Провадження по справі № 1-кс/752/8718/25
У Х В А Л А

іменем України

"29" жовтня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України,-

встановив:

13 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006 від 06.08.2025, яке 07.10.2025 вилучене під час проведення обшуку у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучені в ході обшуку документи та мобільні телефони визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки на момент їх вилучення, у слідчого були підстави вважати, що вони можуть мітити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. З метою збереження вказаних речей та майна, як речових доказів, прокурор просить накласти арешт на майно, яке зазначено у клопотанні, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

У судове засідання прокурор не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі. Також за змістом заяви прокурор зазначив, що на даний час органом досудового розслідування оглянуто вилучені в ході обшуку мобільні телефони «Redmi 6 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; «iPhone 13» ІМЕІ: НОМЕР_2 та «Galaxy А14» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та результатами їх огляду не було виявлено інформації, яка містить відомості про обставини, що є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Тому, потреба у подальшому утриманні вищезазначених мобільних телефонів органом досудового розслідування відпала, у даній частині вимоги клопотання не підтримує. На задоволенні вимог клопотання в частині накладення арешту на вилучені документи підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Власник майна на виклик слідчого судді не з`явився. Заперечень та пояснень з приводу поданого клопотання не подав.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні №00001006 від 06.08.2025, ОСОБА_4 07 жовтня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

07 жовтня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.09.2025 проведено обшук приміщення, у якому розташований ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками проведення якого виявлено та вилучено документацію (детальний опис та перелік якої вказаний у протоколі обшуку), мобільний телефон «Redmi 6 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , яким користувався ОСОБА_5 ; мобільний телефон «iPhone 13» ІМЕІ: НОМЕР_2 із віртуальною сім-картою НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Galaxy А14» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_7 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 07.10.2025 вилучені мобільні телефони та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №00001006 від 06.08.2025.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначених у клопотанні документів обумовлений необхідністю їх збереження як речових доказів, оскільки вони можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема про обставини вимагання та одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_9 за здійснення впливу на службову особу ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою зняття його з розшуку у Територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки без його участі, а також в оновленні військово-облікових документів без участі останнього, внесенні відповідних відомостей до електронної бази даних військового обліку громадян «Оберіг» з їх відображенням в додатку «Резерв+», а також за здійснення впливу на прийняття рішення невстановленою службовою особою одного з РТЦК та СП щодо працевлаштування на підприємство, яке належить до суб`єктів критичної інфраструктури з метою подальшого бронювання.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучені документи на арешті яких наполягає прокурор, є такими, що відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості про обставини вимагання та одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_9 за здійснення впливу на службову особу ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою зняття його з розшуку у Територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки без його участі, а також в оновленні військово-облікових документів без участі останнього, внесенні відповідних відомостей до електронної бази даних військового обліку громадян «Оберіг» з їх відображенням в додатку «Резерв+», а також за здійснення впливу на прийняття рішення невстановленою службовою особою одного з РТЦК та СП щодо працевлаштування на підприємство, яке належить до суб`єктів критичної інфраструктури з метою подальшого бронювання.

Враховуючи, що власником/володільцем зазначеного майна є ІНФОРМАЦІЯ_4 , можлива причетність посадових осіб якого до вчинення кримінального правопорушення встановлюється під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, не накладання арешту може призвести до його знищення, приховування, спотворення тощо.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а власником майна не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги прокурора в частині накладення арешту на документи, які вилучені під час обшуку ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи клопотання прокурора в частині накладення арешту на мобільні телефон, які були вилучені під час обшуку ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, у поданому клопотанні серед іншого прокурор просив накласти арешт й на мобільні телефони «Redmi 6 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , яким користувався ОСОБА_5 ; «iPhone 13» ІМЕІ: НОМЕР_2 із віртуальною сім-картою НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_6 ; «Galaxy А14» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_7 , які були вилучені під час обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим до початку розгляду клопотання по суті, прокурор подав слідчому судді заяву, за змістом якої зазначив, що на даний час потреба у арешті вищезазначених телефонів відпала, оскільки за наслідками їх огляду не було виявлено інформації, яка містить відомості про обставини, що є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Тому, потреба у подальшому утриманні вищезазначених мобільних телефонів органом досудового розслідування відпала, у даній частині вимоги клопотання не підтримує.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зазначена позиція прокурора ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, свідчить про те, що мета досудового розслідування, яку переслідував слідчий, здійснюючи вилучення мобільних телефонів «Redmi 6 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; «iPhone 13» ІМЕІ: НОМЕР_2 та «Galaxy А14» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , була досягнута і потреба у подальшому утриманні органом досудового розслідування зазначеного майна відсутня, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на зазначене майно буде становити надмірний тягар для власників майна щодо обмеження права на мирне володіння майном.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вищезазначені мобільні телефони.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 0001006 від 06.08.2025, яке 07.10.2025 було вилучене під час проведення обшуку у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

посвідчення про приписку на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

заяву до ІНФОРМАЦІЯ_6 від ОСОБА_9 про взяття на військовий облік від 18.09.2025 на 1 арк.;

заяву до ІНФОРМАЦІЯ_6 від ОСОБА_9 про видачу військово-облікового документу на бланку від 18.09.2025 на 1 арк.;

військово-обліковий документ НОМЕР_10, виданий військовослужбовцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (без печатей та підпису керівника ІНФОРМАЦІЯ_6 );

витяг з реєстру Територіальної громади №2025/013583411 від 16.09.2025 (Вишгородська територіальна громада) на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

копію паспорта громадянина України ОСОБА_9 № НОМЕР_9 на 1 арк.;

копію ідентифікаційного коду ОСОБА_9 на 1 арк.;

книгу обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_6 за період з 14.05.2025 по 24.09.2025 на 101 арк.;

книгу обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_6 за період з 24.09.2025 по 24.09.2025 на 101 арк.;

журнал реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_6 з 06.09.2025 на 200 арк.;

витяг з функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_10 на 6 арк.;

витяг з функціональних обов`язків начальника групи військового обліку сержантів, солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_11 на 5 арк.;

витяг з функціональних обов`язків оператора групи військового обліку сержантів, солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_12 на 4 арк.;

витяг з функціональних обов`язків головного спеціаліста групи військового обліку сержантів, солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_13 на 4 арк.;

витяг з функціональних обов`язків старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_14 на 3 арк.;

роздруківку витягу з інформаційної системи «Обергі» по зміні облікових і персональних даних ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на 22 арк.;

роздруківку з електронної бази порталу МОУ «єЧерга» на 5 арк.;

роздруківку з інформаційної системи «Оберіг» з 01.08.2025 по 25.09.2025 про направлення осіб на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 на 36 арк.;

витяг з книги штатно-посадового обліку особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 на 5 арк.;

витяг з реєстру «Оберіг» на 137 арк.

У задоволені інших вимог клопотання прокурору відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1