ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2873/25 Справа № 210/2372/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 01 липня 2025 року, якою клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишено без задоволення, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2025 року залишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась захисник адвокат ОСОБА_7 , діюча в інтересах засудженого ОСОБА_8 , та оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

На обгартування своїх вимог вказує, що ОСОБА_8 позитивно характеризується, має 1 заохочення подяка за зразкову поведінку, виконання правил внутрішнього розпорядку та сумлінне ставлення до двогодинних робіт, пов`язаних із створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкуванням місця попереднього ув`язнення. Стягнення погашено. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Має міцні соціальні зв`язки , а саме має постійне місце проживання та реєстрації. Має на утриманні 4 дітей, які потребують його батьківського піклування. Зв`язки з рідними та близькими стабільні та доброзичливі .

Звертає увагу, що за час відбування покарання дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, стягнень ( 2 стягнення - погашені) та заохочень (1 заохочення). Працевлаштований в цеху ДПД-1, різноробітником. Приймає участь в програмі ПДВВ « Подолання алкогольної залежності». У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Вказує, що згідно вироку суду має заборгованість зі сплати позову, працює в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, для погашення такої заборгованості, але враховуючи той факт, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника до установи не надходила, заборгованість не погашена.

Зауважує, що ОСОБА_8 виявляє бажання та активно бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Наголошує, що ОСОБА_8 не мав можливості в повній мірі раніше залучатись до праці, оскільки згідно медичної довідки від 14.03.2025 р. прийнятий на диспансерний облік з діагнозом: хронічний маячний розлад. З 22.11.2024 р. по 03.12.2024 р. перебував на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській багатопрофільній лікарні № 4 філії «ЦОЗ ДКВСУ» у Дніпропетровській та Донецькій областях з діагнозом: Хронічний гастродуоденіт в стадії нестійкої ремісії.

Звертає увагу, що 19.12.2024 року ОСОБА_8 вибув для проходження лікування в психіатричне відділення Львівської багатопрофільної лікарні № 19. 05.02.2025 року прибув до КВК № 80 з Львівської багатопрофільної лікарні № 19. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого психіатричного відділення ЛБЛ № 19 № 374 - відмовився від лікування про що написав відповідну заяву.

Зазначає, що у зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_8 не був залучений до праці раніше в умовах відбування покарання та вбачається необхідність його лікування за всіма наявними діагнозами , яке йому можуть надати в лікарнях Одеської області під наглядом та можливістю фінансування його найближчих родичів , а саме старшого сина, який має бажання вилікувати свого батька, а в умовах виправної колонії лікування ускладнено.

Стверджує, що судом першої інстанції не надано оцінки яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_8 в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника адвоката ОСОБА_7 , яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 , зазначив, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, вивчивши та дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст. 81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 квітня 2021 року визнано винним ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 08 років 06 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 09 грудня 2022 року.

Засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13 березня 2018 року.

Станом на 22 травня 2025 року засуджений відбув 2/3 строку покарання. З 28 жовтня 2024 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправ колонія №80».

За час відбування покарання в установі два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, допущене порушення виражалося у вилученні заборонених речей, які погашені в установленому порядку. За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» характеризується посередньо, за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці заохочений один раз. Приймає участь в програмі ПДВВ «Подолання алкогольної залежності». Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Засуджений дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання і розпорядку дня установи, дотримується розпорядку дня установи, виконує законні вимоги адміністрації, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ-VI): засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення та має бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки набрав більше 65 балів, а саме 65 балів.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_8 має одне заохочення «За зразкову поведінку, виконання правил внутрішнього розпорядку та сумлінне ставлення до двох годинних робіт, пов`язаних із створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкування місця попереднього ув`язнення» від 31 березня 2023 року.

На підставі викладених даних про особу засудженого, колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення, оскільки матеріали справи не містять достатніх підстав для висновку що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення.

Твердження захисника про наявність заохочення, не вказують на систематичну позитивну поведінку засудженого, яка б могла вказувати на виправлення особи, тобто досягнення мети покарання, оскільки засуджений ОСОБА_8 має лише одне заохочення, при цьому у місцях позбавлення волі перебуває з березня 2018 року, інших заохочень останній не має.

Посилання захисника на необхідність проведення лікування ОСОБА_8 не є передбаченою підставою для його умовно-дострокового звільнення. У разі необхідності він може бути направлений до медичної установи. При цьому ОСОБА_8 вже направлявся на лікування, від якого самостійно відмовився.

Твердження захисника щодо непогашення заборгованості за вироком суду через ненадходження виконавчих документів, не виключає можливості засудженого добровільно погасити витрати, тому викладені обставини, є формальними та не вказують на щире бажання ОСОБА_8 відшкодувати завдану шкоду та відповідно стати на шлях виправлення.

Відбуття необхідної частини покарання є юридичною підставою для можливості умовно-дострокового звільнення засудженого, однак задля реалізації такого звільнення засуджений повинен довести своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, про можливість його звільнення умовно-достроково.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Також колегія суддів відмічає, що згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження нових злочинів і основною підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання, зокрема виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці, проте матеріали даного судового провадження не містять даних, які б беззаперечно вказували, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, аналіз матеріалів даного судового провадження дає підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки наявність посередньої характеристики, двох стягнень, які погашені, одного заохочення «За зразкову поведінку, виконання правил внутрішнього розпорядку та сумлінне ставлення до двохгодинних робіт, пов`язаних із створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкування місця попереднього ув`язнення» від 31 березня 2023 року, тобто яке отримане ОСОБА_8 майже за два роки до звернення із заявою, беззаперечно свідчать про відсутність позитивної тенденції та байдуже ставлення до праці, а тому відсутність достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_9 умовно-достроково.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що єдине заохочення надано ОСОБА_8 за зразкову поведінку, тобто за виконання ним прямого обов`язку відбування покарання в умовах установи.

Судом першої інстанції надано оцінку всім обставинам викладеним захисником в апеляційній скарзі, в тому числі, що засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці. Однак вказані обставини не є беззаперечною підставою для висновку щодо виправлення засудженого ОСОБА_8 , враховуючі інші дані про особу засудженого та умови відбування ним покарання.

Колегія суддів звертає увагу, що положення ст. 81 КК України надають суду право, а не покладають на нього обов`язок щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання, разом з цим, засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, на даний час, не довів можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали провадження не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_8 дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 01 липня 2025 року, якою клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді