Справа № 735/141/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/843/25
Категорія - ч. 1 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференцій із захисником через Коропський районний суд, із засудженим через ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31», кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000182 від 14 листопада 2024 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.03.2008 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

27.06.2013 року Коропським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

28.12.2017 року Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 395 КК України до 1 року позбавлення волі;

18.10.2022 року Коропським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 1 (одного) місяця арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховано попереднє ув`язнення з 17.01.2025 року, із розрахунку один попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасований арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Коропського районного суду Чернігівської області від 18.11.2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 4 377 гривень 45 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 13 листопада 2024 року, близько 20 години, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на кухні житлового будинку, в якому фактично проживає, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, що виникли під час побутового конфлікту з ОСОБА_10 , з метою завдання тілесних ушкоджень потерпілому, умисно завдав удару вістрям ножа в область правого плеча ОСОБА_10 , чим спричинив тому колото-різане поранення правої половини грудей завдовжки до 5 см., з проникненням у грудну порожнину, правобічним гемопневмотораксом (накопиченням крові та повітря у правій плевральній порожнині), а також розвитком правобічної плевропневмонії (запаленням правої легені та плеври), що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду змінити. Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ст. 124 КК України, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони.

Звертає увагу, що подія сталася в темну пору доби, в будинку обвинуваченого відсутнє світло, і саме за таких обставин ОСОБА_6 не міг чітко бачити потерпілого, який намагався насильно проникнути у будинок. ОСОБА_6 розмахуючи ножем, який виявився поруч, намагався завадити такому проникненню. Боротьба відбувалася в межах дверного отвору і не виключено, що потерпілий міг сам «наткнутися» на лезо ножа. Апелянт стверджує, що у обвинуваченого не було заздалегідь направленого умислу на заподіяння потерпілому ушкоджень, тим більше тяжких. Мотивом були наміри обвинуваченого захистити особисті інтереси він незаконного посягання. Переконаний, що обвинувачений діяв відповідно до тієї обстановки, яка склалася, у зв`язку зі спробою незаконного проникнення потерпілого до житла ОСОБА_6 з невідомими для обвинуваченого намірами.

Просить врахувати, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим не міг належно контролювати свої дії. В обстановці, що склалася, обвинувачений сприймав поведінку потерпілого як реальну загрозу його здоров`ю.

В суді потерпілий заявляв про примирення з обвинуваченим та просив його не карати.

Захисник звертає увагу, що обвинувачений страждає на ряд тяжких хвороб, вилікувати які в умовах позбавлення волі безперспективно. Перебуваючи у слідчому ізоляторі, обвинувачений утримується окремо від інших осіб.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, наполягали, що мала місце необхідна оборона з перевищенням її меж, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, вказуючи на відсутність суспільно - небезпечного посягання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, підтверджується сукупністю доказів, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив, проаналізував, детально навів у вироку та дав їм відповідну правову оцінку.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_10 у ході судового розгляду суду показав, що близько півроку проживав по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_11 , з яким перебували у дружніх відносинах. 13.11.2024 року увечері приїхав в с-ще Короп із м. Чернігова, купивши продукти харчування, щоб повечеряти з ОСОБА_12 , пішов додому. Дійшовши до будинку, пакет з продуктами залишив на вулиці, а сам пішов подивитись чи є хтось сторонній у будинку. Оскільки із сторонніх нікого не було, було тихо, повернувся за пакетом. Забравши пакет, пішов до будинку. Двері були відчинені. Оскільки світла не було, покликав декілька разів «Саня!», «Саня!» і побачив ОСОБА_13 , проте чи говорив він до нього не пам`ятає, сказав, що купив продукти, а потім відчув удар у праву ключицю. Після чого вийшов на вулицю. Хто саме і чим саме його вдарив не бачив. На вулиці відчув біль і побачив кров на правій руці, після чого зателефонував до швидкої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений показав, що до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Періодично, разом з ним проживав ОСОБА_10 . Станом на листопад 2024, проживали у будинку удвох з ОСОБА_14 .

13.11.2024, ОСОБА_15 , вранці поїхав до м. Чернігова. ОСОБА_6 цілий день був вдома, а потім до нього заходив знайомий на прізвисько «дід», з яким випили і останній пішов, а обвинувачений ліг спати. Після 20.00 години, коли на вулиці було вже темно, почув, що хтось вибиває вхідні двері. Тоді, встав і схопив у першій кімнаті з тумбочки ніж, так як злякався. Тримаючи ніж в лівій руці на рівні плеча, клинком донизу підбіг до дверей. Відразу не зрозумів, що це ОСОБА_15 ломиться у двері. Він вже вибив вхідні двері до веранди і намагався відчинити двері до будинку. З метою захисту, правою рукою, тримаючи двері до будинку, а лівою ніж за руків`я клинком донизу, виштовхував незваного гостя у груди, рукою в якій був ніж. При цьому незнайомець стояв обличчям до нього і правим плечем намагався протиснутись у двері до будинку. І в процесі цієї штовханини, просто тримаючи ніж у руці, випадково вдарив його ножем, куди саме і як саме не пам`ятає. Протиправних дій цей громадянин відносно нього не чинив. Коли ця особа була біля вхідних дверей до будинку і намагалася проникнути у будинок, він кричав « ОСОБА_16 », « ОСОБА_16 » і тоді по голосу він впізнав ОСОБА_17 , на що у відповідь кричав «де пив, туди і повертайся». Не думав, що ОСОБА_14 попало ножем, тому швидкої не викликав. Коли потерпілий вийшов із будинку впевнився, що це ОСОБА_15 , після чого пішов спати.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 29.12.2024 року (том №1, а.с. 198-200), з відеозаписом до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , останній показав, що 13.11.2024 року, у вечері було темно, і коли ОСОБА_15 вибив двері з веранди до будинку та намагався пройти, підозрюваний не пускав його, тримаючи двері правою рукою, а в лівій тримав ніж, який схопив із шухляди на кухні. Коли виштовхував потерпілого, то вийшло так, що вдарив його ножем у плече і далі продовжив виштовхувати на вулицю. Про те, що вдарив ОСОБА_17 не знав, оскільки думав, що лише виштовхав. Після чого підозрюваний зачинив двері до будинку і пішов спати. Перед тим, як потерпілий почав ломитись до будинку кричав « ОСОБА_18 », « ОСОБА_18 », але підозрюваний сказав «З ким пив, туди і йди». Впускати п`яного ОСОБА_19 не хотів, оскільки напередодні була ситуація, що його сильно побили. По голосу впізнав, що це був ОСОБА_15 . З потерпілим проживали на той час разом і вранці останній поїхав до м. Чернігова. Як виштовхував потерпілого пам`ятає, а як наносив удар ножем, ні.

Підозрюваний продемонстрував, як схопив ніж у шухляді столу, підійшов до вхідних дверей і правою рукою тримаючи двері почав виштовхувати потерпілого, який боком намагався проникнути до будинку, а в лівій руці тримав ніж за руків`я лезом донизу. І в процесі штовханини, зверху донизу, випадково, не маючи наміру, наніс потерпілому один удар в праве плече. Швидкої допомоги не викликав, оскільки не думав, що наніс удар ножем потерпілому.

Отже, враховуючи те, що обвинувачений, як він сам вказав, впізнав в особі, яка намагалася потрапити до будинку, ОСОБА_19 , який називав обвинуваченого по імені і у відповідь на слова потерпілого кричав: «з ким пив, туди і йди», що не свідчить, як зазначає захисник, про наміри обвинуваченого захистити особисті інтереси від незаконного посягання особи з невідомих для ОСОБА_6 обставин, оскільки як вказує потерпілий і це підтверджує обвинувачений протягом певного часу ОСОБА_15 мешкав у будинку в якому фактично проживав ОСОБА_6 , і з якого вранці і поїхав потерпілий до м. Чернігова, про що достеменного був обізнаний обвинувачений, а отже останній передбачав можливість його повернення.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Саме аналіз показань потерпілого та обвинуваченого, а також проведений з останнім слідчий експеримент і вказують, на переконання колегії суддів, на те, що ОСОБА_6 впізнав, що саме ОСОБА_10 , який останнім часом мешкав разом з ОСОБА_6 повернувся з міста, але вважаючи, що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчать його власні слова: «з ким пив, туди і йди», мав намір не впустити ОСОБА_19 до помешкання, шляхом нанесення йому тілесного ушкодження, для чого і взяв з шухляди столу на кухні ножа, який тримаючи за руків`я клинком до низу на рівні плеча спрямував на потерпілого.

