В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки кримінальне провадження № 0000180 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харьківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 12 травня 2023 року близько 14 години, перебуваючи на земельній ділянці державної форми власності, у кварталі 7 виділ 3 Новоорлицького лісництва, що відноситься до Регіонального ландшафтного парку «Нижньоворсклянський», яке перебуває в постійному користуванні філії «Кременчуцьке лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», та на якій маються лісові насадження, в порушення вимог ст. 13 Конституції України, статей 4, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 року № 2456-XII, ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», ст. 69 Лісового кодексу України, Порядку видачі спеціальних дозволів на використання спеціальних лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без отримання спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, лісорубного квитка, діючи з прямим умислом на незаконну порубку дерев, за допомогою бензинової ланцюгової пили «Crosser CR- S45», шляхом повного відокремлення стовбура від кореня, здійснив незаконну порубку одного сироростучого дерева до ступеню припинення росту породи «Сосна звичайна» діаметром 40х37 см, заподіявши державі матеріальну шкоду на загальну суму 154603,92 гривень, що на час вчинення діяння становило 115 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та, відповідно до п. 2 примітки статті 246 КК України, спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев на території природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що в травні 2023 року він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відправились на острів «Вільховатський» з метою заготівлі дрів. ОСОБА_8 все життя пропрацював лісником, саме він визначив дане місце та говорив, що немає ніякої заповідної зони. ОСОБА_6 ніколи не чув та не знав, що острів «Вільховатський» є заповідною зоною, так як там відсутні будь-які знаки чи таблички. На місці події вони збирали валежник, розпилювали сухостійні та повалені дерева. В них було три бензопили. Під час робіт мимо них ніхто не проїздив і не проходив, неподалік будь-яких транспортних засобів не бачив, звуку працюючої бензопили не чув. Через деякий час роботи ОСОБА_6 узяв із собою бензопилу та вирішив самостійно пройти вглиб лісу з метою пошуку та розпилювання валежника. Відійшовши на відстань приблизно 80 м від інших осіб, він виявив як дві невідомі йому особи здійснили випилювання однієї деревини породи «сосна» і після того як деревина впала втекли вглиб лісу, тримаючи в руках бензопилу. ОСОБА_6 не бачив їх в обличчя, а лише зі спини. Один з них був одягнутий в камуфляжну форму, а другий - якийсь темний піджак. До ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_8 , який приїхав на тракторі з причіпом, та почав сварити ОСОБА_6 за те, що він спиляв деревину, але той пояснив, що це не він зробив, а двоє невідомих йому чоловіків. ОСОБА_6 лише вирішив обпиляти верхівку цієї деревини власною бензопилою, але не зміг це зробити, оскільки шина пилки застрягла в дереві. В подальшому до них під`їхали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та приїхали працівники поліції та екологи. ОСОБА_6 повідомив працівникам поліції про ситуацію, яка склалася, та сказав, що він не причетний до спилу деревини.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, його винність у пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 12.05.2023 року з фототаблицею до нього (т.1 а.с.67-77), проведеного за участі еколога ОСОБА_11 та учасників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .

Згідно протоколу, на ділянці місцевості на острові «Вільховатський» (урочище Колотили) за географічними координатами 48.9248007, 34.169964 виявлено один пеньок розмірами 37х40 см, поруч з яким знаходиться свіжоспиляна деревина породи «сосна» довжиною 21 м. У стовбурі деревини на відстані 6 м 40 см від місця зрізу виявлено затиснену бензопилу марки «Crosser CR-S45». На відстані близько 10 м від цієї деревини розташований тракторний причіп без д.н.з., який був порожній. З правої сторони від причепа на відстані близько 10 м розташований трактор зеленого кольору. З лівої сторони трактора на відстані близько 15 м знаходиться автомобіль марки «ГАЗ» моделі 2705, д.н.з. НОМЕР_1 , під час огляду якого ОСОБА_9 відчинив кузов, в якому було виявлено розпиляну на частини деревину породи «сосна» об`ємом близько 1,5 м. куб. Під час огляду вилучено автомобіль «ГАЗ» із завантаженою деревиною, спиляне дерево, бензопилу та експериментальні спили з виявленого пня і стовбура дерева.

На фототаблиці чітко відображено виявлений пень свіжоспиляної сосни та поруч повалене дерево, в якому затиснута бензопила марки «Crosser CR-S45»; зафіксовано наявну на пні та навколо нього свіжу тирсу деревини, сирий стан пня та зрубаної деревини, розміщення пня та спиляної деревини в масиві лісу.

- актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 15.05.2023 року, складеного лісничим Новоорлицького лісництва філії «Кременчуцьке лісове господарство» ОСОБА_12 за участі лісника Новоорлицького лісництва філії «Кременчуцьке лісове господарство» ОСОБА_13 , яким підтверджено факт виявлення о 10 год. 30 хв. 13.05.2023 випилювання у 7 кварталі 3 виділі Новоорлицького лісництва однієї сироростучої деревини породи «сосна» діаметром 37х40 (середній 39), в результаті чого заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 154603,92 гривень, що розрахована згідно постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 року (т.1 а.с.114);

- розрахунковою відомістю незаконно-зрубаних дерев у Новоорлицькому лісництві квартал 7 виділ 3, виконаною інженером охорони та захисту лісу філії «Кременчуцьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» ОСОБА_14 , згідно якої, сума збитків нанесених лісовому господарству становить 154603,92 гривень (т.1 а.с.115);

- витягом з проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Кременчуцьке лісове господарство» Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства (т.1 а.с.116-118);

