Справа № 152/1591/25
УХВАЛА

щодо обрання запобіжного заходу

26 листопада 2025 року м. Шаргород

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

- ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського відділу поліції ГУНП в Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні №0000255 від 24 листопада 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною п`ятою статті 407, частиною четвертою статті 186 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , раніше судимого, -

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, установив, -

І. Короткий зміст клопотання слідчого та його аргументація.

1. 26 листопада 2025 року слідчий СВ ВП №2 Жмеринського відділу поліції ГУНП в Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

2. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , призваний у грудні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України. Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_2 , військовослужбовця військової служби по мобілізації, солдата ОСОБА_5 зараховано до списку особового складу військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

2.1. Відповідно до статей 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем. Згідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України, в Україні введено воєнний стан із 05-30 год 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено по теперішній час.

2.2. Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог статей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття. Статтею 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що розподіл часу у військовій частині протягом доби та протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким установлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання та побуту особового складу підрозділів, штабів. Згідно до статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів. Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби по мобілізації військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, 30 березня 2025 року солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , що дислокується: АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд за місцем свого тимчасового проживання, за адресою: м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

2.3. Окрім того, встановлено, що 24 листопада 2025 року близько 12-00 год, під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, маючи умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, перебуваючи поряд із входом у приміщення магазину «Гастроном» за адресою: вул. Героїв Майдану, 252, в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, спілкувався з ОСОБА_7 , яка під пахвою правої руки тримала жіночу сумку типу «Клач». У цей момент ОСОБА_5 , в присутності інших незнайомих йому осіб, які перебували неподалік та могли бути очевидцями скоєного злочину, раптово та несподівано для ОСОБА_7 , шляхом ривка, умисно, відкрито викрав: жіночу сумку типу «Клач» вартістю 200 грн; грошові кошти у вигляді грошових купюр: 400 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, що згідно курсу НБУ становить 17 020 грн, та 2000 грн номіналом по 1 000 грн кожна. Загальна вартість викраденого становить 19 220 грн. Після цього, ОСОБА_5 разом з викраденим майном втік з місця вчинення злочину, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 19 220 грн.

3. В клопотанні вказано, що метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання вчинення ним іншого злочину та переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків. Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вищевказаних злочинів та ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

4. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого та прокурора, не може запобігти вищевказаним ризикам.

5. Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали і просили його задовольнити з мотивів викладених в ньому. Вказали, що враховуючи тяжкість покарання яке загрожує підозрюваному, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, постійної роботи, останній, перебуваючи на волі, спробує переховуватися від органів досудового слідства та суду, зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також продовжити свою злочинну діяльність. Застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження, є недоцільним та малоефективним, оскільки не зможе запобігти наявним ризикам.

6. Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

7. Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання в м. Шаргород. Окрім цього зазначив, що військову частину ОСОБА_5 самовільно не залишав, вважає підозру в даній частині необґрунтованою. Зазначив, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій. 27 лютого 2025 року під час несення служби у військовій частині НОМЕР_2 останній отримав бойове поранення. Згодом його було переведено до військової частини НОМЕР_1 для продовження несення служби, однак 22 вересня 2025 року ОСОБА_5 знову отримав бойове поранення, у зв`язку із яким на даний час лікується та перебуває у відпустці з 17 листопада 2025 року по 5 грудня 2025 року. На підтвердження викладеного надав оригінали документів.

ІІ. Оцінка слідчого судді.

8. Як вбачається з матеріалів, що додані до клопотання, 24 листопада 2025 року розпочато кримінальне провадження № 0000255 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною п`ятою статті 407 та частиною четвертою статті 186 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

9. Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчинені вказаних кримінальних правопорушень (злочинів).

10. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до частини другої статті 184 КПК України, були вручені захиснику підозрюваного 26 листопада 2025 року о 8-00 год, тобто більш, ніж за три години до початку розгляду клопотання, що підтверджується відповідними підписами на клопотанні. Клопотання погоджене з прокурором та відповідає вимогам статті 184 КПК. Підозрюваний відмовився отримувати клопотання.

