1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2108/22 1-кп/335/156/2025
25 листопада 2025 року м. Запоріжжя
У провадженні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2022 призначено судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2022 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, провадження у справі зупинено.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.03.2024 відновлено судове провадження у цій справі для розгляду клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук, поданого до суду 07.03.2024.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2024, оголошено у міжнародний розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Зупинено судове провадження ЄУН 335/2108/22 відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, до розшуку обвинуваченого.
25.11.2025 до суду надійшло повідомлення ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 25.11.2025 за №9300-2025, відповідно до якого зазначено, що 24.11.2025 в ході здійснення процедури екстрадиції з Федеративної Республіки Німеччина затримано ОСОБА_4 та доставлено до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19). (протокол затримання особи від 24.11.2025, фактичний час затримання о 15.05 год.).
Ухвалою судді від 25.11.2025 відновлено судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України, та призначено судове засідання по вказаному кримінальному провадженню на 25.11.2025, в режимі відеоконференції, організацію проведення якої доручено Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19).
25.11.2025 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу, яке обґрунтоване наступним. Як зазначає адвокат, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання судом було враховано те, що ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук і місцезнаходження його на той час не було відомо. Станом на зараз, місцезнаходження ОСОБА_4 встановлено. Останній перебував за межами України, а саме у Федеративній Республіці Німеччина на лікуванні тяжкої онкологічної хвороби. Обставини необхідності рятування свого здоров`я спростовують будь які можливі ризики в розумінні статті 177 КПК України. Вважає, що для належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 буде достатнім змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, останній потребує постійного нагляду лікаря та відвідування лікарень, через особливий стан здоров`я та перебіг хвороби. Подальше утримання ОСОБА_4 під вартою з великою вірогідністю ускладнить стан здоров`я останнього. На думку сторони захисту, наразі наявні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, з забороною залишати житло у період часу з 22 годин 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин наступного дня. ОСОБА_4 має постійне місце мешкання, а саме, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить йому на підставі права приватної власності. Просить змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний період часу.
Прокурор у судовому засіданні просила застосувати обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні просили змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний період часу, посилаючись на підстави, які викладені у клопотанні адвоката про зміну запобіжного заходу.
Заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши клопотання прокурора і клопотання захисника у межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.
24.11.2025 в ході здійснення процедури екстрадиції з Федеративної Республіки Німеччина затримано ОСОБА_4 та доставлено до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19). (протокол затримання особи від 24.11.2025, фактичний час затримання о 15.05 год.).
Відповідно до ч. 6 статті 193 КПК України, після затримання обвинуваченого і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України. Судом у ході розгляду клопотання прокурора та захисника не встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, про які йому було повідомлено на стадії досудового розслідування. Крім того, у даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд.
Вирішуючи питання про застосування або зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним в сенсі пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин (рішення у справах „Нештак проти Словаччини та „Хайредінов проти України).
При цьому, при вирішенні даного питання, суд виходить з того, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Отже, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку» (п. 51).
Суд при вирішенні даного питання, крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, які класифікуються як тяжкий та нетяжкий злочин (станом на момент їх вчинення), враховує, що ОСОБА_4 з 30.06.2022 перетнув кордон та перебував за межами України до 24.11.2025 (затриманий в ході здійснення процедури екстрадиції з Федеративної Республіки Німеччина), однак є особою похилого віку, має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності, а також, суд враховує стан здоров`я ОСОБА_4 , який з 2022 року має тяжке захворювання та проходить відповідне лікування (терапію) до теперішнього часу, що підтверджено відповідними медичними документами, долученими стороною захисту.
Виходячи з викладеного, враховуючи дані про особу обвинуваченого, стадію судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
При цьому, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , є запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 22.00 год. по 06.00 год. ранку, з покладенням обов`язку, прибувати на виклик суду, строком на два місяці.
Також, слід зазначити, що прокурором не доведено, що саме на теперішній час, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, підлягає задоволенню, а клопотання прокурора про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання прокурора про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. по 06.00 год. ранку наступного дня, на два місяці, строком до 25 січня 2026 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати на виклик суду.
Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Встановити строк дії ухвали суду до 25.01.2026 включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду. Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1