Номер провадження:1-кп/521/1783/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 ( в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2025 за №0000015 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

народження, обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2025 за №0000015 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно обвинувачених.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів. Вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, Вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Запобіжні заходи до обвинувачених, на думку прокурора, застосовані правильно, підстав для їх зміни немає, ризики не зменшилися, а тому просить продовжити строк застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Обвинувачений не має наміру впливати на потерпілих, переховуватися від суду. Просили в задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_10 , позицію якого підтримав обвинувачений, просив змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначити розмір застави, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначенні в клопотанні прокурора, фактично вичерпалися. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_11 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Обвинувачений не має наміру впливати на потерпілих, переховуватися від суду, має стійкі соціальні зв`язки. Просили в задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_12 , позицію якого підтримав обвинувачений, просив змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначенні в клопотанні прокурора, фактично вичерпалися. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_13 , позицію якого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави, оскільки обвинувачений має на утриманні малолітню дитину та хворого батька. Крім того зазначив про недоведеність у клопотанні прокурора ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін, дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та заперечення на клопотання прокурора сторін захисту, суд приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25.07.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжено строк застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвало суду від 15.08.2025 року було продовжено строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.10.2025 року.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, раніше неодноразово засуджений за вчинення кримінальних правопорушень. Останній раз року вироком Суворовського районного суду від 17.03.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України. Під час вчинення злочинів перебував в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Зазначене свідчить про тенденцію особи до скоєння злочинів, небажання стати на шлях виправлення, про існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25.07.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , продовжено строк застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалою суду від 15.08.2025 року було продовжено строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.10.2025 року.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, офіційно не працевлаштований, неодноразово судимий, останній раз вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 146 , ч. 3 ст. 189 КК України. Зазначене свідчить про тенденцію особи до скоєння злочинів, небажання стати на шлях виправлення., про існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22.07.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , продовжено строк застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалою суду від 15.08.2025 року було продовжено строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.10.2025 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, офіційно непрацевлаштований, раніше не судимий, неодружений.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22.07.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , продовжено строк застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалою суду від 15.08.2025 року було продовжено строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.10.2025 року.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, раніше засуджений: вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України; вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Зазначене свідчить про тенденцію особи до скоєння злочинів, небажання стати на шлях виправлення., про існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22.07.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , продовжено строк застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалою суду від 15.08.2025 року було продовжено строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.10.2025 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, не одружений, офіційно непрацевлаштований, раніше не судимий.

Відносно ризику переховування від суду, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

При цьому тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачені не мають наміру переховуватися від суду, мають постійне місце проживання, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а мають враховуватися в сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду клопотання. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою обвинувачених.

Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд, оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, враховує, що потерпілі та свідки на даний час судом не допитані, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань потерпілого та свідків безпосередньо судом під час судового розгляду. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженими у спілкуванні із потерпілим та свідками, обвинувачені можуть здійснювати на них незаконний вплив.

Крім того, що стосується ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд, враховуючи, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані, не мали постійного джерела доходу, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, тривалість їх дій згідно обвинувального акта, вважає такий ризик доведеним.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими злочину, особи обвинувачених у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачені, потерпілий та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою обвинувачених.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотань, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотань прокурора про продовження строку запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених, в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

При цьому суд, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає доцільним не визначати розмір застави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176, 177,178, 181-183, 194, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 27.11 2025 року до 25.01.2026 року включно в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор» без права внесення застави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 27.11 2025 року до 25.01.2026 року включно в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор» без права внесення застави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 27.11 2025 року до 25.01.2026 року включно в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор» без права внесення застави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 27.11 2025 року до 25.01.2026 року включно в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор» без права внесення застави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 27.11 2025 року до 25.01.2026 року включно в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор» без права внесення застави..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, прокурором безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, в частині призначення судового розгляду кримінального провадження ухвала оскарженню не підлягає.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду щодо запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Суддя ОСОБА_1