ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1755/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001675 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дійтей 2013 та 2022 років народження, ФОП, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

26.04.2025 року приблизно о 22 год. 10 хв. поліцейський УПП у місті Києві ДП НП України старший сержант поліції ОСОБА_7 та інспектор УПП у місті Києві ДПП НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , перебуваючи у складі екіпажу «Рубін-202» на службовому автомобілі «Toyota Corola» д.н.з. НОМЕР_1 з розпізнавальними знаками Національної поліції України виконуючи свої службові обов?язки неподалік будинку за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 6, прибули для надання допомоги екіпажу «Рубін-205», а саме здійснення освідування водія на стан сп?яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», якого було зупинено на автомобілі «Ford Escort» з Д.Н.З. НОМЕР_2 в салоні якого перебувала пасажирка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході відпрацювання виклику, після відмови водія від проходження огляду на стан сп?яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» його було запрошено до найближчого територіального відділу поліції для складання адміністративного проколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що обурило ОСОБА_3 та остання почала нецензурно виражатися у бік працівників поліції та порушувати громадський порядок на що їй було зроблено зауваження та попереджено про адміністративну відповідальність, але вона не реагуючи продовжувала вчиняти адміністративне правопорушення в результаті чого працівниками поліції УПП у місті Києві ДПП НП України ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було прийнято рішення про адміністративне затримання ОСОБА_3 для доставки її до територіального відділу поліції, з метою складання адміністративних матеріалів та супроводжено до службового транспортного засобу «Toyota Corola» д.н.з. НОМЕР_1 .

Перебуваючи на задньому сидінні вказаного транспортного засобу, ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поряд з нею знаходиться працівник поліції у форменому одязі із розпізнавальними знаками Національної поліції України та виконує свої службові повноваження, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, ігноруючи законні вимоги інспектора УІ у місті Києві ДП НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 припинити протиправну поведінку, нанесла декілька ударів двома ногами в область грудей та обличчя останньої, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, у вигляді закритої травми носа у вигляді перелому носових кісток, синця на спинці носу з розповсюдженням на праву та ліву підочну ділянки, що спричинило короткочасний розлад здоров?я потерпілої на строк понад 6, але менш ніж 21 добу.

Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та суду показала, що вчинила кримінальне правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 345 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.

Також обвинувачена підтвердила, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до неї недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 України, як вчинення умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв?язку з виконання цим працівником службових обов?язків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вчинила умисний злочин в стані алкогольного сп`яніння, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміновано визнала у повному обсязі та щиро розкаялася, заміжня, має на утриманні двох малолітніх людей 2013 та 2022 років народження, є фізичною особою підприємцем, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра і приходить до висновку, що останній слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України.

Також, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільно виявила бажання відшкодувати потерпілій моральну шкоду і з цією метою перерахувавла грошові кошти в розмірі 20 тисяч гривень на депозитний рахунок суду, прокурор не наполягав на призначені суворого покарання та зазначену позицію прокурора підтримала і потерпіла ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: копію консультативного висновку спеціаліста з КНП "КМКЛ №1" від 27.04.2025 року, копію довідки з КНП "КМКЛ №1" від 27.04.2025 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0001675 від 27.04.2025 року; рентген-знімок від 27.04.2025 року, оптичний носій із рентген-знімком від 27.04.2025 року - залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: