11 грудня 2025 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що групою осіб з числа мешканців міста Запоріжжя розроблено та реалізовано злочинну схему з привласнення природнього газу службовими особами, шляхом втручання в нормалізацію роботи інформаційних (автоматизованих) систем, тобто лічильників та коректорів газу, для подальшої реалізації привласненого газу за готівкові кошти з метою особистого збагачення. Оперативним працівникам УСР в Запорізькій області ДСР Національної поліції України надано доручення на перевірку обставин вчинення кримінального правопорушення та встановлення причетних до його скоєння осіб.
Під час проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розкриття злочину та встановлення осіб, причетних до вчиненого кримінального правопорушення, в результаті яких встановлено, що до скоєного злочину можуть бути причетні особи з числа працівників ТОВ «ГАЗТЕК СХІД», а саме: власник та засновник Товариства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; директор ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; оператори Товариства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У ході проведення обшуку 05.12.2025, на підставі ухвали слідчого судді від 03.12.2025, на території домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено мобільний телефон iPhone 13, в корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-картка оператора стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_3 .
З метою збереження речових доказів, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Прокурор ОСОБА_8 клопотання підтримала, про що надала відповідну заяву.
Власника майна ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_9 у судове засідання надали заяву, відповідно до якої заперечували проти задоволення клопотання, та просили розглянути клопотання без їх участі.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
05.12.2025 у ході проведення обшуку на території домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено мобільний телефон iPhone 13, в корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-картка оператора стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 .
05.12.2025 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилученого під час проведення обшуку мобільного телефону iPhone 13, в корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-картка оператора стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_3 , речовим доказом.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на вилучений, у ході проведення обшуку, мобільний телефон iPhone 13, в корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-картка оператора стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_3 , оскільки він відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт намобільний телефон iPhone 13, в корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-картка оператора стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_3 , який вилучений 05.12.2025, у ході проведення обшуку, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребінки, б. 16, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1