У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадської організації «НОН-СТОП», щодо бездіяльності слідчого управління ГУНП у Закарпатській області, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

18.10.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «НОН-СТОП», щодо бездіяльності слідчого управління ГУНП у Закарпатській області, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначено, що 07.10.2025 засобами електронної пошти звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до слідчого управління ГУНП у Закарпатській області, однак слідчим, як того вимагає ст. 214 КПК України, не були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про прийняття свого рішення не було повідомлено вчасно заявника. Такі дії заявник вважає бездіяльністю уповноваженої посадової особи слідчого управління ГУНП у Закарпатській області та просить зобов`язати останнього виконати вимоги ст. 214 КПК України - внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою.

Позиції сторін кримінального провадження.

У судове засідання скаржник не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, проте в скарзі просив задовольнити скаргу та проводити розгляд за його відсутності

Представник слідчого управління ГУНП у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд скарги у його відсутності, де окрім іншого зазначав, що в заяві ОСОБА_3 викладені лише абстрактні припущення про нібито вчинення кримінального правопорушення; у задоволенні заяви просив відмовити.

Суд ураховує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, суд, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Тож, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку суду, скаргу можливо розглянути за відсутність скаржника.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги голови ГО «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 слід відмовити з огляду на таке.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявник може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь?якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально?протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч. 2 ст. 1 КК України).

У силу ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз у взаємозв`язку наведених норм матеріального (ст. 1, 2, 11 КК України) та процесуального (ст. 214 КПК України) законів свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто підставою початку досудового розслідування є не будь?які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь?якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У судовому засіданні встановлено, що 07.10.2025 ОСОБА_3 засобами електронної пошти звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до слідчого управління ГУНП у Закарпатській області, що підтверджується скриншотом про скерування заяви.

Зі змісту згаданої заяви ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи у злочинній змові між собою, а також із залученням посадових осіб державних органів, зокрема: в.о. Голови Державної митної служби України ОСОБА_7 , директора Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України ОСОБА_8 , в.о. Голови Державної податкової служби України ОСОБА_9 , в.о. директора Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Державної податкової служби України ОСОБА_10 , Голови Бюро економічної безпеки України ОСОБА_11 , та Генерального прокурора України ОСОБА_12 , створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на реалізацію масштабної схеми контрабанди та легалізації несертифікованої електронної техніки, зокрема продукції Apple, телевізорів, побутової техніки, дронів та іншої високовартісної електроніки. З метою реалізації злочинного плану учасники групи використовують низку підконтрольних юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та афілійованих компаній, серед яких ТОВ «ASBIS-Україна» (), ТОВ «Комфі Трейд» (), ТОВ «Елтехопт» (), ТОВ «ТД ДЖСМ» (Код ) або ТОВ «Рейлвейд Лтд» (Код ), «iPeople» (https://www.ipeople.in.ua/), «iStore» (https://www.istore.ua/), «eStore» (https://estore.ua/) та «Touch» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 « ОСОБА_13 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 а також десятки підконтрольних ФОПів, зареєстрованих на працівників та кур`єрів мережі «Comfy». Зловживаючи службовим становищем і використовуючи службові повноваження у власних корисливих інтересах, зазначені особи налагодили сталу схему незаконного ввезення техніки на територію України без належного митного оформлення. У митних деклараціях систематично вносяться завідомо неправдиві відомості щодо категорій товарів, їхнього коду УКТ ЗЕД, кількості та митної вартості, що призводить до ухилення від сплати ввізного мита, податку на додану вартість та інших обов`язкових платежів у особливо великих розмірах. Державна митна служба та Державна прикордонна служба забезпечують безперешкодне проходження таких вантажів через кордон у змові з представниками «Comfy», ТОВ «ASBIS-Україна» () та афілійованих компаній. Фінансування та покриття цієї діяльності здійснюється за участі окремих співробітників Бюро економічної безпеки, Державної податкової служби та прокуратури, які за неправомірну вигоду забезпечують невнесення відомостей до ЄРДР, блокування перевірок і закриття кримінальних проваджень. Після незаконного ввезення техніка розподіляється між офлайн- та онлайн-магазинами мережі «Comfy», а також через інші інтернет-майданчики, оформлені на фіктивних осіб. Продаж здійснюється під виглядом «офіційно ввезеної» продукції без підтверджених сертифікатів і документів походження. Оплата від покупців проводиться готівкою, на банківські картки фізичних осіб або у криптовалюті USDT, що свідчить про ухилення від фінансового моніторингу та спробу легалізації доходів. Розрахунки через підконтрольних ФОПів дозволяють розподіляти прибуток між десятками суб`єктів господарювання, занижуючи реальні обсяги продажів і мінімізуючи податкові зобов`язання. Додатково встановлено, що ТОВ «ASBIS-Україна» (), офіційний дистриб`ютор «Apple» в Україні, цілеспрямовано постачала техніку, призначену для українського ринку, до Російської Федерації через транзитні країни Казахстан і Грузію. Факт наявності iPad із українським маркуванням у російського блогера Вілсакома підтверджує, що продукція, призначена для України, потрапляє до країни-агресора, що становить пряму загрозу національній безпеці та порушує санкційне законодавство. Злочинну діяльність зазначених осіб активно покривають представники Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора та Державної податкової служби, які перебувають у сталих корупційних взаємозв`язках із учасниками організованої групи. Зловживаючи службовим становищем, вони умисно не вносять відомості до ЄРДР, не проводять реальних слідчих дій, організовують фіктивні обшуки, попереджають фігурантів про перевірки та сприяють приховуванню доказів. В діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-3, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 333, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 від 07.10.2025 слідчий суддя констатує, що в ній не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність.

Указане позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності / відсутності в діяннях особи складу злочину (злочинів). У той же час здійснення на стадії внесення до ЄРДР відомостей попередньої перевірки викладеної в заяві інформації покликано не допустити перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ж відкриття кримінального провадження є недопустимим, позаяк призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що обставини, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 07.10.2025, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Тому, слідчий суддя не вбачає бездіяльності з боку уповноваженої особи САП, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви голови ГО «НОН?СТОП Україна» від 07.10.2025 вих №07/10/2025-2-30.

Отже, скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадської організації «НОН-СТОП» щодо бездіяльності слідчого управління ГУНП у Закарпатській області, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14