печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000177 від 21.08.2024,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000177 від 21.08.2024.

Клопотання мотивовано тим, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000177, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425, а також за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

13.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження майно за ОСОБА_5 на праві власності не зареєстроване, однак встановлено, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_14 та доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_15 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, відповідно до матеріалів кримінального провадження у будинку в якому проживає ОСОБА_5 за вказаною вище адресою вже тривалий час відбувається ремонт, разом з цим грошові кошти які незаконно надходили на зазначені вище карткові рахунки витрачалися в тому числі і на будівельні матеріали, тому можна зробити висновок що частина ремонту в указаному вище будинку була зроблена за гроші незаконно отримані внаслідок діяльності вказаної вище незаконної схеми.

Крім цього, на момент початку досудового розслідування даного кримінального провадження будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності був зареєстрований за ОСОБА_14 , а після проведення обшуків був перереєстрований на ОСОБА_15 , що дає змогу стверджувати про намагання уникнути матеріальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, а саме конфіскацію майна.

У зв`язку з викладеним на даний час виникла необхідність в арешті будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як один із видів покарання за вчинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник власника майна у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження та додані до нього документи, заслухавши пояснення прокурора, представника власника майна, приходить наступних висновків.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2025 у справі №757/29224/25-к було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000177 від 21.08.2024, однак не зважаючи на ці обставини, прокурором було подано повторно аналогічне клопотання про накладення арешту на те саме майно в межах кримінального провадження № 0000177 від 21.08.2024.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 19.02.2009 «Христов проти України», заява №24465/04 Європейський суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка зокрема проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що дії органу досудового розслідування фактично зводяться до незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням. Таким чином, підстави для задоволення клопотання у слідчого судді відсутні.

Враховуючи викладене, з метою недопущення необґрунтованого втручання держави у право власності слідчий суддя вважає клопотання недостатньо обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131,132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1