- рішенням Полтавської обласної ради від 24.12.2002 року «Про оголошення нових територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення», яким обласна рада вирішила організувати регіональний ландшафтний парк «Нижньоворсклянський» без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів загальною площею 23200 га з урахуванням площі ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Лучківський» (1620 га) без ліквідації його статусу та категорії, а також встановленого заповідного режиму та оголосити заказниками та пам`яткою природи місцевого значення території та об`єкти, що мають особливе природоохоронне, наукове, естетичне та пізнавальне значення (т.1 а.с.119);

- додатком № 1 до рішення Полтавської обласної ради від 24.12.2002 року, яким підтверджується входження кварталів з 3 по 10 Новоорлицького лісництва Кременчуцького держлісгоспу в склад регіонального ландшафтного парку «Нижньоворсклянський» (т.1 а.с.120);

- додатком № 4 до рішення Полтавської обласної ради від 24.12.2002 року, яким підтверджується входження до заповідної зони території регіонального ландшафтного парку «Нижньоворсклянський» ландшафтного заказника місцевого значення «Вільховатський», на якому знаходяться з 4 по 9 квартали Новоорлицького лісництва (т.1 а.с.122-123);

- наказом № 3 від 26.05.2021 року «Про затвердження в новій редакції Положення про регіональний ландшафтний парк «Нижньоворсклянський», затвердженого Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації, відповідно до якого, РЛП «Нижньоворсклянський» є природоохоронною, рекреаційною установою місцевого значення. РЛП «Нижньоворсклянський» входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. На території РЛП «Нижньоворсклянський» забороняється проведення рубок головного користування та всіх видів поступових та суцільних рубок, на особливо захисних лісових ділянках (крім узлісь уздовж межі з безлісою місцевістю); знищення або (та) пошкодження дерев, чагарників, трав`яного покриву (пп. 4.2.2 п. 4.2 Положення) (т.1 а.с.124-144);

- листом Кобеляцької міської ради № 02-30/1470 від 06.06.2023 року, в якому зазначено, що відповідно до проекту перерозподілу земель між землекористувачами на території Вільховатської сільської ради, земельна ділянка, на якій вчинено порубку, відноситься до земель державної власності та знаходиться в постійному користуванні Кременчуцького держлісгоспу (т.1 а.с.152);

- охоронним зобов`язанням № 413 від 09.01.2003 року, яким підтверджується входження кварталів з 3 по 10 Новоорлицького лісництва Кременчуцького держлісгоспу в склад регіонального ландшафтного парку «Нижньоворсклянський» та зобов?язання Кременчуцького держлісгоспу щодо забезпечення режиму охорони та збереження оголошеного регіонального ландшафтного парку «Нижньоворсклянський» (т.1 а.с.153);

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 (допитаний 22.05.2025), який повідомив, що працює старшим оперуповноваженим карного розшуку. 12.05.2023 року перебував у Кобеляцькому районі в зв`язку зі службовою необхідністю, а саме відпрацювання інформації по факту незаконної порубки лісу. Перебуваючи на відстані кількох метрів від місця виявлення кримінального правопорушення, почув звук бензопили. По звуку пилки він приїхав до місця вчинення злочину. Прибувши на місце події, побачив 3-4 чоловіків, відкритий автомобіль «Газель», завантажений сухими дровами та одну спиляну сироростучу сосну. Один з цих чоловіків (прізвище не пам`ятає) не заперечував порубку деревини. Пам`ятає прізвище одного з цих чоловіків - Розовик. ОСОБА_15 зателефонував на службу «102», повідомив про даний факт та чекав приїзду СОГ. Письмового рапорту ОСОБА_15 не подавав до поліції, є електронний рапорт за його зверненням. Він нікого не затримував, лише запропонував усім присутнім не покидати місце події;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 (допитаний 01.11.2024), який повідомив, що працює старшим слідчим відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Він здійснював досудове розслідування в кримінальному провадженні за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України. Перебуваючи на добовому чергуванні, від диспетчера з м. Полтава через чергову частину відділення поліції № 2 отримав повідомлення на службовий планшет про вчинення порубки дерев на території острова «Вільховатський». Прибувши до місця в`їзду на острів, зв`язався із заявником і з`ясував місце події та маршрут проїзду. На місці події виявив одну спиляну деревину породи «сосна», декількох осіб, які виявили факт порубки, та учасників події. До проведення огляду місця події були залучені ОСОБА_11 в якості спеціаліста, ОСОБА_9 і ОСОБА_6 в якості інших учасників слідчої дії. На момент проведення огляду місця події в ОСОБА_6 не було статусу свідка, він був в якості іншої особи, присутньої під час огляду, а положення ч. 3 ст. 66 КПК України були йому роз`яснені в контексті обов`язку не розголошувати відомості, які стали відомі під час проведення слідчої дії. На місці події ОСОБА_6 не був затриманий. Відеозйомка не проводилася, слідчий вирішив фіксувати факт порубки шляхом фотографування. Поняті не залучалися, оскільки дана територія, на якій виявлено правопорушення, є відкритою, об`ємною та поруч не було найближчого населеного пункту. За допомогою безкоштовного додатку, який встановлений на його мобільному телефоні, визначив географічні координати. Для визначення географічних координат слідчий не залучав спеціаліста, так як останній залучається в рамках досудового розслідування, а огляд місця події проводився до внесення відомостей до ЄРДР. Під час слідчої дії проведено заміри стовбура спиляного дерева, пня за допомогою службової рулетки. Заміри пня слідчий проводив особисто. Для визначення довжини стовбура спиляної деревини слідчий залучав спеціаліста, так як рулетку потрібно було розтягувати по всій довжині стовбура і тримати з обох боків. За допомогою виявленої бензопили зроблено спили з обох частин спиляного дерева (прикореневої і стовбура), які для експерта були позначені окремим символом;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 (допитаний 30.01.2024), який повідомив, що працює державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Цетрального округу. В період виявлення правопорушення працівниками Державної екологічної інспекції проводилися рейди з виявлення правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища, в тому числі незаконні порубки. До нього зателефонував громадський інспектор ОСОБА_17 та повідомив про факт порубки на острові «Вільховатський». На той момент ОСОБА_11 перебував в іншому населеному пункті. Він прибув на місце події близько 17-18 години 12.05.2023 року та виявив одну спиляну деревину породи «сосна». На місці події перебував ОСОБА_6 , який повідомив, що саме він здійснив випилювання цієї деревини. ОСОБА_11 був залучений працівниками поліції до проведення слідчої дії в якості спеціаліста, під час чого робив заміри спиляної деревини повіреною рулеткою, яка пройшла сертифікацію. В ході огляду місця події слідчий встановив географічні координати місця вчинення порубки, які ОСОБА_11 переписував у складені ним матеріали. Згідно наявної інформації Державної екологічної інспекції, весь острів «Вільховатський» належить до РЛП «Нижньоворсклянський»;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 (допитаний 20.03.2024), який повідомив, що працює лісником у Новоорлицькому лісництві. При проведенні обходу ділянок Новоорлицького лісництва на острові «Вільховатський» він помітив сліди від транспортних засобів. Пройшовши вглиб лісу, він виявив факт вирубки однієї деревини породи «сосна» та викликав працівників поліції. По приїзду працівників поліції з`ясував, що поліція на цьому ж місці «вчора» вже проводила слідчі дії та зафіксувала факт незаконної порубки, в зв`язку з чим він провів заміри, склав власні документи і ніяких інших слідчих дій цього дня не проводилося;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 (допитаний 07.12.2023, 21.01.2025 та 22.05.2025), який повідомив, що 10-12 травня 2023 року на прохання ОСОБА_6 приїхав сам на власному тракторі в ліс на острів «Вільховатський», в район «молодої сосни». Маршрут вказував ОСОБА_6 . Також він надав паливо. По приїзду на вказане ОСОБА_6 місце побачив ОСОБА_9 , його автомобіль білого кольору «Газель» та хлопця-біженця з Харківської області ( ОСОБА_10 ). ОСОБА_9 своєю пилкою Shtil пиляв повалені дрова «вальожнік», які ОСОБА_10 завантажував в автомобіль «Газель». За 80-100 м від них ОСОБА_8 також побачив спиляне дерево породи «сосна» і поруч з ним ОСОБА_6 . У стовбурі спиляного дерева знаходилася застрягла бензопила, належна ОСОБА_6 , яка в подальшому була вилучена поліцейськими. Побачивши спиляне дерево, ОСОБА_8 відмовився завантажувати його в свій трактор з причепом. Через 15 хвилин до місця події приїхали три працівники екологічної служби. Потім приїхали три працівники поліції, які розпочали проведення слідчих дій, зокрема, проведення замірів пня спиляної деревини і вилучення зрізу з цього пня. Близько 17 години приїхав з м. Полтава ще один еколог ОСОБА_11 , який приймав участь у проведенні слідчих дій. В інший день з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проводили слідчі експерименти, з кожним окремо. Були поняті ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ОСОБА_10 не був присутній при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_8 . Він зазначив, що працюючи в свій час лісником, не знав про входження острову «Вільховатський» до складу РЛП «Нижньоворсклянський», а також не був обізнаний про те, що територія, де відбулася дана подія, є заповідною зоною, оскільки його керівництво не повідомляло про це. При в`їзді на острів немає жодних межових знаків. Йому відомо, що за 200 м від прибережжя є ландшафтна зона;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2023 року зі свідком ОСОБА_8 та відеозаписом проведення слідчої дії. Слідчий експеримент проводився в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Свідок пояснив, що 12.05.2023 року на прохання ОСОБА_6 про перевезення дрів «вальожніка» він приїхав на своєму тракторові на острів «Вільховатський» в район «молодої сосни». Заїхавши на острів, він рухався на звук роботи бензопили, а по приїзду побачив стовбур свіжоспиляної деревини породи «сосна», в якому застрягла бензопила, та поруч стояв ОСОБА_6 ОСОБА_8 запитав у ОСОБА_6 для чого він спиляв живоростучу деревину, але він не пояснив. ОСОБА_8 відмовився завантажувати стовбур живоростучої деревини. На місці події також був автомобіль, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Через деякий час до цього місця приїхали працівники поліції та екологи. В ході слідчого експерименту свідок вказав на місце, де він виявив факт незаконної порубки деревини, та вказав на пень від зрубаної сосни. Навколо цього пня була світла тирса (т.1 а.с.160-162);

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 (допитаний 07.12.2023 та 20.06.2025), який повідомив, що в середині травня 2023 ОСОБА_6 попросив перевезти дрова. Вони та ще один хлопець ОСОБА_20 ( ОСОБА_10 ) поїхали в ліс на острів «Вільховатський». ОСОБА_9 та ОСОБА_6 взяли кожен свою бензопилу. По приїзду до лісу вони працювали втрьох. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розпилювали «валежник», а ОСОБА_10 завантажував дрова в транспортний засіб належний ОСОБА_9 . Через деякий час проведення робіт ОСОБА_6 з належною йому бензопилою відійшов від них. Закінчивши проведення робіт, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 проїхали далі вглиб лісу, де виявили ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які сперечалися між собою через спиляну деревину породи «сосна», з якої вже була зрізана крона, а в стовбурі дерева застрягла бензопила, яка належить ОСОБА_6 . Через деякий час на місце події прибули працівники екології та поліції, які почали проводити слідчі дії і складати протоколи. В ході цього поліцейські вилучили належний йому транспортний засіб «Газель» разом із завантаженою деревиною, а також належну ОСОБА_6 бензопилу. ОСОБА_9 підтвердив, що слідчу дію проводив слідчий ОСОБА_16 , зазначивши його звання «капітан». Через місяць ОСОБА_9 брав участь у слідчому експерименті;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 року зі свідком ОСОБА_9 та відеозаписом проведення слідчої дії. Слідчий експеримент проводився в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Свідок повідомив, що на прохання ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 приїхали на автомобілі «Газель» на острів «Вільховатський», щоб напиляти дров з повалених дерев. ОСОБА_6 взяв із собою бензопилу, якою здійснював розпилювання повалених дерев на частини, а ОСОБА_20 завантажував у «Газель», якою користується ОСОБА_9 . Через певний проміжок часу ОСОБА_6 пішов в інше місце, а коли ОСОБА_9 разом з ОСОБА_23 під`їхали за ним, то побачили одну спиляну деревину породи «сосна». ОСОБА_6 сказав, що спиляв для власних потреб. Ще через деякий час на це місце приїхав на тракторі ОСОБА_8 , а потім працівники екології та поліції. В ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_9 вказав на місце, де виявлено спиляну сосну, та на виявлений пень від дерева (т.1 а.с.166-167);

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 (допитаний 30.05.2024), який повідомив, що в травні 2023 року до нього звернулися ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за допомогою в збиранні і завантаженні дрів. Погодившись допомогти, вони в трьох поїхали на «Газелі» під керуванням ОСОБА_9 до лісу на острів «Вільховатський». ОСОБА_6 йшов попереду та своєю бензопилою розпилював повалені дерева, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 рухалися за ОСОБА_6 , збирали і вантажили в «Газель» розпиляні дрова. Через деякий час ОСОБА_6 з пилкою пішов далі по дорозі, а ОСОБА_10 з ОСОБА_9 залишилися ще завантажувати дрова. ОСОБА_10 почув гучний звук падіння дерева і хруст гілок. Приїхавши з ОСОБА_9 до місця падіння дерева, побачив на цьому місці ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , які сварилися між собою через спиляне ОСОБА_6 сироростуче дерево породи «сосна». ОСОБА_10 помітив застряглу в стовбурі дерева бензопилу, якою того дня користувався ОСОБА_6 . Перебуваючи поруч зі спиляною деревиною, їх всіх затримали працівники поліції та екологічної інспекції, які надалі розпочали оформлювати матеріали про вчинене правопорушення;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2023 року зі свідком ОСОБА_10 та відеозаписом проведення слідчого експерименту. Слідчий експеримент проводився в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Свідок пояснив, що 12.05.2023 року до нього додому приїхав ОСОБА_9 з ОСОБА_6 та останній запропонував позбирати сухих дрів. Вони втрьох приїхали на білій «Газелі» під керуванням ОСОБА_9 в ліс на острів «Вільховатський», де збирали сухі повалені дерева, на які вказував ОСОБА_6 . Узявши власну бензопилу, ОСОБА_6 відійшов від ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Через деякий час свідок почув звук роботи бензопили та звук падаючого дерева. ОСОБА_10 і ОСОБА_9 під`їхали на звук падіння дерева та побачили ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , які сварилися через повалене ОСОБА_6 сироростуче дерево породи «сосна». На місці виявили одну спиляну сосну, в якій застрягла бензопила, належна ОСОБА_6 . У ході слідчого експерименту свідок вказав на місце, де виявлено факт незаконної порубки деревини, та на виявлений пень від дерева (т.1 а.с.163-165);

- показаннями допитаного в судовому засіданні понятого під час слідчого експерименту ОСОБА_19 (допитаний 06.08.2024 та 25.02.2025), який повідомив, що ОСОБА_8 попросив його бути понятим при проведенні двох слідчих експериментів за участі ОСОБА_8 і ОСОБА_10 . На місце проведення слідчої дії на острів «Вільховатський» поїхали вони разом з іншим понятим ОСОБА_18 . Їхали вони всі на машині ОСОБА_10 . Слідчий приїхав на службовому автомобілі. Під час слідчої дії кожен зі свідків окремо, по черзі розповіли про обставини вчинення випилювання дерева породи «сосна», а також показали на місце випилювання дерева;

- показаннями допитаного в судовому засіданні понятого під час слідчого експерименту ОСОБА_18 (допитаний 01.11.2024 та 25.02.2025), який повідомив, що ОСОБА_8 попросив його бути понятим при проведенні слідчих експериментів. ОСОБА_18 був понятим при проведенні двох таких слідчих дій за участі ОСОБА_8 і ОСОБА_10 . Вони вчотирьох приїхали на місце проведення слідчої дії на острів «Вільховатський». Під час слідчої дії кожен зі свідків окремо, по черзі розповіли про обставини вчинення кримінального правопорушення. Спочатку провели слідчий експеримент з ОСОБА_8 , а потім з ОСОБА_10 ;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 (допитана 12.12.2024), яка повідомила, що працює заступником начальника СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Як слідчий проводила в один день 2 слідчі експерименти за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . До місця проведення слідчих експериментів свідки та поняті прибули на власному транспортному засобі, слідчий та спеціаліст прибули на службовому автомобілі. Слідчі експерименти проводилися по черзі з обома свідками, спершу з ОСОБА_8 , далі з ОСОБА_10 . Обидва слідчі експерименти проведені з кожним свідком окремо. До слідчої дії залучалися одні і ті ж самі поняті;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 (допитаний 21.01.2025), який повідомив, що працює дільничним офіцером відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. В якості спеціаліста був залучений для проведення відеозйомки слідчих експериментів за участі двох свідків. Слідча дія проводилася на острові «Вільховатський». Слідчі експерименти проводилися за участі двох свідків з кожним окремо та в присутності двох понятих, які були одні і ті ж для обох слідчих експериментів. Коли проводили слідчий експеримент з першим свідком, другий залишався неподалік до заїзду на острів. Після закінчення слідчого експерименту з першим свідком, розпочато проведення з другим свідком;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 року з підозрюваним ОСОБА_6 та відеозаписом проведення слідчої дії. Слідчий експеримент проводився в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Підозрюваний повідомив, що вдень 12.05.2023 року він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 поїхали на автомобілі «Газель» на острів «Вільховатський» з метою назбирати повалені дрова. Через деякий час ОСОБА_6 взяв свою бензопилу та пішов в інше місце, де для власних потреб спиляв одну деревину породи «сосна». Випилювання деревини провів самостійно за допомогою власної бензопили не маючи на те жодних дозвільних документів. Після чого, він зателефонував ОСОБА_8 , попросив його приїхати і допомогти завантажити цю деревину. Потім до ОСОБА_6 підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Згодом на місце випилки прибув на тракторі ОСОБА_8 , працівники екологічної інспекції та поліції. В ході слідчого експерименту ОСОБА_6 вказав на місце, де ним здійснено випилювання сосни, вказав на місці на пень дерева, який залишився після випилки (т.1 а.с.168-169);

- висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/117-23/7713-ТР від 16.05.2023 року (т.1 а.с.90-102), згідно якого, на торцевих поверхнях зрізу прикореневої частини дерева породи «сосна» розмірами по осях 400х370 мм і товщиною до 55 мм та зрізу стовбура дерева породи «сосна» розмірами по осях 400х370 мм і товщиною до 130 мм, наданих на дослідження, є сліди впливу сторонніх предметів. Сліди залишені робочими частинами (ланцюгом) механічної ланцюгової пилки або іншого предмету (інструменту) з аналогічною будовою робочих частин. Дані сліди розпилу для ідентифікації по них конкретного екземпляра слідоутворюючого предмета непридатні, а за загальними ознаками придатні для встановлення групової належності предмета, яким вони були залишені.

Сліди розпилу на торцевих поверхнях зрізу прикореневої частини дерева породи «сосна» розмірами по осях 400х370 мм і товщиною до 55 мм та зрізу стовбура дерева породи «сосна» розмірами по осях 400х370 мм і товщиною до 130 мм, наданих на дослідження, могли бути залишені, як робочими частинами (ланцюгом) бензинової ланцюгової пилки з маркувальними написами «GROSSER PROFESSIONAL TOOLS CR-S45», наданої на дослідження, так і робочими частинами іншого предмету (інструменту) з аналогічною будовою та розмірами робочої поверхні.

Зріз прикореневої частини дерева породи «сосна» розмірами по осях 400х370 мм і товщиною до 55 мм та зріз стовбура дерева породи «сосна» розмірами по осях 400х370 мм і товщиною до 130 мм, які надано на дослідження, до розділення становили єдине ціле - фрагмент стовбура дерева породи «сосна» та розділені в результаті розпилу механічною ланцюговою пилкою або іншим предметом (інструментом) з аналогічною будовою та принципом дії робочої частини.

- висновком судової економічної експертизи № СЕ-19/117-23/7742-ЕК від 18.05.2023 року, згідно якого, за умови застосування постанови Кабінету Міністрів України № 575 від 10.05.2022 року, відповідно до зазначених у додатку 1 такс для природної зони, що не відноситься до степової, розрахунок розміру шкоди в сумі 154603,92 гривень підтверджується (т.1 а.с.107-112).

Сторона захисту прохала суд не допустити як доказ рапорт чергової частини від 12.05.2023 року та визнати всі похідні докази як «плоди отруйного дерева», аргументуючи тим, що з дослідженого рапорту вбачається, що для перевірки повідомлення про незаконну порубку деревини був відправлений дізнавач ОСОБА_26 (в складі СОГ), тобто фактично повноваження для проведення огляду місця події отримав дізнавач ОСОБА_26 , однак огляд місця події безпідставно провів старший слідчий ОСОБА_16 . Усупереч вимог статті 214 КПК України, старший слідчий ОСОБА_16 без належного повідомлення, не будучи належним чином уповноваженим, провів огляд місця події та в подальшому, не складаючи та не реєструючи рапортів про самостійне виявлення кримінального правопорушення, 12.05.2023 року вніс дані до ЄРДР. Рапорти чергової частини від 13.05.2023 року та 15.05.2023 року подані та вчинені після внесення даних до ЄРДР 12.05.2023 року, а тому не можуть бути доказами провини особи.

Суд вважає такі доводи сторони захисту необґрунтованими, відповідно, відсутні підстави для визнання всіх доказів, здобутих стороною обвинувачення в даному кримінальному провадженні з цих підстав, недопустимими за правилом «плодів отруйного дерева».

Положеннями статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду або отримання довідки, висновку спеціаліста).

За змістом статей 214, 223, 237 КПК України, огляд є слідчою (розшуковою) дією, яка проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, виявлення слідів злочину, речових доказів та обставин події.

У ході судового розгляду встановлено, що 12.05.2023 року до чергової частини відділення поліції зі служби «102» надійшло повідомлення від о/у ОПВ УКР ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 про те, що під час опрацювання Кобеляцького району на території РЛП «Нижньоворсклянський» виявлено факт незаконної вирубки деревини (сосна).

Даний виклик прийняла дізнавач ОСОБА_26 12.05.2023 року о 15:53:46 та прибула на місце події о 16:45:18.

