УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000015 внесеного до ЄРДР 05.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 275, ч. 2 ст. 298 КК України, про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 05.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 275, ч. 2 ст. 298 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 31.03.2021 на сторінці інтернет-видання «На Парижі» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) розміщено публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із забудовником: через майбутню багатоповерхівку у центрі Вінниці можуть зникнути гаражі містян» (автор - ОСОБА_4 ).

Із змісту публікації вбачається, що у м. Вінниця по вул. Мури розпочались будівельні роботи по зведенню багатоповерхового будинку, проведення яких може призвести до руйнування сусідніх будинків та інших розташованих поруч об`єктів нерухомого майна.

Одночасно встановлено, що висвітлене у публікації будівництво здійснюється на трьох земельних ділянках з кадастровими номерами :02:062:0014 (цільове призначення: Для будівництва і обслуговування житлового будинку), :02:062:0013 (Цільове призначення: Для будівництва і обслуговування житлового будинку) та :02:062:0023 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), а також на земельній ділянці без кадастрового номеру.

Разом з тим, з долучених до публікації фотографічних зображень вбачається, що будівельні роботи проводяться поза межами земельної ділянки :02:062:0023, що вказує на імовірне здійснення самовільного будівництва на самовільно зайнятих межуючих земельних ділянках.

Також, відповідно до містобудівних умов і обмежень № 50 від 19.04.2019, надано дозвіл на реконструкцію з добудовою та надбудовою багатоквартирного будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями з допустимим відсотком забудови - 50 %. Сама ж земельна ділянка розміщена в центральному історичному ареалі в умовах охорони історико-культурної спадщини.

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області проведено огляд огородженого будівельного майданчику та прилеглих територій, які розташовані на земельних ділянках з кадастровим номерами :02:062:0014, :02:062:0013, :02:062:0023, прилеглої зі сходу земельної ділянки без кадастрового номеру із залученням спеціалістів ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, якими встановлено, що на земельних ділянках :02:062:0014, :02:062:0013 здійснюються будівельні роботи, які полягають у виготовленні котловану, а площа котловану на земельній ділянці з кадастровим номером :02:062:0023 складає понад 50 % її площі, крім того оглядом виявлено факт обмеження доступу (захоплення) до пішохідного проходу, розташованого між земельними ділянками :02:062:0014 та :02:062:0023, що свідчить про самовільне будівництво на самовільно захопленій земельній ділянці.

Окрім того, під час проведення вказаного огляду було встановлено, що будівельні роботи, які здійснюються на вищевказаних земельних ділянках фактично ставлять під загрозу прилеглі нежитлові приміщення (гаражі), оскільки існує реальна загроза часткового обвалу земельної ділянки на якій розташовані останні.

Вказані дії можуть призвести до пошкодження особистого майна мешканців прилеглих територій, заподіяння шкоди життю людей або настання більш тяжких наслідків.

Разом з тим, у публічному реєстрі містобудівних умов і обмежень відсутні відомості про будівництво на земельних ділянках :02:062:0014 та :02:062:0013.

Вказані вище, встановлені досудовим розслідуванням обставини, свідчать про імовірне здійснення самовільного будівництва на самовільно захоплених земельних ділянках.

Крім того, відповідно до містобудівних умов і обмежень № 50 від 19.04.2019 наявний дозвіл на здійснення реконструкції з добудовою багатоквартирного будинку лише на земельній ділянці :02:062:0023, яка перебуває у власності територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради та розміщена в центральному історичному ареалі в умовах охорони історико-культурної спадщини.

Разом з тим, відповідно до висновку ДП «Науково-дослідний центр «охоронна Археологічна служба України» №201-в/01-21 від 20.07.2021 в ході проведення археологічних досліджень на земельній ділянці по вул. Мури, 7 у м. Вінниця, Вінницька обл., кадастровий номер :02:062:0023 в межах історичного ареалу в зоні охорони археологічного культурного шару було зафіксовано окремі об`єкти 17-18 ст. та залишки підземного приміщення другої половини 19 ст. У зв`язку з вищевикладеним, за результатами даних, отриманих під час археологічних вишукувань, будь-які земельні роботи, пов`язані з будівництвом на досліджуваній ділянці можливі лише після укладення окремого договору на проведення археологічних досліджень на вказаній ділянці в обсягах, що відповідатимуть вимогам чинного пам`яткоохоронного законодавства.

