Справа № 355/1988/25
Провадження № 1-кс/355/396/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання слідчого СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником - начальником Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000437, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть питання. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо підставності арешту майна.

18 вересня 2025 року до слідчої судді Баришівського районного суду Київської області надійшло означене клопотання про накладення арешту на майно у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України).

За доводами означеного клопотання, слідчим відділенням відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 15 вересня 2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2025 о 14 год. 45 хв. до ВП 1 Броварського РУП надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді семи колото-різаних ран в район лівого плеча, шиї зліва та права, а також потилиці, внаслідок яких ОСОБА_6 госпіталізовано.

15 вересня 2025 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000437, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В подальшому, 15.09.2025 в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та під час обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено:

- рубашка без рукавів сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору (без написів) в яку одягнений ОСОБА_5 , яку запаковано до паперового конверту;

- штани синього кольору зі слідами речовини бурого кольору (без написів), в які одягнений ОСОБА_5 , які запаковано до паперового конверту.

Постановою слідчого від 15.09.2025 вилучені під час проведення обшуку затриманої особи речі визнано речовими доказами, оскільки речові докази в порядку статті 98 КПК України - матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За даних обставин у слідства виникає необхідність у накладенні арешту на вищевказані речові докази, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого досудового розслідування, а саме в необхідності проведенні слідчих дій та проведенні судових експертиз.

За доводами клопотання, не накладення арешту на вищевказане майно може призвести і призведе до інтересів держави та суспільства, які гарантовані нормами діючого законодавства.

2.Участь сторін кримінального провадження. Позиція щодо заявленого клопотання.

У поданому клопотанні міститься заява про розгляд клопотання без участі слідчого, прокурора, клопотання заявник підтримує в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого/прокурора.

Крім того, у порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, подане клопотання розглядалося без повідомлення власника майна (речей, одягу), оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

3.Правове регулювання питання арешту майна у кримінальному провадженні.

Підстави, порядок, завдання, умови та інші аспекти арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України, застосовні положення якої у даному провадженні такі:

- арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України);

- завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України);

- арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України);

- арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України);

- заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

4.Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Вирішуючи питання про арешт майна з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен встановити, чи є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Питання відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України, для цілей, визначених п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, аналізується під час розгляду клопотання про арешт такого майна у порядку ст. 94 КПК України слідчим суддею, виходячи з фактичних обставин справи та суті вчинюваного кримінального правопорушення.

В цьому випадку, означене майно (виявлене та вилучене під час обшуку затриманої особи), згідно із постановою слідчого від 15.09.2025, визнано речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України, з наведенням відповідних мотивів такого визнання.

В свою чергу, слідчою суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що це майно (виявлене та вилучене під час обшуку затриманої особи) відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, яке розслідується у межах кримінального провадження, матеріальні об`єкти (речі, одяг, виявлені та вилучені під час обшуку затриманої особи) могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають значення речового доказу. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно (виявлене та вилучене під час обшуку затриманої особи) відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а його арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення всіх необхідних слідчих дій та судових експертиз для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та прийняття законного рішення на виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Обставини, передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, також є наявними, враховуючи аргументи, відображені у клопотанні щодо мети арешту.

Власне клопотання про накладення арешту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів майна, передбачених главою 17 розділу ІІ КПК України, на яке може бути накладено арешт.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України. Суд констатує, що клопотання містить правові підстави для арешту майна, обґрунтування достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, слідча суддя доходить висновку щодо доцільності накладення арешту на майно, на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

5.Висновки за результатами розгляду клопотання.

За таких обставин, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, констатує та виснує, що:

- є наявними обставини, регламентовані п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України;

- вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 10 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, слідча суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах осіб, та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131 - 132, 170 - 173, 309, 369 - 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником - начальником Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000437, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку затриманої особи майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- рубашка без рукавів сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору (без написів) в яку одягнений ОСОБА_5 , яку запаковано до паперового конверту, яка перебувала у власності ОСОБА_7 ;

- штани синього кольору зі слідами речовини бурого кольору (без написів) в які одягнений ОСОБА_5 , які запаковано до паперового конверту, яка перебувала у власності ОСОБА_7 ,

із дозволом слідчому, прокурору використовувати означене майно під час проведення слідчих дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчої судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчої судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_8