Судом установлено, 12.05.2023 року на добовому чергуванні перебував також старший слідчий ОСОБА_16 , що підтверджується його показаннями. Так, він отримав від диспетчера з м. Полтава через чергову частину відділення поліції № 2 повідомлення на службовий планшет про вчинення порубки дерев на території острова «Вільховатський». 12.05.2023 року він прибув на місце події та о 17 год. 30 хв. почав невідкладну слідчу дію - огляд місця події, закінчивши о 18 год. 30 хв. відповідно до протоколу.

Згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000180, зазначена дата реєстрації провадження 12.05.2023 року 20:38:04. В графі «підпис реєстратора» стоїть підпис та вказано ПІБ - ОСОБА_16 , який зазначений в графі «ПІБ слідчого (слідчих), який здійснює досудове розслідування». Вказане також підтверджується роздруківкою реєстраційної картки форми «Правопорушення» (Форма № 1) з ЄРДР (т.2 а.с.147).

Перебування на добовому чергуванні дізнавача ОСОБА_26 і старшого слідчого ОСОБА_16 відповідає вимогам пункту 9 розділу І наказу Міністерства внутрішніх справ № 440 від 23.05.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», яким передбачено, що для виконання покладених на чергову службу завдань залежно від її штату призначається чергова зміна у складі чергових (оперативний черговий, старший інспектор - черговий, інспектор-черговий, помічник чергового). Крім чергової зміни, добовий наряд органу (підрозділу) поліції може включати слідчих (дізнавачів).

Прийняття на планшетний пристрій повідомлення про вчинення кримінального правопорушення саме дізнавачем ОСОБА_26 , а проведення огляду місця події старшим слідчим ОСОБА_16 та внесення ним відомостей до ЄРДР не свідчить про порушення проведення процедури слідчої дії.

Слід зазначити, що рапорти, витяги з ЄРДР не є джерелом доказів, а лише процесуальними рішеннями, прийнятими під час досудового розслідування, відтак вони не мають жодного доказового значення в даному кримінальному провадженні. Так, реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру. Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України, рапорти, витяги з ЄРДР не є процесуальними джерелами доказів та не можуть оцінюватися крізь призму їх допустимості.

На підставі викладеного вище, суд не бере до уваги посилання захисника на не відкриття стороні захисту рапорту від 12.05.2023 року, оскільки він витребувався судом для встановлення обставин, за яких слідчий дізнався про вчинення кримінального правопорушення.

Також сторона захисту прохала суд визнати недопустимим доказом протокол огляду місця події від 12.05.2023 року з таких підстав:

- при проведенні огляду місця події слідчий невідомим чином встановив географічні координати та не звертався до спеціаліста з цього питання. Слідчий користувався власними технічними засобами, програмним забезпеченням, яке є сумнівним та яке не передбачене ст. 17-1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність»; невідомо джерело його походження та наявність сертифікації на території України;

- обвинувачений ОСОБА_6 приймав участь у слідчій дії як свідок, так як слідчий роз`яснив йому права та обов`язки у відповідності до ч. 3 ст. 66 КПК України;

- не роз`яснено ОСОБА_6 право на захист, який фактично був затриманий ще до приїзду СОГ, у тому числі не роз`яснено права на захист при проведенні слідчої дії за його участі - право на захисника має і свідок;

- слідчим не було залучено двох понятих та не проводилася відеозйомка;

- проведення огляду транспортного засобу не за правилами, передбаченими для проведення обшуку, а саме: відсутній дозвіл власника транспортного засобу чи слідчого судді на проведення обшуку; аудіо- та відеофіксація слідчої дії не застосовувалася в порушення вимог ч. 10 ст. 236, ст. 107 КПК України;

- не зазначено використовувані засоби вимірювання, не спростовані суперечки щодо особи, яка проводила заміри; внесено завідомо неправдиві дані щодо часу прибуття та повноти прийняття участі в слідчій дії спеціаліста ОСОБА_11 .

Відповідно до норм статей 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використано при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК України, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною 1 цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами 2 і 3 наведеної вище статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

Отже, у кожному з вище зазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.11.2022 року по справі № 344/2995/15-к, не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Суд вважає безпідставними вказані доводи захисника та не вбачає підстав для визнання протоколу огляду місця події від 12.05.2023 року недопустимим доказом з огляду на наступне.

Щодо визначення географічних координат, суд вважає, що слідчий може визначати координати за допомогою різних методів, включно з використанням картографічних сервісів (наприклад, Google Maps) для швидкого визначення географічних координат, а також сучасних пристроїв таких як GPS-навігатори та смартфони з підтримкою GPS.

Під час допиту старший слідчий ОСОБА_16 повідомив, що визначив географічні координати за допомогою безкоштовного додатку, встановленого на його мобільному телефоні. Для визначення географічних координат він не залучав спеціаліста, так як останній залучається в рамках досудового розслідування, а огляд місця події проводився до внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, при проведенні огляду місця події та слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 останній не висловлював будь-яких зауважень чи заперечень щодо правильності визначення географічних координат.

Судом не встановлено, що визначені слідчим географічні координати не відповідають місцю вчинення кримінального правопорушення.

Тому суд вважає, що місце вчинення злочину встановлено вірно - в межах РЛП «Нижньоворсклянський».

Суд критично оцінює показання ОСОБА_6 щодо його необізнаності про належність острова «Вільховатський» до природно-заповідного фонду, так як там відсутні будь-які інформаційні щити, плакати, знаки або таблички, оскільки це не виключає винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Сам факт вчинення кримінального правопорушення на території природно-заповідного фонду в даному випадку є підставою для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 246 КК України.

