У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000099, відомості про яке 22.08.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №№0000099, відомості про яке 22.08.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що громадянин України ОСОБА_4 , діючи спільно з невстановленими особами, організував протиправний механізм на території Ужгородського району, пов`язаний із незаконним переправленням чоловіків призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску, зокрема, здійснює їх пошук, залучає співучасників для конспіративного утримання, перевезення та доставки до прикордонних населених пунктів з метою подальшого перевезення за межі України з ухиленням від мобілізації.

Відомості про згадану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000099 від 22 серпня 2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України. Так, у період часу із 22:10 год. 07.10.2025 по 00:40 год. 08.10.2025 було проведено огляд місця події на території села Бадалово, Берегівського району, Закарпатської області, з метою виявлення осіб, які мали в незаконний спосіб перетнути державний кордон України в напрямку Угорської Республіки. В ході проведення вказаного огляду місця події було встановлено, що на відстані 400 метрів до лінії державного кордону України із Угорською Республікою було виявлено двох осіб чоловічої статі, які назвались: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , які підтвердили, що намагались в незаконний спосіб перетнути державний кордон України. Також в ході проведення зазначеного огляду, в особи ОСОБА_6 було виявлено його мобільний телефон марки «Redmi NOTE 11 Pro», із встановленою сімкарткою з номером мобільного телефону - НОМЕР_1 , imei 1) НОМЕР_2 , ітеі 2) НОМЕР_3 , який було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ RIC2183338, а також грошові кошти в сумі 500 Євро (5 купюр номіналом по «100» Євро кожна із серійними номерами:RB,SD,WA,WA, ЕА), які поміщено до спецпакету НПУ RIC2183339. Окрім цього, також в особи ОСОБА_6 було виявлено поліетиленовий пакет, всередині якого виявлено: матерчаті рукавиці чорно-жовтого кольору за написом «ARDON», плоскогубці з написом «INTERTOOL» та ножиці по металу з написом «HLISSER». Вказаний поліетиленовий пакет із вище вказаними предметами вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ PSP3125896. 08 жовтня 2025 року, вище зазначені речі та предмети - визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, якими в даному випадку є грошові кошти вилучені від ОСОБА_6 , які він зберігав біля себе, предмети (рукавиці, плоскогубці, ножиці) та його мобільний телефон. Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучені у ході огляду від 08.10.2025 речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої, або мали бути сплачені невстановленим на даний час особам та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, просить накласти арешт на речі, вилучені у ході проведення огляду місця події від 08.10.2025, а саме на: мобільний телефон марки «Redmi NOTE 11 Pro», із встановленою сімкарткою з номером мобільного телефону - НОМЕР_1 , imei 1) НОМЕР_2 , іmеі 2) НОМЕР_3 , належного ОСОБА_6 , який було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ RIC2183338, грошові кошти в сумі 500 Євро (5 купюр номіналом по «100» Євро кожна із серійними номерами:RB,SD,WA,WA, ЕА), які поміщено до спецпакету НПУ RIC2183339, та поліетиленовий пакет, в середині якого виявлено: матерчаті рукавиці чорно- жовтого кольору за написом «ARDON», плоскогубці з написом «INTERTOOL» та ножиці по металу з написом «HLISSER», та які в подальшому поміщені до спецпакету НПУ PSP3125896 - з метою збереження речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання, згідно з яким просить розгляд клопотання про арешт майна провести без його участі, задовольнити таке.

Власник майна в судове засідання не з`явився, такий належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099, відомості про яке 22.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.10.2025, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi NOTE 11 Pro», із встановленою сімкарткою з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , imei 1) НОМЕР_2 , іmеі 2) НОМЕР_3 , належного ОСОБА_6 , який було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ RIC2183338, грошові кошти в сумі 500 Євро (5 купюр номіналом по «100» Євро кожна із серійними номерами: RB, SD, WA, WA, ЕА), які поміщено до спецпакету НПУ RIC2183339, та поліетиленовий пакет, в середині якого виявлено: матерчаті рукавиці чорно-жовтого кольору за написом «ARDON», плоскогубці з написом «INTERTOOL» та ножиці по металу з написом «EILISSER», та які в подальшому поміщені до спецпакету НПУ PSP3125896.

Постановою старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУПН в Закарпатської області капітана поліції ОСОБА_7 від 08.10.2025 вищевказані вилучені речі - визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

До матеріалів клопотання також подано копію посвідчення водія; копію службового посвідчення №082485 від 06.01.2023; копія паспорта; копія військового квитка серії НОМЕР_4 від 15.06.2020 року; ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/14800/25 від 09.10.2025.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, на мобільний телефон марки «Redmi NOTE 11 Pro», із встановленою сімкарткою з номером мобільного телефону - НОМЕР_1 , imei 1) НОМЕР_2 , іmеі 2) НОМЕР_3 та матерчаті рукавиці чорно- жовтого кольору за написом «ARDON», плоскогубці з написом «INTERTOOL» та ножиці по металу з написом «HLISSER». За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна в цій частині. Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні кримінального правопорушення особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Разом із тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 500 Євро (5 купюр номіналом по «100» Євро кожна із серійними номерами:RB,SD,WA,WA, ЕА). Слідчим суддею, встановлено, що зазначене майно належить ОСОБА_6 , слідчому судді не доведено зв`язок таких з кримінальним провадженням.

В цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ні з клопотання, ні з матеріалів, які обґрунтовують клопотання, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

На теперішній час слідчим не доведено, що в застосуванні цього заходу є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт такого майна, а саме: грошових коштів в сумі 500 Євро (5 купюр номіналом по «100» Євро кожна із серійними номерами: RB, SD, WA,WA, ЕА).

З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000099, відомості про яке 22.08.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на речі, вилучені у ході проведення огляду місця події від 08.10.2025, а саме на: мобільний телефон марки «Redmi NOTE 11 Pro», із встановленою сімкарткою з номером мобільного телефону - НОМЕР_1 , imei 1) НОМЕР_2 , іmеі 2) НОМЕР_3 , належного ОСОБА_6 , який було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ RIC2183338, поліетиленовий пакет, в середині якого виявлено: матерчаті рукавиці чорно- жовтого кольору за написом «ARDON», плоскогубці з написом «INTERTOOL» та ножиці по металу з написом «HLISSER», які в подальшому поміщені до спецпакету НПУ PSP3125896.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1