Справа № 464/4905/25
пр.№ 1-кп/464/258/26
УХВАЛА

29 січня 2026 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 16.07.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

у провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення його за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого, вважає таке підставним, так як обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив проступок, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 01.08.2025 на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000277 від 16.07.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до якого ОСОБА_4 , серед іншого, обвинувачується в тому, що останній, діючи з прямим умислом направленим на отримання водійського посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи, всупереч Положенню про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до. керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, достеменно знаючи, що п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10.09.2001 №1306, передбачено обов?язок водіїв механічних транспортних засобів мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб час та місці надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, свої особисті дані для виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В», при цьому усвідомлював, що зазначена невстановлена особа не має право видавати такий документ.

Надалі, при невстановлених обставинах, невстановленою особою, за допомогою комп?ютерної техніки з використанням термопринтера кольорового відтворення зображень термосублімаційним способом друку, з використанням отриманих анкетних даних від ОСОБА_4 , виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 23.03.2024, із зазначенням органу, що видав ТСЦ 1242, на ім?я ОСОБА_4 , яке в дійсності йому не видавалось.

Після цього, у невстановлений час та день 2024 року, але не пізніше 15.07.2025, діючи з тим же умислом, ОСОБА_4 , перебуваючи у відділенні «Нова Пошта» №l в м. Лиман отримав посилку від невстановленої досудовим розслідуванням особи, в якій знаходилось зазначене посвідчення водія.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Протиправні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки останній вчинив пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає певні права, а саме посвідчення водія, з метою його використання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Положеннями п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав.

Одночасно, п. 2 вищевказаної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Положеннями п. 3 постанови визначено, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК (2341-14). Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Передбачене статтею 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

З цього слідує, що, вирішуючи питання звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі на підставі ст. 45 КК України, суд має встановити, що обвинувачена особа вчинила кримінальне правопорушення, інкриміноване їй стороною обвинувачення вперше, щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кваліфікуючи діяння ОСОБА_4 , суд встановив, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку шкоди не завдано.

Згідно з постановою прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про виділення матеріалів досудового розслідування від 31.07.2025, з даного кримінального провадження виділено матеріали щодо підробки офіційного документа невідомими особами, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР, що підтверджується витягом з реєстру у кримінальному провадженні №0000283 від 31.07.2025.

Інкриміноване кримінальне правопорушення не є корупційним кримінальним правопорушенням, не вчинене внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При вирішенні клопотання, суд бере до уваги характер поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування, що розцінюється стороною обвинувачення як щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, що є кримінальним проступком, повністю визнає свою вину у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, осудив свою поведінку, завдану кримінальним правопорушенням шкоду усунув.

Таким чином суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За наведених обставин, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 16.07.2025, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, слід закрити.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 376, 392, 395, 532 КПК України, суд,

постановив:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 16.07.2025, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1