Факт належності земельної ділянки, на якій обвинувачений здійснив незаконну порубку деревини, до природно-заповідного фонду підтверджується рішенням Полтавської обласної ради від 24.12.2002 року «Про оголошення нових територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення» з додатками № 1, № 4 та експлікацією угідь, наказом № 3 від 26.05.2021 року «Про затвердження в новій редакції Положення про регіональний ландшафтний парк «Нижньоворсклянський», затвердженого Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації, листом Кобеляцької міської ради № 02-30/1470 від 06.06.2023 року, охоронним зобов`язанням № 413 від 09.01.2003 року, витягом з проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Кременчуцьке лісове господарство» Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Твердження захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 приймав участь в огляді місця події як свідок, спростовуються протоколом огляду місця події, де ОСОБА_6 зазначений як інша особа, та показаннями старшого слідчого ОСОБА_16 , який повідомив, що на момент проведення слідчої дії в ОСОБА_6 не було статусу свідка, він був в якості іншої особи, присутньої під час огляду. ОСОБА_6 були роз`яснені положення ч. 3 ст. 66 КПК України лише в контексті обов`язку не розголошувати відомості, які стали відомі під час проведення слідчої дії.

Також суд не бере до уваги посилання захисника на те, що ОСОБА_6 був затриманий на місці події, оскільки вони спростовуються показаннями старшого слідчого ОСОБА_16 і старшого оперуповноваженого ОСОБА_15 .

Суду не надано доказів на підтвердження застосування до обвинуваченого під час проведення огляду місця події будь-яких фізичних стримуючих заходів, що є важливим фактором при встановленні факту затримання та позбавлення волі.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про не роз`яснення ОСОБА_6 права на захист, не залучення двох понятих та не проведення відеозйомки.

Порядок проведення огляду місця події регламентовано ст. 237 КПК України, яка не передбачає обов`язку слідчого проводити огляд місця події за участі захисника. Крім того, на час проведення огляду місця події ОСОБА_6 не мав ні статусу підозрюваного, ні статусу свідка, а тому не роз`яснення слідчим ОСОБА_6 права на захист не впливає на допустимість протоколу як доказу.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Оскільки вказаною нормою не передбачено обов`язкової участі двох понятих при проведенні огляду місця події та враховуючи показання старшого слідчого ОСОБА_16 , який повідомив, що територія виявленого кримінального правопорушення є відкритою, об`ємною та поруч не було найближчого населеного пункту, суд вважає, що в даній ситуації в слідчого був відсутній обов`язок в залучені двох понятих для проведення огляду місця події.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Вказаною нормою передбачено право, а не обов`язок, слідчого проводити відеозапис під час огляду, а тому не проведення слідчим відеозйомки під час проведення 12.05.2023 року огляду місця події не є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Щодо проведення в ході огляду місця події обшуку транспортного засобу «Газель», належного ОСОБА_9 , вказане також спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Згідно протоколу огляду місця події від 12.05.2023 року, поруч з місцем порубки знаходився транспортний засіб ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_1 , який в ході слідчої дії для огляду відчинив його власник ОСОБА_9 .

Протокол огляду місця події від 12.05.2023 року підписано всіма учасниками, в тому числі ОСОБА_9 без зауважень.

Допитаний свідок ОСОБА_15 повідомив, що на момент його прибуття на місце випилювання багажний відсік транспортного засобу «Газель» був відчинений і доступний до візуального огляду.

Таким чином, старшим слідчим ОСОБА_16 проведено саме огляд місця події за наявності для того достатніх підстав, у ході якого за добровільної згоди володільця майна оглянуто транспортний засіб.

Щодо часу прибуття та повноти прийняття участі в слідчій дії спеціаліста ОСОБА_11 , суд зазначає, що проведення огляду місця події розпочато слідчим о 17 год. 30 хв. та завершено о 18 год. 30 хв., що не суперечить показанням ОСОБА_11 , який повідомив, що прибув на місце події ближче до 18 години.

Також суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що не спростовані суперечки щодо особи, яка проводила заміри, оскільки вони спростовуються показаннями спеціаліста ОСОБА_11 і старшого слідчого ОСОБА_16 , оскільки вони обоє здійснювали вимірювання. ОСОБА_11 повідомив, що робив заміри спиляної деревини повіреною рулеткою, яка пройшла сертифікацію. ОСОБА_16 повідомив, що на місці події проводилися заміри стовбура спиляного дерева, пня за допомогою службової рулетки. Заміри пня він проводив особисто. Для визначення довжини стовбура спиляної деревини слідчий залучав іншу особу, так як рулетку потрібно було розтягувати по всій довжині стовбура і тримати з обох боків. За допомогою виявленої бензопили зроблено спили з обох частин спиляного дерева (прикореневої і стовбура).

Суд вважає, що проведення замірів як слідчим, так і спеціалістом не суперечить вимогам КПК України.

Частиною 1 статті 71 КПК України передбачено, що спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації та висновки під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних знань і навичок.

Спеціаліста може бути залучено для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження в процесі досудового розслідування і судом під час судового розгляду, а також для надання висновків у випадках, передбачених пунктом 7 частини 4 статті 71 КПК України.

У ході проведеного 12.05.2023 року огляду місця події залучений слідчим спеціаліст - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Цетрального округу ОСОБА_11 , який провів заміри спиляної деревини.

Крім того, сторона захисту не заперечувала проти замірів пенька, визнаного речовим доказом.

Сторона захисту прохала суд не допустити як доказ показання свідка ОСОБА_15 , у зв`язку з тим, що його свідчення не співпадають зі свідченнями обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , так як останні всі стверджували, метою перебування в лісі був збір валежника на дрова. Жодний з них не давав свідчення, що сосна була спиляна кимось з них та не вказував мету, що спиляли сосну на доски для кролів. Крім того, ОСОБА_15 є працівником правоохоронного органу, зацікавленою особою та не був допитаний під час досудового слідства.

