У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів

судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бармашове Жовтневого району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000090.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2026 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20.02.2026 р., з можливістю звільнення під заставу, у розмірі 242 240 грн. за умови винесення якої покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, зміну контактних даних; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи апелянтів.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

На думку захисника, слідчий суддя, не врахував наявність істотних порушень кримінального процесуального закону та відсутність належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191 КК України.

Апелянт наголошує на численних помилках у клопотанні прокурора, зокрема, орфографічних, стилістичних, у викладенні сум збитків та розміру застави, стверджує, що текст клопотання фактично скопійований з матеріалів відносно іншої підозрюваної ( ОСОБА_9 ). До того ж прокурор змішує ролі замовника/субпідрядника і безпідставно покладає на ОСОБА_5 обов`язки, як керівника ТОВ «Проссекко 8».

Захисник зазначає, що згідно з посадовою інструкцією ОСОБА_5 не відповідає за тендерну документацію, а за закупівлі відповідає інша уповноважена особа. Вказує на неузгодженість у матеріалах клопотання прокурора, щодо згадування розпорядження про призначення на посаду без надання його копії, неконкретність посилань на предмет закупівлі ДК 021:2015:55520000-1, а також на помилки прокурора щодо кваліфікуючих ознак, санкції статті та навіть опису статі підозрюваного у тексті клопотання, оскільки прокурор вказує на створення підозрюваним ОСОБА_5 умов для заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі, що є кваліфікуючою ознакою ч. 5 ст. 191 КК України, проте останній підозрюється за ч. 4 ст. 191 КК України.

Захисник стверджує, що розрахунки сторони обвинувачення некоректні, надані суми не підтверджуються, під час підрахунку допущено істотні арифметичні помилки. Стосовно умов договору оплати, то на відповідний момент звірка послуг ще не проводилась і кошти не могли бути перераховані.

На думку апелянта прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризик переховування від слідства та суду не підкріплений жодним доказом, при цьому підозрюваний, після повідомлення про підозру, з`являвся на судові засідання, надавав пояснення по суті підозри, не ухилявся від слідства та суду, за місцем мешкання має міцні соціальні зв`язки та сім`ю. Ризик знищення, сховання або спотворення речей і документів не конкретизований у клопотанні, при цьому під час слідчих дій, підозрюваний добровільно надав документи, повідомив паролі до вилучених телефону та ноутбуку, що свідчить про відсутність намірів на приховування або знищення даних. Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків або іншу підозрювану також не доведений належними доказами і може бути мінімізований покладенням відповідного обов`язку. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не підтверджується жодною конкретною дією чи спробою підозрюваного вчиняти такі дії. Ризик Вчинення іншого кримінального правопорушення є формальним та не описаний належним чином, без зазначення конкретних фактів, які б вказували на схильність підозрюваного вчиняти кримінальні правопорушення.

З огляду на наведене захисник вважає можливим застосувати більш м`який запобіжний захід, а ризикам запобігти шляхом покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Захисник звертає увагу на позитивні дані про особу підозрюваного, який: раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, сім`ю, постійне місце мешкання, позитивно характеризується та має подяки за організацію харчування дітей у складних умовах.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000090, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 325, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно зі Статутом Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 24.02.2000 р. № 17/9, Комунальне виробниче підприємство по організації харчування у навчальних закладах створене Миколаївською міською радою шляхом реорганізації (перетворення) державного комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах, з метою здійснення господарської діяльності, для організації харчування у навчальних закладах міста та засноване на комунальній власності територіальної громади міста Миколаєва. Підприємство є правонаступником майнових прав і обов`язків державного комунального підприємства по організації харчування у навчальних закладах, зареєстрованого виконкомом Миколаївської міської ради 28.04.1999 р. за реєстраційним № 4875.

Згідно з пунктом 1.3. Статуту, власником Підприємства є територіальна громада міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.

Орган господарського управління Підприємством підпорядковано відділу торгівлі виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Статуту, предметом діяльності Підприємства є виробнича, торговельна, посередницька діяльність, а також виконання окремих видів робіт та надання послуг. Підприємство створено з метою: випуску продуктів громадського харчування; організації харчування учнів навчальних закладів міста, груп організованого відпочинку, піонерських таборів; здійснення торгово-закупівельної діяльності (оптової, роздрібної, комісійної з правом відкриття магазинів); посередницької діяльності.

Крім того, згідно пункту 6.3. виконавчим органом на Підприємстві є одноособовий директор. При призначенні директора з ним укладається контракт, яким визначаються права, обов`язки та відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення з посади з урахуванням гарантій, передбачених чинним законодавством. Директор вирішує усі питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції власника Підприємства чи уповноваженого ним органу. Директор підзвітний власнику і організує виконання його рішень.

Директор діє від імені Підприємства в межах, встановлених законом та Статутом Підприємства, тобто наділений і здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто згідно ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

Так, за Розпорядженням № 173 рк від 27.05.2025 р., «Про покладання обов`язків директора Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах», у зв`язку зі звільненням директора Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах, на підставі п. п. 10, 20 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконання обов`язків директора Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах () з 01.07.2025 р. покладено на заступника директора з виробництва ОСОБА_5 до призначення на посаду директора.

Встановлено, що 13.11.2025 р. Комунальне виробниче підприємство з організації харчування у навчальних закладах оголосило відкритий тендер з особливостями. Предмет закупівлі ДК 021:2015:55520000-1 Кейтерингові послуги для закладів освіти на суму 14 285 779,55 грн.

Протоколом розгляду тендерних пропозицій Уповноваженої особи Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах, за результатами торгів та розгляду тендерної пропозиції, учасника ТОВ «ПРОССЕККО 8» було визначено переможцем відкритих торгів.

За результатами здійсненої процедури закупівлі, 01.12.2025 р. між ТОВ Комунальне виробниче підприємство по організації харчування у навчальних закладах, в особі в.о. директора ОСОБА_5 , діючи на підставі Розпорядження Миколаївського міського голови № 173 рк від 27.06.2025 р., з однієї сторони, та ТОВ «ПРОССЕККО 8», в особі директора ОСОБА_9 , що діє на підставі статуту уклало договір субпідряду на закупівлю Кейтеренгових послуг № 01/12/25/1. Відповідно до вказаного договору предметом договору є «Субпідрядник» зобов`язується надати послуги за кодом: ДК 021:2015:55520000-1 Кейтерингові послуги для закладів освіти, відповідно до санітарних норм та правил та згідно з дислокацією закладів, що є невід`ємною частиною Договору, а «Замовник» - Комунальне виробниче підприємство по організації харчування у навчальних закладах, яке є відповідальним за організацію харчування та є «Виконавцем» у розумінні умов договору № 31/10/2-вс від 31.10.2025 р., укладеного між Комунальним виробничим підприємством по організації харчування у навчальних закладах та Управлінням освіти Миколаївської міської ради.

Виконання субпідрядником своїх обов`язків за цим договором нерозривно пов`язане з виконанням умов Договору № 31/10/2-вс від 31.10.2025 р., укладеного між Комунальним виробничим підприємством по організації харчування у навчальних закладах та Управлінням освіти Миколаївської міської ради.

Сума договору становить 14 279 658,56 грн. Термін виконання договору складає 1 місяць, тобто він є дійсним до 31.12.2025 р. (включно).

Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору, «Субпідрядник» повинен забезпечити збалансоване харчування вихованців та учнів у відповідності до циклічного меню та натуральних норм, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2021 р. № 305 «Про затвердження норм та Порядку організації харчування у закладах освіти та дитячих закладах оздоровлення та відпочинку» Інструкції з організації харчування в навчальних закладах від 17.04.2006 р. № 298/227, та згідно з граничною вартістю на послуги з організації харчування дітей у навчальних закладах, затверджених рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 988 від 09.07.2025 р. Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 11.12.2024 р. № 2084 «Про встановлення граничної вартості на послуги з організації харчування в закладах освіти м. Миколаєва».

Відповідно до п. 2.2. зазначеного договору якість послуг має відповідати умовам надання послуг у сфері громадського харчування відповідно до чинного законодавства та вимог Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 р. № 771/97-ВР (зі змінами). Постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2021 р. № 30 «Про затвердження норм та Порядку організації харчування у закладах освіти та дитячих закладах оздоровлення та відпочинку». Порядку надання послуг з харчування дітей у дошкільних. учнів у загальноосвітніх навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від обкладання податком на додану вартість, затвердженим постановою КМУ № 116 від 02.02.2011 р (із змінами ), Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.07.2002 р. № 280 «Щодо організації проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв і організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб», Постанови КМУ від 20.12.2024 р № 1456 «Про затвердження Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення харчування учнів початкових класів закладів загальної середньої освіти».

Відповідно до п. 2.3. зазначеного договору, якість Послуг (готової їжі та продуктів з яких виготовлена їжа) повинна відповідати сертифікатам якості або відповідності виробника іншим документам, що підтверджують відповідність продуктів встановленим вимогам та правилам приготування їжі встановленим чинним законодавством України.

Відповідно до п. 2.4. зазначеного договору, під час кожної поставки їжі «Субпідрядник» надає якісне посвідчення із зазначенням строків виготовлення та термінів вживання приготовленої їжі.

Відповідно до п. 2.5. зазначеного договору, якщо надані Послуги (продукти з яких виготовлена їжа) виявляться неякісним, або таким, що не відповідають умовам цього Договору, «Субпідрядник» зобов`язаний усунути недоліки з моменту отримання претензії від Замовника. Всі витрати пов`язані з усуненням недоліків несе Субпідрядник.

Відповідно до п. 2.6. зазначеного договору, «Субпідрядник» зобов`язується щоденно проводити бракераж страв у відповідності з діючим законодавством України.

Відповідно до п. 2.7. зазначеного договору, «Субпідрядник» зобов`язується дотримуватися вимог законодавства щодо санітарно-епідеміологічного стану приміщень, де готуються страви, зберігаються продукти харчування (продовольча сировина), а також вимог законодавства про проходження працівниками медичного огляду.

Відповідно до п. 2.8. зазначеного договору, «Субпідрядник» повинен забезпечувати приготування їжі лише з безпечних і якісних продуктів харчування і продовольчої сировини, додержуватись умов і термінів їх зберігання, технології виготовлення страв, вимог кулінарної обробки харчових продуктів. правил особистої гігієни працівників.

Відповідно до п. 2.9. зазначеного договору, під час надання послуг з харчування повинні застосовуватися заходи із захисту довкілля, передбачені законодавством України.

Відповідно до п. 2.10. зазначеного договору, претензії по кількості та якості поставлених готових страв приймаються в момент фактичної поставки.

Відповідно до п. 2.11. зазначеного договору, при наданні послуг «Субпідрядник» повинен дотримуватися Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 р. №771/97-ВР, наказу МОЗ України «Про удосконалення організації лікувального харчування та роботи дієтологічної системи в Україні» від 29.10.2013 р. №931 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.12.2013 р. зал 2205/24737).

Відповідно до п. 2.12. зазначеного договору, виготовлення готових страв «Субпідрядник» має здійснювати у виробничих приміщеннях з використанням відповідного технологічного обладнання та у відповідності до технологічних карток.

Встановлено, що ОСОБА_5 , знаходячись на робочому місці в приміщенні робочого кабінету, за адресою м. Миколаїв, вул. Генерала Олекси Алмазова, 49 (Генерала Карпенка, буд. 49), у невстановлений досудовим розслідуванням час, маючи умисел, направлений на розтрату грошових коштів місцевого бюджету, виділених Комунальному виконавчому підприємству по організації харчування у навчальних закладах, на користь ТОВ «Проссекко 8», являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, будучи уповноваженим на організацію та проведення процедури публічних закупівель, прийняття рішення щодо визначення переможця, укладення договорів про закупівлю та забезпечувати ефективне та цільове використання бюджетних коштів, достовірно знаючи, що за адресою м. Миколаїв, просп. Центральний, 24/1 відбуваються ремонтні роботи, у зв`язку з чим приготування їжі за заявленими потужностями не можливі, оскільки пропозиція ТОВ «Проссекко 8» фактично не підтверджує наявність достатніх трудових ресурсів та доступної матеріально-технічної бази для виконання обсягу послуг, що свідчить про порушення статей 5, 16 Закону України «Про публічні закупівлі», усвідомлюючи об`єктивну неможливість реального виконання договору, 01.12.2025 р. уклав договір про надання послуг з організації харчування дітей у 27 закладах загальної середньої освіти у період з 08.12.2025 р. по 31.12.2025 р., шляхом його підписання та скріпленням печаткою, що прямо вказує про його укладення за умов завідомої неможливості належного виконання, шляхом зловживання своїм службовим становищем, маючи корисливий мотив щодо незаконного збагачення за рахунок бюджетних коштів та корисливу мету незаконно збагатити інших осіб, будучи обізнаним про невідповідність наданих послуг технічним та якісним вимогам, чим вчинив дії, безпосередньо спрямовані на розтрату бюджетних коштів, та створивши юридичні підстави для їх розтрати, але не довів свій злочинний умисел до кінця з незалежних від його волі причин, оскільки за втручанням та фактичним проведенням слідчих дій правоохоронними органами вказані обставини унеможливили подальшу діяльність Субпідрядника ТОВ «Проссекко 8» за договірними зобов`язаннями.

Разом з тим, станом на 12.12.2025 р. документально підтверджено факти надання послуг з Кейтерингу ТОВ «Проссекко 8» до 10 навчальних закладів м. Миколаєва на загальну суму 216 172 грн.

При цьому, ОСОБА_5 розуміючи, що директор ТОВ «Проссекко 8» - ОСОБА_9 , неналежно виконувала вимоги законодавства в частині санітарних правил, в порушення п.п. 12 п. 6 ст. 20 Закону України «Про якість та безпеку харчових продуктів і продовольчої сировини» не вела облік продовольчої сировини, харчових продуктів, не перевіряла наявність документів, що підтверджують їх якість та безпеку, терміни реалізації в приміщення закладів освіти харчовими продуктами і продовольчою сировиною, та усвідомлюючи те, що ТОВ «Проссекко 8» фактично неспроможне здійснювати надання об`ємів готової продукції, які зазначені у специфікації до договору Субпідряду, тобто послуги з Кейтерингу, оскільки не має відповідної матеріально-технічної бази і необхідної кількості працівників, умисно створив умови для заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі, які передбачалися на оплату послуг за договірними зобов`язаннями, розуміючи неспроможність виконати умови договору належним чином, тим самим, допустивши можливу їх розтрату на користь ТОВ «Проссекко 8».

Крім того, усвідомлюючи, що ТОВ «Проссекко 8», фактично займаючись протиправною діяльністю, діючи умисно, з метою та мотивів безперервного отримання прибутку від діяльності товариства, ігноруючи вимоги Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», Постанову КМУ від 24.03.2021 р. № 305 «Порядку організації харчування у закладах освіти та дитячих закладах оздоровлення та відпочинку», вимоги Наказу МОЗ України від 12.05.2010 № 400 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» не забезпечила належне дотримання правил гігієни та санітарно-технологічних норм при виготовленні страв під час надання кейтерингових послуг для закладів освіти м. Миколаєва, лише 15.12.2025 р. Комунальним виробничим підприємством по організації харчування у навчальних закладах, розірвано договір №01/12/25/1 субпідряду на закупівлю Кейтерингових послуг укладеним 01.12.2025 р. з ТОВ «Проссекко 8».

Тому, ОСОБА_5 обіймаючи посаду виконувача обов`язків директора Комунального виробничого підприємства по організації харчування у навчальних закладах, умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, бажаючи настання негативних наслідків, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом дій, спрямованих на розтрату бюджетних коштів, та створивши юридичні підстави для їх розтрати шляхом договору №01/12/25/1 від 01.12.2025 р. субпідряду на закупівлю Кейтеренгових послуг за умов завідомої неможливості належного його виконання Субпідрядником ТОВ «Проссекко 8» в особі ОСОБА_9 , мав на меті розтратити грошові кошти місцевого бюджету на загальну суму 216 172 грн., чим міг завдати шкоду інтересам держави, але не довів свій злочинний умисел з причин, що не залежали від його волі.

23.12.2025 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191 КК України, як закінчений замах на розтрату чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання прокурор мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів, просив визначити заставу у розмірі 242 240 грн.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, одружений, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у сумі 242 240 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має перебувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону, а також норми міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого у кримінальному провадженні, зокрема, дані договорів № 01/12/25/1 від 01.12.2025, № 31/10/2-вс від 31.10.2025 р., протоколів обшуку від 12.12.2025 р., висновків експертів № 009661 д.к./25 та № 009659 д.к./25 від 16.12.2025 р. та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважити, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. З огляду на тяжкість інкримінованого діяння та можливість призначення реального покарання, наявні підстави вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, перебуваючи на волі та зберігаючи можливість здійснювати службові повноваження у відповідному органі місцевого самоврядування, підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на посадових осіб вказаного органу або інших причетних до кримінального правопорушення осіб.

Наразі, досудове розслідування перебуває на початковій стадії розслідування, заплановано проведення подальших слідчих (розшукових) дій, а підозрюваний, обіймаючи відповідну посаду, у разі незастосування належного запобіжного заходу матиме можливість безперешкодного доступу до службової документації та організаційно-розпорядчих процесів відповідного органу, що може ускладнити збирання, перевірку та оцінку доказів, що доводить існування ризиків знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, доводи захисника про не доведення прокурором існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, в цій частині, рішення слідчим суддею прийнято на основі об`єктивно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджені всі матеріали провадження та наведені в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, станом на день постановлення ухвали.

Посилання апелянта на орфографічні, стилістичні неточності, окремі редакційні помилки чи неузгодженості викладу в клопотанні прокурора самі по собі не свідчать про відсутність передбачених законом підстав для застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя оцінює не якість тексту клопотання, а наявність обґрунтованої підозри та ризиків, що підтверджуються долученими матеріалами (ст. 194 КПК України). У межах цієї стадії кримінального провадження суд не вирішує питання доведеності вини та не надає остаточної оцінки всім доказам, а перевіряє їх достатність для висновку про ймовірну причетність та існування ризиків.

Навіть за наявності окремих неточностей редакційного характеру (описок) у формулюваннях клопотання, визначальним є те, що підозра повідомлена за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191 КК України, а слідчий суддя перевіряв клопотання в контексті саме цієї правової кваліфікації та наданих матеріалів. Вказані неточності не змінюють предмета доведення в межах розгляду клопотання та не свідчать про відсутність законних підстав для застосування запобіжного заходу.

Наявність у підозрюваного постійного місця мешкання та міцних соціальних зв`язків, на даній початковій стадії досудового розслідування, не є підставами для зміни застосованого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновків слідчого судді про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та визначення розміру застави, тому апеляційна скарга захисника є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2026 року про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у сумі 242 240 грн. залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3