Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4032/25
У Х В А Л А

26.11.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту на майно, по кримінальному провадженні за №0000228 від 10.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 13 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №299/4032/25 накладено арешт на речові докази: автомобіль марки Mitsubishi Outlender, р.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які в період часу з 14 години 50 хвилин по 15 годину 55 хвилин вилучені від гр. ОСОБА_3 в ході огляду місця події - службового кабінету КПП «Вилок», за адресою смт. Вилок, вул. Раковці, 142, Берегівського району, Закарпатської області, з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз, без права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном. Клопотання було розглянуто без його особистої участі, ухвала по місцю проживання не надходила.

Вважає, що на даний час є всі підстави для часткового скасування арешту майна, а саме арешту на транспортний засіб «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що проведені всі експертизи з автомобілем і відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження. З часу накладення арешту на майно пройшло майже три місяці, автомобіль був оглянутий, слідова інформація зафіксована, проведено всі слідчі дії із вказаними автомобілем проведені зокрема трасологічна експертиза , яка підтвердила що кузов не перебитий, тобто досягнута та мета, яка слугувала підставою для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. У зв`язку з цим заявник звернувся до слідчого судді із даним клопотанням та просить частково скасувати арешт, накладений на вказаний вище автомобіль в частині заборони користування автомобілем та повернути йому, як володільцю майна, автомобіль на відповідальне зберігання, відповідно до норм ст.388 КК України.

Заявник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися, однак подали до суду заяву про підтримання клопотання та проведення розгляду справи у його відсутність.

Прокурор та т.в.о. начальника сектору дізнання в судове засідання також не з"явилися, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданніу провадженні СД ВП №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000228 від 10.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

09.08.2025 року слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП на КПП «Вилок» було вилучено від ОСОБА_3 автомобіль «Mitsubishi Outlender» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 і свідоцтво про реєстрацію до нього.

13 серпня 2025 року ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №299/4032/25 задоволено клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 та накладено арешт на речові докази: автомобіль марки Mitsubishi Outlender, р.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які в період часу з 14 години 50 хвилин по 15 годину 55 хвилин вилучені від гр. ОСОБА_3 в ході огляду місця події - службового кабінету КПП «Вилок», за адресою смт. Вилок, вул. Раковці, 142, Берегівського району, Закарпатської області, з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз, без права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.

Станом на час розгляду клопотання, по даному кримінальному провадженні вказаний транспортний засіб оглянутий експертами, проведено трасологічну експертизу, тобто досягнута та мета, яка слугувала підставою для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь- якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності.У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтере су суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності [6; 7; 8; 9; 10].

У даному випадку для захисту законних прав та інтересів власника майна, а також відсутності негативних наслідків для інших осіб, на теперішній час вказаний захід забезпечення кримінального провадження та перебування транспортного засобу під арештом на час вирішення клопотання, є необгрунтованим та не виправдовує легітимні цілі кримінального провадження.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог абзацу 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна слід частково скасувати, оскільки в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Разом з цим за для збереження вилученого майна, як речового доказу, таке слід передати на відповідальне зберігання заявнику, як законному вололдільцю, з правом користування, без права на відчуження.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А ЛИ В :

Частково скасувати арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судці Виноградівського районного суду Закарпатської обалсті від 13.08.2025 року, в частині накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , володільцем яких являється - ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_1 , а саме в частині заборони користування автомобілем.

Повернути ОСОБА_3 як володільцю майна автомобіль «Mitsubishi Outlender» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання, відповідно до норм ст. 388 КК України, з правом користування, без права на відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1