Вінницькою окружною прокуратурою у 2023 році до Вінницького окружного адміністративного суду подано позовну заяву в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України до виконавчого комітету Вінницької міської ради, департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мурована вежа» про визнання протиправними та скасування рішень.

Одночасно із позовною заявою, керівником Вінницької окружної прокуратури подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 задоволено частково.

Зупинено містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки від 19.04.2019 № 50 назва об`єкта будівництва: реконструкція з добудовою та надбудовою багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Мури, 7 в м. Вінниці, відомості про які внесено до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за реєстраційним номером: MU01:3851-5466-1770-9875, видані замовнику - ТОВ «Мурована вежа» м. Вінниця, вул. Зодчих, 34/16.

- зупинено дію дозволу на виконання будівельних робіт, реєстраційний номер документу в реєстрі будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва: ВН60, виданого ТОВ «Мурована Вежа» Департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, зареєстрованого 07.10.2021, до вирішення спору по справі.

- заборонено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариству з обмеженою відповідальністю «Мурована Вежа» проводити будь-які будівельні роботи за адресою: вул. Мури, 7 в м. Вінниці до вирішення спору по справі.

У подальшому, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.02.2024 у справі № 120/2426/23, задоволено позовну заяву Вінницької окружною прокуратури.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2024 рішення Вінницького окружного адміністративного суд залишено без змін.

Однак, Постановою Верховного Суду від 06.11.2025 задоволено касаційну скаргу ТОВ «Мурована Вежа» та скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.02.2024, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі № 120/2426/23; позовну заяву - залишено без розгляду.

У подальшому, представник ТОВ «Мурована Вежа» звернувся із клопотанням до Вінницького окружного адміністративного суду щодо скасування заходів забезпечення, однак ухвалою від 24.11.2025 йому відмовлено з підстав, визначених ч. 6 ст. 157 КАС України, проте вказане надає можливість товариству продовжити будівництво із порушенням норм містобудівного законодавства (скасувати заходи забезпечення).

Постановою Верховного Суду від 06.11.2025 не спростовано виявлені факти порушень містобудівного законодавства, однак, позовну заяву залишено без розгляду, оскільки відсутні підстави звернення прокурором до суду в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України.

Поряд з тим, у травні 2023 ТОВ «Мурована Вежа» подано адміністративний позов до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання незаконним та скасування припису від 25.04.2023 (справа № 120/7096/23).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 відмовлено у задоволенні зазначеного позову (припис не скасовано).

Постановами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 та Верховного суду від 11.11.2024 рішення першої інстанції залишено без змін, а отже остаточно відмовлено ТОВ «Мурована Вежа», припис Міністерства культури та інформаційної політики України про зупинку робіт є законним та підтверджено, що забудовник зобов`язаний мати погодження Міністерства на земляні роботи по вул. Мури, 7 у м. Вінниці.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення подальшого здійснення незаконного будівництва виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:062:0013, власником якої, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є ОСОБА_5

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а пп. 1, 2 ч. 2 названої статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке пристосовано або використано як засіб вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Також, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Частиною 2 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно вищевказані земельні ділянки.

Таким чином, в даному випадку обмеження права власності є розумним і спів розмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Разом із тим, розгляд даного клопотання необхідно провести без повідомлення власника майна, оскільки майно, про арешт якого йдеться в клопотанні, не вилучалося, а розгляд клопотання за його відсутності є необхідним для забезпечення арешту майна, тобто існує реальна загроза приховування цього майна власником, тобто, усвідомлюючи наслідки накладення арешту на вказану земельну ділянку та враховуючи тяжкість злочинів, за якими ведеться досудове розслідування, може вчиняти активні дії, спрямовані на її відчуження чи переоформлення на іншу особу, що відповідно негативно вплине на повноту досудового розслідування кримінального провадження, а тому, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на вказане, з метою забезпечення арешту майна, власник майна в судове засідання не викликався.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законодавством України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В даному конкретному випадку прокурором не доведено в клопотанні про необхідність накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:062:0013, площею 0,0353га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 не довів підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 174, 175, 309, 395, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя