Справа № 297/2614/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 19.09.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження N? 0000375 від 21.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, яка не була зареєстрована в ЄРДР, у зв`язку з цим він звернутися до слідчого судді. Ухвалою слідчого судді його скаргу було задоволено та зобов`язано слідчого внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення. Під час досудового розслідування його права як потерпілого були систематично порушені, оскільки його не допитано як потерпілого, не надано матеріали справи та інформацію про хід розслідування. Він неодноразово звертався до слідчого ОСОБА_4 з письмовими заявами про надання копій матеріалів провадження та інформації про хід розслідування. Слідчий ігнорувала його звернення, не надала жодних матеріалів, що є бездіяльністю, та потім йому стало відомо, що провадження у справі закрито. Крім того, не надано постанову про закриття провадження. Такі дії та бездіяльність слідчого призвели до неможливості реалізувати право на захист та об`єктивне розслідування, а закриття провадження є незаконним та необґрунтованим, оскільки не було проведено повного досудового розслідування.

Таким чином, закриття кримінального провадження є незаконним, оскільки слідчий не зібрала докази, не допитала свідків (включаючи медичний персонал), не провела медичну експертизу щодо незаконного введення препаратів та утримання, тому просив скасувати дану постанову.

Скаржник ОСОБА_3 на розгляд скарги не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд скарги без участі скаржника.

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 на розгляд клопотаня також не з`явилася, згідно листа начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , просив розглянути скаргу без участі слідчого та відмовити у її задоволенні з підстав, зазначених у постанові.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, серед яких зокрема законодавцем визначені принцип верховенства права та принцип законності.

В силу вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 6 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Статтею 306 КПК України регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування. Частина третя вказаної статті встановлює, зокрема, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2)зобов`язання припинити дію;

3)зобов`язання вчинити певну дію;

4)відмову у задоволенні скарги.

Так, у рішенні ЄСПЛ "Надточій проти України" від 15.05.2008 зазначено, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватись на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача або прокурора в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги.

А відтак, з огляду на рівність процесуальних можливостей сторін у кримінальному провадженні відсутність скаржника в судовому засіданні не може бути перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності скаржника та слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Як вбачається з матеріалів скарги, 19.09.2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.10.2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження № 0000375 від 21.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27.11.2025 року скасовано ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.10.2025 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Берегівського РВП ГУНІ в Закарпатській області про закриття кримінального провадження № 0000375 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України відмовлено. Крім того, постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження № 0000375 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, призначено до нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови, прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, місце та час (строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.

Як встановлено слідчим суддею під час безпосереднього дослідження витребуваного кримінального провадження, досудове розслідування фактично обмежилось лише допитом одного лікаря та долученням окремої медичної документації. Інших слідчих дій у провадженні не проведено.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не допитано заявника ОСОБА_3 як потерпілого, не допитано інших можливих свідків, у тому числі медичний персонал, який міг бути причетний до подій, викладених у заяві, не призначено та не проведено судово-медичну чи іншу спеціальну експертизу з метою перевірки доводів заявника щодо незаконного введення медичних препаратів та утримання

Крім того, не здійснено перевірки всіх фактичних обставин, на які посилався заявник у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, матеріали кримінального провадження не містять сукупності доказів, які б об`єктивно та достовірно підтверджували рішення слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без проведення необхідного комплексу слідчих дій та без належної оцінки всіх доводів заявника, що суперечить вимогам ст. 94 КПК України щодо оцінки доказів та принципу верховенства права, закріпленого у ст. 8 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що постанова слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження № 0000375 від 21.08.2025 року є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 9, 110, 303, 304, 306, 307 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 19.09.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 19.09.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6