Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1899/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2025м.Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000273 від 18.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб автомобіля марки «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «BENALU TX34CC2E» д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено та знаходяться на території ТОВ «ВІТ АГРО Красилів», що по вул. Зелена, 10 с. Великі Зозулинці Заслучнянської ТГ Хмельницької області, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування власником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 18.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Встановлено, що 18.10.2025, близько 03:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи на полі поблизу с. Глібки Заслучненської ТГ Хмельницького району, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав 2,5 тони зерна сої, яке належить ТОВ «ВітАгро», чим спричинив майнової шкоди на суму, яка встановлюється.

18.10.2025 під час проведення огляду місця події, транспортний засіб автомобіль марки «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «BENALU TX34CC2E» д.н.з. НОМЕР_2 вилучено та поміщено на відповідальне зберігання під розписку на територію ТОВ «ВІТ АГРО Красилів», що по вул. Зелена, 10 с. Великі Зозулинці Заслучнянської ТГ Хмельницької області.

18.10.2025 згідно ст.ст. 98, 100 КПК України транспортний засіб автомобіль марки «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «BENALU TX34CC2E» д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як вони являються матеріальними об`єктами, знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб автомобіль марки «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «BENALU TX34CC2E» д.н.з. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні прокурор посилається на те, що підставою арешту майна є те, що тимчасово вилучений в ході огляду місця події вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, так як він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження та розпорядження особою майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є забезпечення збереження вищевказаних речових доказів, оскільки вказані предмети можуть бути використані як доказ та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки вказане майно використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Вказує, що необхідність накладення арешту на це майно є запобігання можливості приховування, знищення чи відчуження.

Представник володільця майна - адвокат ОСОБА_5 , надіслала до суду клопотання, в якому просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «BENALU TX34CC2E» д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначає, що транспортний засіб автомобіль марки «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «BENALU TX34CC2E» д.н.з. НОМЕР_2 були в повній мірі оглянуті, всі необхідні процесуальні дії органами досудового розслідування виконані.

Також ОСОБА_4 всіляко сприяє слідству та бажає встановити фактичні обставини справи.

А тому вважає за можливе до з`ясування всіх обставин у даному кримінальному провадженні повернути транспортний засіб його власнику без права на відчуження (про що заявлено відповідне клопотання).

Прокурор у судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно підтримав з підстав, наведених у ньому.

Щодо клопотання представника ОСОБА_4 зауважив, що досудове розслідування - на початковому етапі, підозра ще не вручалась. Вважає, що на даному етапі передача транспортного засобу ОСОБА_4 не зможе забезпечити збереження майна (зокрема, тоді буде можливість його розукомплектування), до якого може бути застосована у подальшому спеціальна конфіскація.

Заслухавши думку прокурора, розглянувши заяву представника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 та 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, на яке прокурор просить накласти арешт, дійсно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КК України, а тому відповідно до п.1,2 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів, а також забезпечення можливої спеціальної конфіскації.

Суд також враховує наявність обґрунтованого ризику того, що в разі ненакладення арешту транспортний засіб може бути відчужений, знищений, пошкоджений або прихований, що може унеможливити або значно утруднити виконання судового рішення.

Прокурор довів, що у разі повернення транспортного засобу його власнику існує висока ймовірність приховування цього майна, його псування.

Для збереження речових доказів, а саме транспортного засобу, буде недостатнього лише заборони його відчуження, як про це просить представник власника майна. Прокурор обґрунтовано зауважив щодо можливості, у такому випадку, його розукомплектування.

Представник особи вказує, що ОСОБА_4 всіляко сприяє слідству, однак особа може змінити свою процесуальну позицію, що може вимагати вчинення додаткових слідчих і процесуальних дій з майном.

Крім того, проведення досудового розслідування дозволяє встановити нові обставини, які вимагають постійного перегляду заходів, які забезпечують кримінальне провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано.

Враховуючи наведене, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, тому слідчий суддя дійшов висновку, що слід накласти арешт на майно із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ним власником.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «BENALU TX34CC2E» д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено та знаходяться на території ТОВ «ВІТ АГРО Красилів», що по вул. Зелена, 10 с. Великі Зозулинці Заслучнянської ТГ Хмельницької області, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування власником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаним майном.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про передачу транспортних засобів на відповідальне зберігання ОСОБА_4 без права на відчуження до винесення остаточного рішення по кримінальному провадженню - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1