Однак суд вважає показання свідка ОСОБА_15 належним і допустимим доказом по справі, оскільки він підтвердив те, що саме ним виявлено незаконну порубку і саме він повідомив працівників поліції про злочин та дочекався слідчо-оперативної групи та не проводив ніяких слідчих дій.

При цьому, суд не бере до уваги як доказ письмові пояснення свідка ОСОБА_15 , надані ним під час досудового розслідування, оскільки вони надані прокурором не як доказ по справі, а як обґрунтування клопотання про необхідність виклику даного свідка, яке судом задоволено для встановлення особи, яка повідомила про злочин, та обставин, при яких даний злочин було виявлено.

Суд відхиляє доводи сторони захисту, викладені в клопотанні про визнання неналежними і недопустимими доказами висновків судової трасологічної експертизи № СЕ-19/117-23/7713-ТР від 16.05.2023 року та судової економічної експертизи № СЕ-19/117-23/7742-ЕК від 18.05.2023 року, оскільки вони нічим не підтверджені.

Висновки експертів цілком відповідають вимогам ст. 101, 102 КПК України, є належними і допустимими доказами в цьому кримінальному провадженні.

Твердження сторони захисту про те, що експерт не ідентифікував вилучену бензопилу «Crosser CR-S45» як таку, якою безумовно було проведено спил дерева, не тягне за собою визнання висновку судової трасологічної експертизи № СЕ-19/117-23/7713-ТР від 16.05.2023 року недопустимим доказом. Даний висновок в сукупності з іншими доказами не протирічить обставинам справи.

Посилання сторони захисту на те, що лише інженерно-екологічна експертиза визначає розмір заподіяної шкоди довкіллю, не заслуговують на увагу, оскільки сума заподіяної шкоди, яка визначена інженером охорони і захисту лісу філії «Кременчуцьке лісове господарство» ОСОБА_14 , перевірена та підтверджена експертом у висновку судової економічної експертизи № СЕ-19/117-23/7742-ЕК від 18.05.2023 року. Сторона захисту не заявляла клопотання про призначення інженерно-екологічної експертизи для визначення розміру заподіяної шкоди за фактом незаконної порубки деревини породи «сосна».

Підпунктом 3 пункту 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 передбачено, що Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, інформує дозвільні органи про надані приписи суб`єктам господарювання, що провадять діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

Підпункт 8 пункту 4 цього ж Положення передбачає здійснення розрахунку шкоди заподіяної державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції.

Законодавчо на Держекоінспекцію покладено складення актів та проведення розрахунків у разі виявлення правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Посилання захисника на те, що експертиза проведена на підставі копій документів та в зв`язку з цим є недопустимим доказом, спростовується наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», в якому передбачено, що для проведення дослідження експерту можуть надаватися «якісні копії». Жодних клопотань щодо наданих на експертизу додаткових документів експертами не було не заявлено.

Суд не бере до уваги твердження захисника про те, що невинуватість ОСОБА_6 доводиться показаннями свідка ОСОБА_8 , який підтвердив, що при заїзді на острів «Вільховатський» назустріч йому їхав автомобіль «сімьорка» темно-синього кольору з особами в камуфляжному одязі, оскільки неможливо встановити, що ці особи причетні до даного злочину, та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які в короткий термін після того як почули роботу пилки і хруст падаючого дерева прибули на місце злочину і побачили ОСОБА_6 разом зі спиляною деревиною. Ніяких інших людей та машин вони не бачили.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що деревину спиляли інші особи, суд оцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчинений злочин.

У відповідності до вимог статей 85 та 86 КПК України, суд вважає перелічені вище докази, які досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 246 КК України визначена вірно, оскільки він вчинив незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України, є тяжким злочином.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до статей 66 та 67 КК України, відсутні.

Таким чином, з врахуванням усіх обставин кримінального провадження, суд вважає призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи особу винного, який є не судимим, одружений, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також те, що він спиляв лише одну деревину породи «сосна», суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження (запобіжні заходи) відносно ОСОБА_6 не обирались.

Цивільний позов прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області необхідно задовольнити, оскільки розмір заподіяних збитків знайшов своє підтвердження дослідженими судом доказами, зокрема, висновком експерта.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 травня 2023 року по справі № 532/958/23 (1-кс/532/271/2023) необхідно скасувати.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі були проведені експертизи, вартість яких складає 3346,00 гривень, а тому з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертиз.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

При цьому, вирішуючи долю речових доказів - бензопили «Crosser CR-S45», однієї деревини породи «сосна» довжиною 21 м та спиляної деревини породи «сосна» об`ємом 1,5 м. куб., суд вважає за необхідне застосувати ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, тобто застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити їх у власність держави.

Керуючись статтями 373, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, ОСОБА_6 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 травня 2023 року по справі № 532/958/23 (1-кс/532/271/2023) - скасувати.

Речові докази: спил пенька дерева, спил стовбура дерева, які зберігаються в камері для зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави бензопилу «Crosser CR-S45», яка належить ОСОБА_6 та зберігається в камері для зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області; одну деревину породи «сосна» довжиною 21 м, яка передана на зберігання ТОВ «Співдружність Агротехмаш»; спиляну деревину породи «сосна» об`ємом 1,5 м. куб., яка залишена на зберіганні на території відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Цивільний позов прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області (, юридична адреса: 39200, м. Кобеляки, вул. Касьяна, 29) до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища на р/р UA0016682, , банк одержувача: ДКСУ м. Київ, одержувач: ГУК у Полтавській області/тг м. Кобеляки/24062100, шкоду, завдану охороні навколишнього середовища, в сумі 154603,92 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот три грн. 92 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави вартість понесених витрат по проведенню експертиз у розмірі 3346,00 (три тисячі триста сорок шість) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя