У Х В А Л А

18 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд м.Кривого Рогу в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури про закриття кримінального провадження № 0000379 від 10.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 03.11.2025 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить ухвалити рішення про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000379 від 10.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2020 невстановлена особа через месенджер «Фейсбук» поширила конфіденційну інформацію про потерпілу, а саме шляхом розсилки оголених фото.

10.07.2021 відомості про вказане кримінальне правопорушення на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2021 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 та розпочато досудове розслідування.

Під час досудового слідства проведено ряд слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення особи правопорушника, однак встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення не вдалося.

Станом на день звернення до суду з клопотанням минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, а тому прокурор просить закрити кримінальне провадження на підставі пункту 3-1 ч. 1 статті 284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора з підстав того, що вона може надати інформацію про особу, яка на її думку вчинила вказане кримінальне правопорушення, однак її не допитано повторно як потерпілу особу по вказаній кримінальній справі. Також ОСОБА_4 повідомила, що вона ознайомлювалася з матеріалами кримінального провадження, однак після внесення інформації про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР зі скаргами на дії чи бездіяльність слідчого до суду зверталася.

Перевіркою матеріалів, доданих до клопотання, встановлено, що за результатами проведених слідчих дій, здійснених під час досудового розслідування встановити осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення не вдалось.

За вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи в разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років, становить три роки.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин ухиляється від досудового слідства або суду.

У кримінальному провадженні під час проведення досудового слідства про підозру жодній особі не повідомлялось досудове розслідування у кримінальному провадженні не зупинялось.

В той же час частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а ч. 6 цієї статті також визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30.05.2019 № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Відповідно до пункту 3-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з пунктом 1-1 частини другої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до абзацу 4 частини четвертої статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Приймаючи до уваги вищевикладені положення закону, враховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинене 12.02.2020, особу, яка його вчинила, не встановлено; строки давності притягнення до відповідальності за його вчинення минули, а тому є достатні підстави для закриття кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлений. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Відомості про речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтею 284 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури про закриття кримінального провадження № 0000379 від 10.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, в зв`язку із тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000379 від 10.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.11.2025 о 12-30 годині.

Суддя ОСОБА_1