Справа №278/3698/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Житомирського районного суду Житомирської області кримінальне провадження № 0000250 від 15.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення

ОСОБА_4 06 травня 2025 року у вечірній час, близько 20-ї години, разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 , перебував за місцем мешкання останньої, яке розміщене на території Громадської організації «Садівницьке товариство «Соколовське» Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, тов. «Троянда», ділянка №173, де розпивали спиртні напої у приміщенні спальної кімнати вказаного будинку. В процесі чого між ними, на побутовому ґрунті, відбувся конфлікт, у ході якого у останнього виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

З цією метою ОСОБА_4 , перебуваючи у зазначеній кімнаті будинку за вказаною адресою, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпеку, з метою припинити конфлікт та показати свою перевагу у конфлікті, взяв до рук ніж, який знаходився на тумбі у вказаній кімнаті, та правою рукою наніс не менше двох ножових поранень у життєво важливу частину тіла - ліву ділянку шиї, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді поранення шиї з ушкодженням загальної сонної артерії, яке ускладнилося гострою кровотечою, в результаті чого ОСОБА_6 померла на місці.

Після цього останній покинув будинок, залишивши ніж, яким наносив тілесні ушкодження, на ліжку потерпілої, та протягом декількох наступних днів приховував факт вбивства, знищуючи та пошкоджуючи речі.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу пред`явленого обвинувачення

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Наголосив, що цей злочин став переломним моментом у його житті. Показав, що точну дату події не пам`ятає, однак на передодні події вже довгий час вживав алкогольні напої та працював у населеному пункті, де проживала загибла. До загиблої неприязних стосунків до події не мав, допомагав їй фізичною працею по господарству, неодноразово залишався на ніч після спільного вживання алкогольних напоїв. Того дня він почав випивати з обіднього часу, а після роботи, орієнтовно о 19:00 годині, пішов до загиблої додому, де продовжили вживати алкогольні напої разом. Під час застілля із загиблою він з`ясував, що вона відбувала покарання разом із його матір`ю, яка наразі померла. ОСОБА_6 почала негативно висловлюватись щодо його матері, в тому числі і жаргонними виразами. ОСОБА_4 наголосив, що питання з матір`ю для нього є вкрай болючим, оскільки не бачив її 18 років, та додав, що під час штурму на лінії фронту він молився саме матері. Відтак, на ґрунті даної ситуації він взяв у руки ножа, який лежав поряд, та вдарив потерпілу різко у шию: зробив один чіткий удар, а другий ріжучий, так як думав, що при нанесенні першого удару не зачепив сонну артерію, та не хотів, щоб потерпіла страждала. ОСОБА_6 померла приблизно через 15 секунд після нанесених ударів; бризків крові не було, кров пішла хвилею; на руках та ножі крові не залишилось. Після чого він накрив її, закурив, випив та зателефонував у поліцію, повідомивши про хибну ситуацію, зазначивши, що він є потерпілим. У зв`язку з довгим очікуванням працівників поліції, вирішив поїхати додому, орієнтовно о 22:00. По дорозі від будинку загиблої до місця зупинки автобусу, він нікого не зустрів, тобто свідків події не було. Відтак, прибувши на місце події, де не було ОСОБА_4 , поліцейські оформили хибний виклик, так як по телефону обвинувачений повідомив їм, що з ним все добре. В той же день він зібрав речі, поговорив з дівчиною та сестрою, яким розповів про скоєне, однак вони йому не повірили; попрощався з батьком, оскільки розумів наслідки скоєних ним дій та вважав, що загиблу знайдуть швидко. Наступного дня після події, поїхав у той самий населений пункт на роботу. Оскільки протягом тижня ніхто про загиблу не згадував, вирішив самостійно запитати щодо неї у її колег у магазині, де йому повідомили, що загибла залишила телефон на робочому місці, і попросили його їй занести та дізнатись де вона. Прибувши на місце злочину, він зателефонував до поліції і повідомив, що знайшов труп. Крім того, помітив, що загибла перебувала не у точно такому положенні, як він її залишав у день події. У подальшому, розповів поліцейським як добратись до місця злочину. Під час огляду ними місця події у той день, ОСОБА_4 відпустили додому, не опитували його. Наголосив, що ніяких речей він на вулиці не палив і не знищував; ніж, яким наносив удари, не пам`ятає точно куди дів, однак не виносив його з будинку, а кинув його на місці події - чи то на столі, чи то на ліжко; від відповідальності не ховався. Звернув увагу суду на те, що якщо б хотів приховати злочин, то спалив би будинок загиблої; також, якщо б спланував вбивство заздалегідь, то чинив би по-іншому. Повідомив, що три місяці перебував на лінії фронту, звільнився з військової служби у зв`язку із хворобою батька, відтак, перебуваючи у такому стані, як у день події, міг би вбити будь-кого. Просив суд врахувати, що самостійно викликав поліцію на місце події.

Крім того, у першому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 щиро просив вибачення у потерпілої за скоєне.

Також при визначенні покарання просив суд призначити відбування покарання в іншій установі відбування покарань.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні прокурор просив суд визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити покарання за даною статтею у вигляді позбавлення волі на строк 9 років. Процесуальні витрати на залучення експерта просив стягнути ОСОБА_4 на користь держави. Наголосив на тому, що наявні обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що він брав участь у відсічі збройної агресії росії; а також обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого, - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів просив скасувати, а речові докази знищити; телефон «Самсунг», який належить обвинуваченому, повернути батьку обвинуваченого ОСОБА_7 . До вступу вироку у законну силу просив продовжити обвинуваченому запобіжних захід у виді тримання під вартою.

Сторона захисту у судовому засіданні при визначені покарання просила врахувати обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, особу ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, його безпосередню участь у бойових діях; наголосила, що обвинувачений публічно неодноразово просив вибачення у потерпілої, правдиво розповідав про фактичні обставини справи, нічого не приховуючи, викликав самостійно поліцію у день події та потім навідався до магазину, де працювала загибла. Просила призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. Щодо зміни місця утримання при відбуванні покарання повідомила, що рідна сестра обвинуваченого проживає у Рівному, тому просила направити обвинуваченого для відбування покарання до ДУ «Полицька виправна колонія (№76)».

Потерпіла ОСОБА_8 просила розгляд справи проводити у її відсутність; щодо відшкодування їй шкоди не наполягала; щодо міри покарання покладалась на розсуд суду (а.с. 38).

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину також знайшла своє підтвердження у досліджених судом під час розгляду справи письмових доказах, а саме:

- 14.05.2025 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань на підставі заяви (повідомлення) ОСОБА_4 зареєстровано кримінальне провадження під №0000250 по факту умисного вбивства ОСОБА_6 за місцем проживання останньої (т.1 а.с. 2-3);

- протоколом огляду місця події від 14.05.2025, а саме ділянки місцевості, на якій розташований будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду домоволодіння та будинку в середині було виявлено тіло загиблої, що також підтверджується фототаблицею до вказаного протоколу від 14.05.2025 (т.1 а.с.4-16);

- протоколом огляду трупа від 15.05.2025 року (т. 1 а.с. 17-18);

- постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 16.05.2025 року, якою речі, виявлені у ході проведення огляду від 15.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , було визнано речовими доказами, та на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20.05.2025 (т. 1 а.с. 19-22);

- копією лікарського свідоцтва про смерть №0000607 від 15.05.2025 та висновком експерта №607, якими підтверджено факт смерті ОСОБА_6 від поранення шиї з ушкодженням загальної сонної артерії, яке ускладнилось гострою кровотечою, про що свідчать наявність тілесних ушкоджень, що описані у висновку експерта (а.с. 23-26);

- протоколом огляду місця події від 15.05.2025 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно якому оглянуто дачне домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 (згідно постанови про уточнення місця вчинення кримінального правопорушення від 16.05.2025 (т. 1 а.с. 58)), під час якого була оглянута територія домоволодіння та вилучені відповідні докази (т. 1 а.с. 27-53); дозвіл на огляд був наданий слідчим суддею Корольовського районного суду міста Житомира від 19.05.2025 (т. 1 а.с. 59);

- речі, вилучені під час огляду місця події 15.05.2025 року, були визнані речовими доказами по справі у відповідності до постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 16.05.2025 року (т. 1 а.с. 54-56), на які згодом було накладено арешт слідчим суддею Короловського районного суду міста Житомира від 20.05.2025 (т. 1 а.с. 62-64);

- довідкою, виданою 16.05.2025 року головою організації ГО «Садівницьке товариство «Соколовське», підтверджується те, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала без реєстрації на території Громадської Організації «Садівницьке товариство Соколовське» Березівської (раніше - Іванівська) сільської ради Житомирського району Житомирської області, тов. «Троянда» ділянка № 173 з 2004 року по теперішній час (т. 1 а.с. 57);

- протоколом обшуку від 15.05.2025 року (т. 1 а.с. 65-72а), який був проведений як невідкладний згідно ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 19.05.2025 (т. 1 а.с. 73-75), було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 65-74) та вилучені речі, які в подальшому визнані речовими доказами по справі (т. 1 а.с. 78-79), на які згодом накладено арешт ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 21.05.2025 (т. 1 а.с. 76-77);

- згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 15.05.2025, було затримано ОСОБА_4 (т. 1 а.с.80-84); речі, виявлені в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 були визнані постановою речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.с. 85-86);

- згідно висновку експерта №896 від 16.05.2025 року у ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено (т. 1 а.с. 90);

- повідомленням від 16.05.2025 року, згідно якого ОСОБА_4 оголошено про підозру щодо вчинення ним умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивстві) (т. 1 а.с. 91-93);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.05.2025 року, під час якого ОСОБА_4 розповів про обставини та показав як заподіяв смерть ОСОБА_6 за допомогою знаряддя вбивства (т. 1 а.с. 95-103);

- висновками експерта №173/ц від 10.06.2025, №767 від 05.06.2025, №СЕ-19/106-25/10016-БД від 29.06.2025, №СЕ-19/106-25/10013-БД від 11.07.2025, №СЕ-19/106-25/10011-БД від 10.07.2025, №СЕ-19/106-25/10012-БД від 10.07.2025, №СЕ-19/106-25/10015-БД від 11.07.2025, №СЕ-19/106-25/12430-БД від 23.07.2025, №СЕ-19/106-25/12428-БД від 24.07.2025, якими підтверджується крім іншого присуніть ОСОБА_4 у домоволодінні ОСОБА_6 , застосування певного виду знаряддя убивства ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 142-247);

- протоколом огляду предмету від 23.05.2025 року, у якому було зафіксовано огляд телефону, що належав померлій ОСОБА_6 , та який визнаний речовим доказом, з якого відповідно вбачається, що ОСОБА_4 14.05.2025 року о 19:19 дійсно зробив вихідний дзвінок до служби «102» (т. 2. а.с. 27-33);

- висновком судово-психіатричного експерта №290-2025 від 01.07.2025 року встановлено, що ОСОБА_4 у момент скоєння злочину виявляв клінічні ознаки органічного розладу особистості складного ґенезу (посттравматичного, інтоксикаційного) ускладненого вживанням алкоголю; на момент скоєння злочину ОСОБА_4 здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (том 1 а.с. 248-250).

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 17.07.2025 (т. 2 а.с. 48-53).

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.

Аналізуючи всі дослідженні докази суд дійшов висновку про їх належність та допустимість, і у своїй сукупності докази переконують суд у винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів за вищевказаних обставин, що є достатнім для прийняття судом відповідного процесуального рішення.

Життя людини, згідно зі ст.3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя, і ніхто не може свавільно позбавити її життя (ст.27 Конституції України).

Умисне позбавлення життя іншої людини (вбивство) належить до найтяжчих злочинів проти особи.

Так, умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Причинний зв`язок між вбивством і наслідками у виді смерті потерпілого є закономірним результатом умисного діяння винної особи, а не третіх осіб або будь-яких зовнішніх факторів. Визначальним при кваліфікації дій особи за ст. 115 КК України є наявність прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Питання про умисел вирішується, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Визначаючи наявність у діях обвинуваченого конкретного умислу, мотиву та мети суд приходить до наступного висновку, який ґрунтуються на сукупності доказів по справі.

Суд зазначає, що спосіб вчинення злочину відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками (у матеріальних складах злочину). Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію у способі вчинених діянь.

Про умисел і направленість дій обвинуваченого ОСОБА_4 саме на заподіяння смерті ОСОБА_6 свідчить обрання ним знаряддя злочину, а саме - ножа, яким він відповідно наніс удари в область шиї потерпілої, які, як зазначив сам обвинувачений, є смертельними.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачений у момент здійснення ударів ножем у шию, діяв з прямим умислом, знав про можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті загиблої та бажав настання цих наслідків, а тому кваліфікація його дій за ч.1 ст.115 КК України є правильною.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь у збройній відсічі агресії російської федерації на території України.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Судом також враховується, що ОСОБА_4 раніше судимий, станом на 11.07.2025 року знятий з обліку Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області; є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , який самовільно залишив межі розташування підрозділу в районі виконання завдань за призначенням; неодружений; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні з 01.04.2025 по 05.04.2025; має місце реєстрації та постійне місце проживання; на утриманні дітей не має, має на утриманні батька ОСОБА_7 , 1967 року народження, який має онкологічне захворювання.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами, та буде відповідати принципам законності та індивідуалізації кримінального покарання.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 був затриманий 15.05.2025 року о 14:45. Однак ухвалою слідчого судді Корольвського районного суду міста Житомира дане затримання було визнане незаконним та задоволено клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави з 16.05.2025 (т. 1 а.с. 94). Враховуючи, що суд призначає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 15.05.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Щодо клопотання обвинуваченого про визначення місця відбування покарання, суд зазначає наступне.

За правилами частин першої та другої статті 93 КВК України засуджений до позбавлення волі відбуває весь строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого.

Тобто, при первісному визначенні місця відбування покарання засудженого має бути врахований критерій територіальної віддаленості такого місця до місця проживання особи до засудження або місця постійного проживання його родичів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2015 року в справі "Вінтман проти України" (заява №28403/05) зазначено, що засуджені до позбавлення волі мають "надалі користуватись основоположними правами та свободами, гарантованими Конвенцією, окрім права на свободу". Отже, не постає питання, що засудженого до позбавлення волі може бути позбавлено усіх прав за статтею 8 Конвенції тільки тому, що він має статус особи, яку за вироком суду було позбавлено волі. У своїй практиці ЄСПЛ також визнав, що Конвенція не надає засудженим до позбавлення волі права обирати місце відбування покарання, а той факт, що засуджені відокремлені від своїх родин і перебувають на певній відстані від них, є неминучим наслідком позбавлення їхньої волі. Однак поміщення засудженого до колонії, розташованої на такій відстані від місця проживання його родини, що дуже ускладнює або навіть унеможливлює побачення, може за певних обставин становити втручання у сімейне життя, оскільки можливість для членів родини відвідувати засудженого є надзвичайно важливою для підтримання сімейного життя. Тому ЄСПЛ не заперечує, що національні органи влади повинні мати широкі дискреційні повноваження щодо питань, які стосуються виконання покарань, проте розподіл засуджених по установах виконання покарань не повинен залишатися цілком на розсуд адміністративних органів влади. Інтереси засуджених щодо підтримання принаймні якихось сімейних і соціальних зв`язків повинні братись до уваги.

Водночас, суд наголошує, що порядок переведення засуджених врегульовано Положенням про визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27 лютого 2017 року № 680/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2017 року № 265/30133.

Відтак, суд залишає вказане клопотання обвинуваченого та сторони захисту без задоволення, і роз`яснює право звернутись з таким після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів, підлягають скасуванню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.05.2025 і по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 56965,69 гривень.

Скасувати арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду міста Житомира у справах №296/5351/25 від 20.05.2025, №296/5355/25 від 20.05.2025, №296/5352/25 від 21.05.2025.

Речові докази:

- кофту, труси чорного кольору, фрагмент синтепону, вилучені 15.05.2025 в ході огляду трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - знищити;

- футболку «Nike» синьо-сірого кольору, спортивну кофту чорного кольору з написом «Active», кофту темно-синього кольору з написом «PASCALE» з нашаруванням речовини бурого кольору, труси чорного кольору, шкарпетки синього кольору, штани спортивні темно-синього кольору, черевики чорного кольору, штани темно-синього кольору з паском, кофта темно-синього кольору, вилучені 15.05.2025 у ході обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 знищити;

- ніж кухонний з руків`ям коричневого та чорного кольорів з нашаруванням речовини бурого кольору (РБК), скляні пляшки у кількості 10 штук, виріз тканини з бильця дивана з РБК, недопалки у кількості 9 штук, ножі кухонні у кількості 6 штук, 5 фрагментів обгорілого килима з РБК, залишки кофти червоного кольору в обвугленому стані, залишки тканини світлого кольору в обвугленому стані, мікрофон з дротами в обвугленому стані, фрагменти рукава куртки синього кольору, манжету синього кольору з РБК, блискавку, металеві кнопки, металеву частину ременя в обвугленому стані, кепку військову, мобільний телефон марки «Nomi», дріт електричний двохжильний з електричною вилкою з однієї сторони та патроном з іншої, навушники марки «Sven», мотузку білого кольору, залишки подушки з двома наволочками в обвугленому стані, залишки сентапону синього кольору, 3 вирізи тканини з подушки, синтапону та матрацу з РБК, обвуглену запальничку та пачку з-під цигарок "Мальборо", сапу з дерев`яною ручкою, вилучені 15.05.2025 за адресою проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території Громадської організації «Садівницьке товариство «Соколовське» Березівської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, тов. «Троянда» ділянка №173 знищити;

- кофту флісову чорного кольору марки «Дрютекс», кофту коричневого кольору з сірими вставками на плечах, спортивні штани чорного кольору, підштаники чорного кольору, виявлені 15.05.2025 в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , - знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung» SM B350E, який належав ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Redmi MIUI» Glоbal 12.5.8 у чохлі чорного кольору, який належав ОСОБА_6 , повернути потерпілій ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1