11. Вирішуючи в даному випадку питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

12. Оцінюючи обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочинів, передбачених частиною п`ятою статті 407 та частиною четвертою статті 186 КК України, слідчий суддя бере до уваги додані до клопотання матеріали кримінального провадження та надані підозрюваним документи, а саме: копію постанови про призначення групи слідчих; копію протоколу допиту потерпілої; копії протоколів допиту свідків; копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; копію протоколу допиту підозрюваного; копію рапорту; копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 ; копію протоколу огляду відеозаписів; копію постанови про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу; копію повідомлення про підозру; копію паспорта підозрюваного; копію посвідчення учасника бойових дій; копію військового квитка; копію відпускного квитка; копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 ; копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого; копію довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва); копію довідки про обставини травми; копію електронного направлення.

13. Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

14. Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

15. Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

16. Відповідно до частини першої статті 194 КПК України, суд під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

17. Згідно з вимогами частини шостої статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання суд зобов`язаний оцінити всі наявні у справі матеріали, у тому числі ті, що подані стороною захисту.

18. За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

19. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

20. Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

21. Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

22. У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

23. Аналіз долучених матеріалів свідчить, що надані слідчим докази не містять сукупності фактичних даних, які дозволяють дійти висновку про причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України. Окрім аналізу доказів, поданих слідчим, слідчий суддя також враховує документи та матеріали, надані самим підозрюваним, а саме копією відпускного квитка, виданого 15 листопада 2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 , відповідно до якого видно, що у період з 17 листопада 2025 року по 5 грудня 2025 року йому надано щорічну основну відпустку, а отже у період внесення слідчим відомостей до ЄРДР за частиною п`ятою статті 407 КК України - 24 листопада 2025 року підозрюваний перебував у відпустці. За фактом самовільного залишення військової частини в березні 2025 року відомомсті до ЄРДР внесено не було, а до ОСОБА_5 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани (а.с.21). Після цього ОСОБА_5 повернувся на військову службу та продовжив служити у військовій частині НОМЕР_1 .

24. Окрім цього, слідчим також не подано достатніх та належних доказів, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні протоколи огляду та вилучення грошових коштів, які, за версією слідства, нібито були предметом протиправного заволодіння. Якщо підозрюваний витратив викрадені кошти, то орган досудового розслідування повинен був з`ясувати, де саме він їх витратив та вилучити ці кошти. Наразі ж сума шкоди, яка вказана в підозрі, обгрунтована лише показаннями потерпілої. Ненадання протоколів огляду, фіксації серійних номерів купюр чи будь-яких інших доказів перешкоджає формуванню достатньої сукупності даних, які б підтверджували скоєння кримінально караного відкритого викрадення чужого майна.

25. За таких обставин докази, покладені в обґрунтування підозри, не відповідають вимогам достатності та переконливості, що прямо впливає на оцінку ступеня обґрунтованості підозри, визначеної статтями 183 та 194 КПК України. Наявна доказова база не дає підстав для висновку про високу ймовірність причетності особи до інкримінованих дій, що виключає можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу. З урахуванням вимог статті 183 КПК України щодо винятковості тримання під вартою та принципу мінімальної достатності втручання у права особи, слідчий судді дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого і замість тримання під вартою вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням передбачених законом обов`язків. При цьому, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, хоча і накладатиме на обвинуваченого менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ.

З цих підстав,

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського відділу поліції ГУНП в Вінницькій області ОСОБА_4 внесене у кримінальному провадженні №0000255 від 24 листопада 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною п`ятою статті 407, частиною четвертою статті 186 КК України про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 строком на 60 днів.

Визначити строк дії ухвали до 24 січня 2026 року.

На час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на першу вимогу;

- цілодобово не відлучатися з будинку по АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із особами, що є потерпілими чи свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу після її оголошення негайно вручити ОСОБА_5 та його захиснику.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28 листопада 2025 року о 08-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_8