Справа № 643/5070/25
Провадження № 1-кп/643/362/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000642 від 26.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, не заміжньої, з середньою освітою, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України.

Ухвалою від 02.04.2025 Салтівський районний суд міста Харкова призначив підготовче судове засідання на 29.04.2025.

Ухвалою від 29.04.2025 Салтівський районний суд міста Харкова призначив судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000642 від 26.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 309 КК України, продовжив строком на два місяці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною їй залишати житло за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я, без дозволу прокурора чи суду, а також з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні; не залишати межі м. Харкова без дозволу прокурора або суду.

У подальшому, розгляд кримінального провадження відкладався з різних підстав.

У судовому засіданні 23.01.2026 прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі не зменшились та продовжують існувати.

Захисник заперечив проти задоволення поданого прокурором клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки заявлені прокурором ризики не доведені та не обґрунтовані. Захисник зазначив, що обвинувачена проходить курс лікування, потребує постійного лікування. У зв`язку з цим захисник вважає, що необхідно змінити застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час, оскільки обвинувачена хворіє та потребує відвідування лікарів.

Обвинувачена у судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про:

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2025 щодо обвинуваченої обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на наявність ризиків, встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду обраний обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід неодноразово продовжувався судом в порядку ч. 3 ст. 315, ст. 331 КПК України.

Водночас, в силу положень ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_4 наразі перебуває у статусі обвинуваченої, тому судом не надається оцінка наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор вважає, що на сьогодні існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим є підстави для продовження обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на тяжкість та конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченій, а також особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, не має постійного стабільного заробітку, не заміжня, дітей чи інших утриманців не має, суд дійшов висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З приводу того, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики суд зазначає, що вказані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики не зменшились та продовжують існувати.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та зможе запобігти ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_4 суд, на теперішній час не встановив.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою, у зв`язку з тим, що вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, за сукупності встановлених судом обставин, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка не працює, осіб на утриманні не має, суспільно корисною працею не займається, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - нетяжкого злочину та тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, а також те, що строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_4 закінчується, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці, з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Доводи захисника щодо необхідності зміни обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час суд до уваги не приймає, оскільки захисником не наведено жодних обставин, які нівелюють ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Той факт, що обвинувачена потребує лікування також не є безумовною підставою для зміни обраного обвинуваченій запобіжного заходу, оскільки відповідно до ухвали суду про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту їй заборонено залишати житло за місцем її проживання окрім випадків, пов`язаних з необхідністю надання медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 331, 369-372, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

2. Продовжити строком на два місяці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною їй залишати житло за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я, без дозволу прокурора чи суду, а також з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні; не залишати межі м. Харкова без дозволу прокурора або суду.

3. Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинувачену зобов`язань.

4. Попередити обвинувачену, що у разі невиконання покладених на неї цією ухвалою обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

5. Контроль за виконанням даної ухвали в частині обраного запобіжного заходу покласти на територіальний підрозділ Національної поліції за місцем відбуття домашнього арешту, направивши на його адресу копію цієї ухвали.

6. Строк дії ухвали суду до 23.03.2026 року включно.

7. Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1