губі справа із розповсюдженням на слизову оболонку верхньої губи, що розташовані на тлі синця на обличчі, які не є небезпечними для життя в момент заподіяння, але спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а, б, в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., у своїй сукупності належать до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості.

Крім того у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва в області проекції другого міжреберного проміжку по середнє-ключичній лінії, на лівому плечі у верхні третині по заднє-зовнішній поверхні, на лівій молочній залозі у сегменті на 6 годин, а також по долонній поверхні 2 та 3 пальців правої кисті, які належать до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МО3 України від 17.01.1995 р.

Вказані підсумки підтверджено висновками судово-медичних експертиз №12-14/412-А/24 від 26.08.2024 та №12-14/447-А/24/ від 27.08.2024.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Оскільки вважає вирок необґрунтованим, незаконним та не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч.1ст. 115, 162 КК України оскільки встановлені фактичні обставини не підтверджують наявність умислу на вбивство.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України призначити покарання у виді 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 310 КК України - 1 рік обмеження волі, за ч. 1 ст. 162 КК України - 3 роки обмеження волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисту, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу обвинувачення, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисту, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, в тому числі, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист.

При цьому, згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 374 ч. 3 п. 2 КПК України встановлено, що в мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Наведені вище норми кримінального процесуального закону районним судом при розгляді кримінального провадження та ухваленні рішення по справі належним чином не виконано.

Як вбачається з вироку, дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.

Колегія суддів з такою позицією суду не погоджується, оскільки встановлені фактичні обставини висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а також суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Так, з показань обвинуваченого, потерпілої та усіх свідків по даному кримінальному провадженню вбачається, що після нанесення декілька ударів ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 мав можливість довести злочин до кінця і вбити потерпілу, проте він утримався від подальших протиправних дій. При цьому він не залишив місце злочину, чекав коли приїде служба охорони та поліція, а потім і швидка медична допомога, приймав активну участь у роботі працівників цих служб, що свідчить про відсутність умислу на вбивство.

Отже, встановлені фактичні обставини вчиненого злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у такому випадку, як вони викладені у вироку суду першої інстанції містять суперечності, які у свою чергу виключають можливість встановлення поза розумним сумнівом умислу саме на вбивство.

Як зазначається у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Із суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає їх настання.

Замах на умисне вбивство слід відрізняти від умисних тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 24 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання) дій (бездіяльності), безпосередньо спрямованих на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Стала судова практика свідчить проте, що при розмежуванні замаху на вбивство та умисного заподіяння тілесного ушкодження необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, врахуванню підлягає не лише поведінка винуватого до, під час та після скоєння злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, кількість, характер і локалізація поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, а й спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину, причини припинення злочинних дій.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, ставлення винного до наслідків характеризується необережністю.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у рішеннях Верховного Суду (постанова від 09.10.2018 року у справі №760/4968/15-к, постанова від 25.04.2019 року у справі №163/353/17 та ін.).

Як вбачається з матеріалів провадження, в зазначений день, час та місці обвинувачений ОСОБА_8 кулаками та кухонним ножем завдав ОСОБА_9 декілька ударів у різні частини тіла тобто наносив їх хаотично. В той же час сам обвинувачений не заперечує, що хоча і діяв умисно, після того, як потерпіла почала йому погрожувати та ображати, проте не бажав настання її смерті.

Крім того, у встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах є прогалини які не дозволяють уявити всю бійку яка відбувалась за участю обвинуваченого оскільки повністю відсутня інформація щодо долі другого ножа.

Поряд з цим, у вказаному вироку, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 скоїв закінчений замах на умисне вбивство, але не вказав з яких причин він його не довів до кінця, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 374 КПК України.

Встановлення вищезазначених обставин має суттєвий вплив і на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та є підставами для скасування вироку суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч. 1 ст. 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п. п. 1, 2, 13, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України верховенство права, законність, забезпечення права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

У зв`язку зі скасуванням вироку за процесуальними порушеннями, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, не може розглянути та дати оцінку апеляційним доводам учасників розгляду про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді суду слід усунути вказані в даній ухвалі недоліки, повно та всебічно дослідити обставини справи, надані сторонами на їх підтвердження докази, та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Крім того, у зв`язку з необхідністю скасування вироку, яким обвинуваченому було продовжено запобіжний захід тримання під вартою, апеляційним судом розглянуто питання щодо необхідності продовження цього запобіжного заходу.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на час скоєння кримінальних правопорушень страждав на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів, інвалідності немає, неодружений, не має будь-яких осіб на утриманні, не працевлаштований, має постійне місце проживання., обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та проступків, санкція одного з яких передбачає покарання до 15 років позбавлення волі.

Оцінивши сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: надану досудовим розслідуванням інформацію щодо здобутих у кримінальному провадженні доказів, тяжкість покарання, визначеного санкціями статті обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, оскільки у суду відсутні дані про зміну обставин, щодо наявності ризиків, що існували під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не надано таких даних й стороною захисту.

Керуючись ст. 404, 405, 407, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Вирок Новобаварського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід стосовноОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою продовжити до 10 листопада 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді