Провадження № 1-кп/161/321/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 02 лютого 2026 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 21.03.2024, що надійшло з Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про звільнення від кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Олика, Ківерцівського району, Волинської області, без місця реєстрації, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.11.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Так, відповідно до клопотання, Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2024 № 37 (по стройовій частині) молодшого сержанта призваного військовою частиною НОМЕР_3 з 06.02.2024 зараховано на військову службу за призивом по мобілізації у воєнний час, на всі види забезпечення та призначено на посаду солдата резерву 3 взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_3 .

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок

і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення зазначених норм законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), 06 лютого 2024 року не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину без поважних причин, місце дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У період часу з 06.02.2024 по 21.08.2025 солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем по мобілізації військової частини НОМЕР_3 і не звільнений з військової служби, без поважних причин був відсутній на службі та не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд в умовах воєнного стану.

21.08.2025 солдат ОСОБА_4 був доставлений військовослужбовцями Військової служби правопорядку до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) припинивши вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, як умисні дії, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час підготовчого судового засідання прокурор Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання прокурора задовольнити та вказав, що добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та бажає надалі проходити службу у військовій частині НОМЕР_1 . Окрім цього, вказав, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000537 від 21.03.2024, суд дійшов наступного висновку.

Так, п.2 ч.3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Положення ст.44 КК України передбачають, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частиною 2 ст.286 КПК України визначено, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Отже, оскільки статтями 284-288 КПК України встановлено сукупність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а саме: наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого (підозрюваного) від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого (підозрюваного) на закриття кримінального провадження на цих підставах, то звільнення обвинуваченого (підозрюваного) від кримінальної відповідальності за наявності сукупності вказаних умов є обов`язковим.

Згідно з вимогами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 24.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Також, 24.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України, роз`яснено суть підозри та право на звільнення від кримінальної відповідальності.

В свою чергу, ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно звернувся до слідчого з клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби у військовій частині.

Разом з цим, відповідно до письмової згодит.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2025 №10/28/12-9547 2025 ОСОБА_6 , останній надав письмову згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, суд повинен з`ясувати наявність обов`язкової сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, вчинене під час дії воєнного стану; 3) особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби; 4) наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Отже, аналізуючи визначені ч.5 ст.401 КК України умови та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також досліджені докази, судом встановлено, що ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та отримав письмову згоду т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 на продовження проходження військової служби.

При цьому, загальновідомим є факт, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 20.10.2025 року №793/2025, затвердженим Законом України від 21 жовтня 2025 року № 4643-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Як підсумок, судом встановлено, що усі умови та підстави, визначені ч.5 ст.401 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, виконано.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 , після вчинення ним під час дії воєнного стану кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке він вчинив вперше, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, зважаючи на наявність письмової згоди т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ч.5 ст.401 КК України та ч.3 ст.288 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000537 від 21.03.2024 закрити.

Даних щодо наявності у кримінальному провадженні речових доказів, процесуальних витрат та накладення арештів на майно прокурором не надано.

Керуючись ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, на підставі ст. 44, ч. 5 ст. 401 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000537 від 21.03.2024 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження №0000537 від 21.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання ухвалою законної сили невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, підозрюваному та направити до військової частини НОМЕР_1 для відому та виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1