ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/7415/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1799/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 червня 2025 року відносно ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, росіянин, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, без місця реєстрації, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 суд залишив раніше обраний - у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання обвинуваченому встановлено відраховувати з дня його фактичного затримання - з 14.06.2024 р.

Як установив суд, 13.06.2024, близько 20.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з останньою мешкав ОСОБА_10 , з яким у ОСОБА_8 на ґрунті ревнощів виникла сварка, в ході якої останній наніс чотири удари руками в область обличчя ОСОБА_10 , після чого залишив місце події.

Через деякий час цього ж дня, близько 22.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знову прийшов до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті ревнощів, почав сокирою вибивати вікна будинку, виражаючи при цьому погрози фізичною розправою. Побоюючись за своє життя ОСОБА_9 зателефонувала до поліції, працівники якої прибувши на виклик припинили дії ОСОБА_8 .

У подальшому, 14.06.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 14.06.2024, близько 03.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи при собі невстановлений в ході досудового розслідування колото-ріжучий предмет, яким міг бути ніж, котрий заздалегідь взяв із собою, знову прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на той час перебували ОСОБА_9 , її четверо малолітніх дітей та ОСОБА_10 .

Проникнувши до вказаного будинку через вікно ОСОБА_8 вчинив сварку з ОСОБА_9 , в ході якої погрожував останній колото-ріжучим предметом, яким міг бути ніж, та намагався дізнатись про місцеперебування ОСОБА_10 , на що малолітній ОСОБА_11 , 2013 р.н., з метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_10 перебуває у спальній кімнаті вказаного будинку.

Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства, тримаючи у руках невстановлений в ході досудового розслідування колото-ріжучий предмет, яким міг бути ніж, перебуваючи у спальній кімнаті вищевказаного будинку, підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому одинадцять ударів колото-ріжучим предметом, яким міг бути ніж, в область шиї, спини, тазу, нижніх, верхніх кінцівок та паху, чим спричинив тілесні ушкодження, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у приміщенні реанімаційного відділення КНП «Лозівське ТМО».

Вважаючи, що ним виконані усі можливі дії для реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_10 згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-17/124-Л3т/24 від 14.08.2024 отримав наступні тілесні ушкодження:

- сліпе колото-різане поранення шиї в лівій підщелепній області з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та поверхневих м`язів і його напрямком спереду до заду та декілька зліва на право, глибиною до 1 см;

- сліпе колото-різане поранення в області проекції верхнього краю гребеня правої здухвової кістки по задньо-пахвовій лінії з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та м`язів тазу і його напрямком з заду до переду та декілька згори до низу та справа на ліво, глибиною до 6,9 см.;

- сліпе колото-різане поранення правої сідниці на верхній межі верхньо-внутрішнього квадранта по лопатковій лінії з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини і його напрямком ззаду до переду, глибиною 0,9 см;

- сліпе колото-різане поранення в області проекції краю гребеня лівої здухвової кістки по лопатковій лінії з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та м`язів тазу і його напрямком згори до низу та декілька справа на ліво, глибиною до 5,5 см;

- сліпе колото-різане поранення в правій здухвовій області на рівні проекції пахвової складки з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та м`язів тазу і практично повним пересіченням правої зовнішньої здухвової артерії;

- проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа по задній поверхні в області проекції 11-12-го ребер між рівнем лопаткової та навколо хребцевої лінії з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини, м`язів грудної клітини та міжреберних артерій з пристінковою плеврою на рівні проекції з`єднання 12-го грудного хребця з 12-м ребром і його напрямком справа на ліво декілька з заду до переду в середину, глибиною до 5,9 см;

- різані рани по долонній поверхні 1-го п?ястково-фалангового суглобу 1-го пальця правої кисті, у 1-му між пальцевому проміжку правої кисті, у 1-му між пальцевому проміжку лівої кисті з пересіченням м`язів кистей;

- поверхневі різані рани по внутрішній поверхні правої гомілки у середній третині та по внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині.

Причиною смерті ОСОБА_10 явився геморагічний шок обумовлений вищевказаними пораненнями, а саме: сліпим колото-різаним пораненням у правій здухвовій області з ушкодженням по ходу ранового каналу правої зовнішньої здухвової артерії та розвитком зовнішньої крововтрати та проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини справа з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини, м`язів грудної клітини та міжреберних артерій з розвитком внутрішньо плевральної кровотечі, між вказаними тілесними ушкодженнями та настанням смерті мається причинний зв`язок.

За ступенем тяжкості сліпе колото-різане поранення в правій здухвовій області з ушкодженням правої зовнішньої здухвової артерії та проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа по задній поверхні з ушкодженням міжхребцевих артерій без ушкодження внутрішній органів і розвитком внутрішньо плевральної кровотечі, як разом, так і окремо, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, згідно з пунктом 2.1.3 (й,о,п) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ N? 6 МОЗ України від 17.01.1995), сліпі колото-різані поранення, різані рани - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно з пунктом 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995).

З вказаним вироком не погодився захисник ОСОБА_7 , просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з подальшим виправданням ОСОБА_8 .

Вказує, що перед експертом судової медико-криміналістичної експертизи від 10 вересня 2024 року було зокрема поставлене питання про механізм утворення слідів крові у вигляді плям на взутті обвинуваченого ОСОБА_8 (8 об`єктів плям різних розмірів)

З досліджених доказів вбачається, що тілесні ушкодження були нанесені ножом в умовах неочевидності.

За таких обставин істотне значення має встановлення механізму утворення тілесних ушкоджень, зокрема взаємного положення стосовно один одного потерпілого та особи, що спричинила тілесні ушкодження.

Експертом встановлено, що не виключається можливим те, що дані сліди крові могли утворитись внаслідок отримання колото-різаних поранень потерпілим ОСОБА_12 , проте такий висновок не дає уявлення про механізм нанесення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого.

З урахуванням наведеного, захисник робить висновок про невстановлення судом механізму утворення тілесних ушкоджень, а отже і способу вчинення злочину, що на його думку є істотним.

Захисник заявляв клопотання про проведення повторного експертного дослідження, проте суд відмовив.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, зокрема показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,.

Покази вказаних свідків є логічними, послідовними та несуперечливими.

Потерпіла ОСОБА_13 , яка є матір`ю потерпілого, пояснила, що а 2-3 тижні до цієї події був перший напад на її сина. Син розповідав, що він йшов з ОСОБА_16 , а ОСОБА_8 їх підстеріг, напав на нього та завдав удари викруткою, також ушкодження також були нанесені і ОСОБА_16 , яка намагалася затулити ОСОБА_17 . Після першого нападу у сина стояв катетер з лівої сторони під лопаткою. Син ( ОСОБА_18 ) тоді не хотів писати заяву на ОСОБА_8 , бо казав, що хоче жити з ОСОБА_16 , і діти будуть погано до нього ставитися, якщо він посадить їхнього батька. Вона наполягала щоб син звернувся до поліції. Під час подій присутньою не була.

Колишня співмешканка обвинуваченого ОСОБА_9 , в якості свідка в суді першої інстанції пояснювала, що ОСОБА_8 є її колишнім співмешканцем. 13.06.2024 ОСОБА_8 прийшов додому по АДРЕСА_3 , побачив ОСОБА_10 , з яким вони подралися. Потім ОСОБА_8 поїхав. Приблизно о 24-00 год. ОСОБА_8 знову приїхав, побив вікна. Вікна бив всім, і сокирою, і стулками, бив поки не розтрощив. В цей раз ножа у ОСОБА_8 не було. Вона викликала поліцію. Поліція приїхала та забрала ОСОБА_19 , але випустили вже о 3 годині ночі. Приблизно о 3 годині ночі ОСОБА_8 знову прийшов до них і заліз у вікно. Коли ОСОБА_8 залазив у вікно проснулась дитина і сказала, що хтось лізе. Потім підійшов ОСОБА_10 і сказав що боїться, питав що робити. Коли заліз ОСОБА_8 , вона перебувала в кімнаті з дітьми. Він вибив двері у будинок, які були зачинені на крючок. Зайшов, підняв її з ліжка та почав бити, потім витягував за волоси. ОСОБА_8 був п`яний, себе не контролював, побудив дітей, які злякались. Бачила ніж в руках у ОСОБА_8 , не пам`ятає з зубчиками чи без зубчиків був ніж. Він почав її бити «носаками» і підставив ніж до горла, кричав що всіх вб`є та кричав «де ОСОБА_20 ». В цей час ОСОБА_10 ховався у спальні. Син сказав де ОСОБА_18 і ОСОБА_8 пішов туди, де вказав син. Вона в цей час з дітьми вибігли на вулицю та викликали поліцію. Приблизно хвилини через 2, як вони вийшли, з будинку вибіг ОСОБА_8 , побіг понад домом в огород, в іншу сторону від них. Потім виповз ОСОБА_10 , у якого були руки в крові, він попрохав викликати швидку і сказав «Я не знаю куди він мені попав» та «все буде хорошо». Це сталося з 13.06.2024 на 14.06.2024. Раніше ОСОБА_8 наносив ножові поранення їй і ОСОБА_17 , це було у травні. Тоді вони йшли з дітьми по провулку з гуртожитку, було темно, вискочив ОСОБА_8 з ножом, вона закрила ОСОБА_21 собою і ОСОБА_8 наніс їй ушкодження в ногу, а ОСОБА_17 наніс поріз в бік та по руці, а потім втік. Вона викликала швидку та ОСОБА_17 забрали до лікарні

Свідок неповнолітня ОСОБА_14 пояснювала, що повідомила, що це було приблизно о 3 годині ночі. Вона почула звук із скла. Забоялася і вони всі почали панікувати. Бачила як папа ОСОБА_8 заліз через вікно, потім почав на всіх кричати, і почав бити маму «носаками». Потім приставив ніж до шиї мами. Старший брат ОСОБА_22 сказав, що ОСОБА_17 у другій кімнаті, та він пішов туди. Вони вийшли на вулицю. Потім за ними вийшов папа ОСОБА_23 понад стінкою, а останній вийшов ОСОБА_17 .

Свідок неповнолітня ОСОБА_11 вказував на те, що коли він спав почув крик у кімнаті. Прокинувшись, побачив що батько ОСОБА_8 тримав ніж біля мами і бив її. Вони вибігли на вулицю, а папа ОСОБА_8 залишився у будинку з ОСОБА_17 .

Судом першої інстанції також було досліджено висновок судово-медичної експертизи, згідно якої потерпілий ОСОБА_10 отримав наступні тілесні ушкодження:

- сліпе колото-різане поранення шиї в лівій підщелепній області з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та поверхневих м`язів і його напрямком спереду до заду та декілька зліва на право, глибиною до 1 см;

- сліпе колото-різане поранення в області проекції верхнього краю гребеня правої здухвової кістки по задньо-пахвовій лінії з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та м`язів тазу і його напрямком з заду до переду та декілька згори до низу та справа на ліво, глибиною до 6,9 см.;

- сліпе колото-різане поранення правої сідниці на верхній межі верхньо-внутрішнього квадранта по лопатковій лінії з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини і його напрямком ззаду до переду, глибиною 0,9 см;

- сліпе колото-різане поранення в області проекції краю гребеня лівої здухвової кістки по лопатковій лінії з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та м`язів тазу і його напрямком згори до низу та декілька справа на ліво, глибиною до 5,5 см;

- сліпе колото-різане поранення в правій здухвовій області на рівні проекції пахвової складки з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та м`язів тазу і практично повним пересіченням правої зовнішньої здухвової артерії;

- проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа по задній поверхні в області проекції 11-12-го ребер між рівнем лопаткової та навколо хребцевої лінії з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини, м`язів грудної клітини та міжреберних артерій з пристінковою плеврою на рівні проекції з`єднання 12-го грудного хребця з 12-м ребром і його напрямком справа на ліво декілька з заду до переду в середину, глибиною до 5,9 см;

- різані рани по долонній поверхні 1-го п?ястково-фалангового суглобу 1-го пальця правої кисті, у 1-му між пальцевому проміжку правої кисті, у 1-му між пальцевому проміжку лівої кисті з пересіченням м`язів кистей;

- поверхневі різані рани по внутрішній поверхні правої гомілки у середній третині та по внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині.

Причиною смерті ОСОБА_10 явився геморагічний шок обумовлений вищевказаними пораненнями, а саме: сліпим колото-різаним пораненням у правій здухвовій області з ушкодженням по ходу ранового каналу правої зовнішньої здухвової артерії та розвитком зовнішньої крововтрати та проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини справа з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини, м`язів грудної клітини та міжреберних артерій з розвитком внутрішньо плевральної кровотечі, між вказаними тілесними ушкодженнями та настанням смерті мається причинний зв`язок.

За ступенем тяжкості сліпе колото-різане поранення в правій здухвовій області з ушкодженням правої зовнішньої здухвової артерії та проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа по задній поверхні з ушкодженням міжхребцевих артерій без ушкодження внутрішній органів і розвитком внутрішньо плевральної кровотечі, як разом, так і окремо, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, згідно з пунктом 2.1.3 (й,о,п) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ N? 6 МОЗ України від 17.01.1995), сліпі колото-різані поранення, різані рани - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно з пунктом 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Вказані обставини, повністю спростовують версію обвинуваченого, щодо його непричетності до вчинення злочину, оскільки свідки чітко підтвердили обставини вбивства потерпілого.

Свідки зокрема підтвердили, що ОСОБА_8 неодноразово агресивно себе поводив щодо потерпілого напередодні подій вбивства, 13 червня 2024 року о 20 годині прийшов до ОСОБА_9 додому, влаштував сварку, наніс чотири удари ОСОБА_10 , після чого залишив місце події.

Близько 22 години в той же день, обвинувачений знову повернувся, почав вибивати вікна, погрожував, була викликана поліція, якою було припинено дії ОСОБА_8 .

Близько 3 години ночі 14 червня 2024 року, ОСОБА_8 знову повернувся, проник до будинку через вікно, тримав у руці колото-ріжучій предмет, котрий заздалегідь взяв з собою, почав погрожувати ОСОБА_9 , намагався дізнатись місцеперебування ОСОБА_10 , на що малолітній ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_24 перебуває у кімнаті будинку.

Далі ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому чисельну кількість ударів колото-ріжучим предметом.

Після вказаних дій обвинувачений покинув будинок.

Колегія суддів враховує, що удари наносились потерпілому в область шиї, спини, тазу, нижніх, верхніх кінцівок та паху, використовувався колото-ріжучий предмет, яким може бути ніж.

З висновків судово-медичної експертизи вбачається множинність завданих ударів ОСОБА_8 в життєво-важливі частини тіла потерпілого, шию, грудну клітину, область паху, деякі з них мають значну глибину, 6,9 см, 5,9 см.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 й бажав її настання (прямий умисел)

Важливою обставиною також є поведінка ОСОБА_8 після вчинення злочинних дій та завдання потерпілому чисельних ударів предметом, яким міг бути ніж.

ОСОБА_8 не намагався надати допомогу потерпілому, викликати карету швидкої допомоги, натомість обвинувачений реалізувавши свій умисел на позбавлення життя потерпілого, вважаючи, що така кількість ударів в життєво важливі органи призведе до смерті потерпілого, покинув будинок.

Доводи сторони захисту про те, що механізм завдання потрпілому поранень не встановлений судом першої інстанції, не заслуговують на увагу.

Судом першої інстанції було досліджено всі експертні висновки, їм дана належна оцінка.

Механізм завдання тілесних ушкоджень встановлено, експертиза №12-17/124-Л3т/24 від 14.08.2024 конкретизує зокрема і напрям удару та його кут.

Таким чином механізм завдання ударів було встановлено, жодних протирічь колегія суддів не вбачає.

При цьому належить зазначити, що у кімнаті, де потерпілому були нанесені удари, свідки не перебували, очевидцями завдання ударів не були.

Проте свідки повідомили, що будь яких інших осіб у будинку не було.

За вказаних обставин, докази у справі та показання свідків повністю спростовують як версію обвинуваченого щодо непричетності до вчинення злочину, так і версію з приводу невстановлення механізму завдання тілесних ушкоджень.

Поряд з вказаним, колегія суддів констатує відсутність будь яких клопотань сторони захисту про необхідність судом апеляційної інстанції повторно дослідити докази у справі, чи дослідити ті докази, які не були досліджені.

Підсумовуючи викладене, доводи захисника не гуртуються об`єктивно встановлених фактичних обставинах справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції.

Отже, дослідивши всі зібрані докази, суд першої інстанції прийшов до цілком правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

З огляду на вказане, колегія суддів відкидає доводи сторони захисту щодо оспорювання фактичних обставин справи.

При цьому судом першої інстанції сторонам були створені належні та рівні умови для реалізації своїх прав.

Призначене покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого і підстав для його пом`якшення колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів зазначає, що наведені в апеляційній скарзі мотиви щодо незгоди з судовим рішенням в частині доведеності вини обвинуваченого, а також щодо незгоди з наданою судом оцінкою окремих доказів, не спростовують правильності висновків судів і не містять переконливих доводів, які би дозволили колегії суддів дійти висновку, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів їх законність в цій частині.

Таким чином вирок суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405,406, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 червня 2025 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді