Справа № 589/1919/25
Провадження № 1-кп/589/619/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, закінчується 30 листопада 2025 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на подальше існування ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у разі визнання обвинуваченого винуватим йому загрожує суворе покарання. Ризик переховування від суду обґрунтовано наявністю у обвинуваченого тісних контактів з представниками рф, а також безпосередньою близькістю його місця проживання до державного кордону України. Крім того, прокурор вказав на існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків та інших осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню, та які на момент розгляду клопотання ще не були допитані судом. Також наголосив, що обвинувачений може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, шляхом попередження ще не встановлених співучасників про виявлення злочинної діяльності та про відомі йому обставини, з`ясовані у ході досудового розслідування. Окрім цього, на переконання прокурора, існує ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень з метою доведення до кінця своїх злочинних намірів. З огляду на викладене, просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що він є чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , живонародженим, і дія законів та судів на нього не поширюється.

Захисник ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, а також на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. У зв`язку з цим захисник просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним положеннями ст.177 КПК України.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.309 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 111 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування та судового провадження було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався.

Підставами для продовження строку тримання під вартою згідно ст.199 КПК України є те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України передбачено застосування запобіжного заходу до осіб, які обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 КК України, у виді тримання під вартою.

При цьому у ч.4 ст. 183 КПК України зазначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177-178 КПК цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437- 442 КК України.

У даному випадку колегія суддів вважає, що обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним характеру та ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також відповідає цілям запобігання можливому ухиленню від судового розгляду, впливу на свідків, продовженню злочинної діяльності та іншим формам перешкоджання кримінальному провадженню.

Крім того, зазначений запобіжний захід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінюючи ризики, наведені прокурором у клопотанні та під час судового засідання, колегія суддів вважає, що вони продовжують існувати з огляду на такі обставини: тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину; наявність у матеріалах провадження інформації про можливі зв`язки обвинуваченого з представниками рф; проживання обвинуваченого поблизу державного кордону; а також те, що на даному етапі судового розгляду ще не допитані свідки.

Що ж до заперечень сторони захисту щодо наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та фактичного проживання за місцем реєстрації, колегія суддів доходить висновку, що зазначені обставини не є настільки переконливими та вагомими, щоб повністю усунути встановлені ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, зважаючи на позицію самого обвинуваченого, який зазначає, що дія законів України на нього не поширюється, і підкорюватись їх вимогам він не буде, суд приходить до висновку про наявність обгрунтованого ризику переховування обвинуваченого від суду.

З урахуванням того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд доходить висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, як зазначалось вище, ч. 4 ст.183 КПК України передбачено право суду не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111 Кримінального кодексу України.

У даному випадку, за наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість встановлених ризиків, колегія суддів вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.177, 183, 199, 331, ч.2 ст. 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 15 січня 2026 року включно.

Строк дії ухвали до 15 січня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом 5 днів з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя

ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3