Провадження 1кп/712/969/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0002750 від 14.08.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаською перебуває кримінальне провадження №0000434 від 24.04.2025 по обвинуваченню №0002750 від 14.08.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.08.2025 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян строком до 12.10.2025. Підстави, ризики та обставини, які існували при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час продовжують існувати. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 років, ніде не працює, наявні ризики, що перебуваючи на волі, останній, будучи обізнаним про суворість можливого покарання, буде переховуватись від суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, здійснюючи незаконний вплив на свідків, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, ОСОБА_5 притягується за вчинення інших кримінальних правопорушень. Враховуючи вказане, систематичне, вчинення тяжких злочинів вважаю, що останній, може повторно вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Слід зазначити, що обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень не мав сталих соціальних зав`язків, не був працевлаштований, вказане посилює ризик вчинення повторних кримінальних правопорушень. На підставі викладеного просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.08.2025 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян строком до 12.10.2025.

На момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Так суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також те, що він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, ОСОБА_5 притягується за вчинення інших кримінальних правопорушень. Враховуючи вказане, систематичне, вчинення тяжких злочинів суд вважає, що останній, може повторно вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який ніде не працює, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому, кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тобто, фактично, інститут запобіжного заходу введений у кримінальний процес для того, щоб саме запобігати спробам неналежної процесуальної поведінки обвинувачених.

З метою запобіганням ризиків, які були враховані слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які продовжують існувати в рамках даного кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 грн.

Суд вважає неможливим застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, у порівнянні з триманням під вартою, а саме: особисте зобов`язання; особисту поруку; домашній арешт, оскільки вищевказані запобіжні заходи за своєю сутністю та характером не зможуть запобігти вищеперерахованим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу.

Саме продовження строку запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Керуючись ст. ст.177-178, 331, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 2 ( два ) місяці з дня винесення даної ухвали, тобто по 06 грудня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , розмір застави в 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) грн., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої, покласти зобов`язання на нього:

1) прибувати за кожною вимогою прокурора та суду;

2) не відлучатися за межі м. Черкаси, без дозволу прокурора та суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання на іншу адресу та засобів зв`язку.

4) докласти зусиль до офіційного працевлаштування.

5) утримуватися від спілкування по даному кримінальному провадженні з свідками, експертами без присутності слідчого, прокурора чи адвоката.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 діб.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 06.10.2025 року.

Повний текст ухвали проголошено 07.10.2025 року о 11 годині 00 хвилин.

Головуючий: