ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1577/25 Справа № 202/6943/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 02 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000359 від 12 травня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, керівник БО БФ «Надійні друзі», ФОП, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 02 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло строком до 29 вересня 2025 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а також про існування ризиків знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

В той же час слідчий суддя також дійшов висновку щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що сторона обвинувачення не довела існування вказаного ризику, оскільки підозрюваний має незадовільний стан здоров`я, є інвалідом другої групи та потребує періодичних медичних оглядів.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді триманням під вартою.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також зазначає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 має значний суспільний резонанс через те, що в країні дії правовий режим воєнного стану, підозрюваним були вчинені дії, направлені на продаж гуманітарної допомоги, адресованої іноземними партнерами для потреб ЗСУ.

Заслухавши прокурора, який просиа задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3 матеріалів справи слідує, що 12 травня 2025 року до ЄРДР за № 0000359 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

01 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме: продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчинені у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами огляду; протоколом огляду грошових коштів; протоколами огляду інтернет сайтів; інформацією Державної митної служби; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22 липня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 серпня 2025 року, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочини, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особа підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого тяжкого злочину, за незаконне використання з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, вчиненого у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

При цьому слідчим суддею також слушно зазначено про існування ризику знищення, сховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , будучи керівником БО БФ «Надійні друзі», вчиняв дії направлені продаж гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, документи стосовно чого а також інші докази, на теперішній час не відшукані у повному обсязі, місцезнаходження яких достовірно відомо ОСОБА_6 .

Обґрунтованими є і висновки слідчого судді про доведеність ризику незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків, або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час не встановлені всі свідки, а також інші співучасники, які можуть бути підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні, на яких має прямий вплив підозрюваний.

Також враховується, що підозрюваний ОСОБА_6 є обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, що вказує на схильність останнього до кримінально-протиправної поведінки, а також про існування ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

В той же час, слідчий суддя не вважав доведеним ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду.

Однак, такий висновок слідчого судді є передчасним та не узгоджується із обставинами кримінального провадження.

Так, як було встановлено вище, ОСОБА_6 є керівником БО БФ «Надійні друзі», проте вчиняв дії направлені продаж гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, у даній справі підозрюється у вчиненні тяжкого тяжкого злочину, вчиненого під час воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що в сукупності також свідчить і про існування ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування/суду, з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності та покарання.

Ризик переховування від суду також об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За наведеного, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, що клопотанням та наданими до нього матеріалами доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає підстави дійти до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недостатнім.

В свою чергу, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підозри, а також того, що досудове розслідування здійснюється не тривалий час, буде достатнім та забезпечить запобіганню встановлених ризиків та буде відповідати вимогам ст. 183 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу суду та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

За наведених обставин, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є недостатнім, в той час, як застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі забезпечить запобіганню встановлених ризиків та буде відповідати вимогам ст. 183 КПК України.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне визначити заставу.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За вимогами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 враховується, що він є керівником БО БФ «Надійні друзі», проте вчиняв дії направлені продаж гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, у даній справі підозрюється у вчиненні тяжкого тяжкого злочину, вчиненого під час воєнного стану. Також враховується наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, і вважає даний випадок виключним, тому вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов?язків.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспані» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , з огляду на наведені вище обставини, не вбачається.

За наведених обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 02 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000359 від 12 травня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, - скасувати та постановити нову, якою:

Клопотання старшого слідчого з ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 вересня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 600 560 (шістсот тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яку підозрюваний або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави слідчому та прокурору.

У разі сплати суми застави звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

- не залишати фактичного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків передбачених чинним законодавством;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця мешкання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого з ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 .

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, направивши їм копію цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4