Положення руки на рівні плеча, свідчить про підготовленість діяти усвідомлено, а також те, яким чином обвинувачений обрав спосіб тримати ніж, і вказує на умисел в діях ОСОБА_6 на населення тілесного ушкодження потерпілому, який, на переконання обвинуваченого, повернувся до помешкання в стані алкогольного сп`яніння, що суперечило його баченню, як господаря будинку, що і супроводжувалось відповідною реплікою.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи від 06.12.2024 року №181, встановлено, що у ОСОБА_10 мало місце тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої половини грудей, яке виражалось проникненням у грудну порожнину.

Встановлені особливості тілесного ушкодження довжина біля 1,7 2 см, наявність ранового каналу завдовжки до 5 см, переважання його довжини над шириною рани, його місцезнаходження в верхній частині грудей, однозначно вказують на цілеспрямованість дій щодо його нанесення, а сила з якою заподіяне тілесне ушкодження була обумовлена спрямованістю умислу на заподіяння тілесного ушкодження колючо-ріжучим предметом.

Відтак доводи захисника про перебування його підзахисного в стані необхідної оборони при захисті охоронюваних правом інтересів є безпідставними, що і було перевірено місцевим судом.

Проаналізувавши докази, досліджені судом першої інстанції, апеляційний суд цілком підтверджує висновок суду про те, що за встановлених обставин кримінального провадження ОСОБА_6 цілком міг, без застосування ножа чинити супротив діям потерпілого, які до того ж не були активними та супроводжувались зверненням до обвинуваченого по імені. І саме по голосу та словам, що не заперечує і ОСОБА_6 , він впізнав потерпілого.

Отже, у тій ситуації, що сталася, не було таких посягань з боку потерпілого, які би давали обвинуваченому підстави для нанесення удару ножем у праву частину грудей потерпілого.

При цьому, сам обвинувачений вказував, що протиправних дій потерпілий не чинив, а після цього останній вийшов з будинку і пішов з двору. Отже, вказані обставини за своїм змістом додатково вказують на відсутність нападу з боку потерпілого про відвернення якого вказує у апеляційній скарзі адвокат.

Стороною захисту не надано доказів про наявність будь-яких протиправних дій з боку потерпілого, зокрема, відповідно протоколу огляду місця події від 14.11.2024, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , не було виявлено жодних пошкоджень дверей, про що вказує обвинувачений, стверджуючи про те, що почув як хтось вибивав двері. Відсутність активних протиправних дій з боку потерпілого спростовують версію захисту щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинених у разі перевищення меж необхідної оборони.

Отже, встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК. Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону і матеріалах кримінального провадження.

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що обвинувачений захищався від посягань потерпілого та його дії необхідно кваліфікувати за ст. 124 КК, то вони є безпідставними. Показанням ОСОБА_6 суд надав критичну оцінку, навівши в судовому рішенні мотиви й аргументи своїх висновків, з якими погоджується апеляційний суд.

Твердження захисника про те, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому не міг контролювати своїх дій, є безпідставними, оскільки потерпілий не чинив жодних активних дій, які потребували спротиву з боку обвинуваченого.

При цьому суд апеляційної інстанції не надає повторну оцінку доказам, які не оспорюються сторонами та яким судом дана оцінка кожному окремо та у взаємозв`язку один з одним, що у своїй сукупності доводять вину обвинуваченого ОСОБА_6 .

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, принципу індивідуалізації призначеного покарання, є справедливим, достатнім та необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22