печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 369 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

-квартиру загальною площею 77,5 м2 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 28758008).

-квартиру загальною площею 42,8 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9033318), з метою забезпечення конфіскації майна.

Явка сторін кримінального провадження

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглядає клопотання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Правове обґрунтування

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею, та мотиви слідчого судді

Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000006 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 369 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора розслідується низка кримінальних проваджень за фактами вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у яких громадянин ОСОБА_7 , 1957 р. н., а також інші пов`язані із ним особи мають процесуальний статус підозрюваного.

Захист інтересів ОСОБА_7 у вказаних провадженнях здійснює адвокат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № НОМЕР_1, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 19.09.2016).

У зв`язку із цим приблизно у квітні 2025 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) у невстановленому місці у ОСОБА_5 спільно із невстановленою особою (далі - інший співучасник), яка діяла в інтересах ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, виник злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди уповноваженим особам, які займають відповідальне становище, з метою досягнення сприятливих для ОСОБА_7 процесуальних наслідків у розслідуваних щодо нього та пов`язаних осіб кримінальних провадженнях, зокрема шляхом уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, зміни процесуального статусу ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, скасування заходів забезпечення кримінального провадження, зміни кримінально-правової кваліфікації інкримінованих діянь на більш м`які, закриття кримінальних проваджень, застосування до підозрюваних меншої міри покарання тощо (далі - вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб).

При цьому, згідно із спільним злочинним задумом, завданням іншого співучасника було забезпечити наявність у ОСОБА_5 грошових коштів для надання неправомірної вигоди за вчинення дій на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 02.06.2025, за невстановлених на теперішній час обставин ОСОБА_5 стало відомо, що із вказаним питанням він може звернутись до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зателефонувавши за відповідним номером засобу мобільного зв`язку.

Після цього у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці, але не пізніше 14.06.2025, ОСОБА_5 узгодив із іншим співучасником загальну суму неправомірної вигоди у розмірі 1 (один) мільйон доларів США, яку вони мали намір передати через ОСОБА_9 уповноваженим службовим особам Головного слідчого управління Національної поліції України чи іншим уповноваженим службовим особам за вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

14.06.2025 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншим співучасником, зателефонував у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_9 та повідомив, що за вирішення питань, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, уповноваженим службовим особам, пропонується передати 1 (один) мільйон доларів США. При цьому вони домовились про наступну зустріч 18.06.2025 у місті Києві.

У подальшому, в період часу з 14.06.2025 по 18.06.2025, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 отримав від іншого співучасника, який діяв у інтересах ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, грошові кошти в сумі 100 (сто) тисяч доларів США, як першу частину попередньо запропонованої суми неправомірної вигоди в розмірі 1 (один) мільйон доларів США, яку через ОСОБА_8 . ОСОБА_5 у змові із іншим співучасником планував передати уповноваженим службовим особам за вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

Під час зустрічі між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , яка відбулась за попередньою домовленістю 18.06.2025 о 14 год.15 хв. в ресторані «LUCKY Restaurant», що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Мечнікова, 9, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з іншим співучасником, який діяв у інтересах ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, прагнучи досягнути сприятливого процесуального результату, а саме вчинення уповноваженими особами процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, передав ОСОБА_9 частину раніше запропонованої неправомірної вигоди в розмірі 1 (один) мільйон доларів США, що складає 10 відсотків від загальної суми, а саме 100 (сто) тисяч доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 18.06.2025 - 4 152 000 (чотири мільйони сто п`ятдесят дві тисячі гривень), яка була призначена для службових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України чи інших уповноважених осіб як неправомірна вигода за вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

Так, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах третіх осіб, дій з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

У зв`язку з чим 09.07.2025 у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з актовим записом про шлюб № 874, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено 20 грудня 2003 року.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є власницею двох квартир, а саме:

-квартири загальною площею 77,5 м2 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 28758008). Набута у власність згідно договору купівлі-продажу від 19 листопада 2009 року;

-квартири загальною площею 42,8 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9033318). Набута у власність згідно договору купівлі-продажу від 17 грудня 2004 року.

З огляду на те, що права власності на об`єкти нерухомості набуті ОСОБА_6 під час шлюбу, на вказане майно поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 372 КПК України, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

При цьому режим спільної сумісної власності не визначає розміру часток кожного власника, що унеможливлює ідентифікацію конкретних часток кожного з подружжя у спільному майні.

Стаття 61 СК України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином, починаючи з 20.12.2003 підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , тому за правилами, визначеними ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України, майно набуте як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 під час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності.

Належить врахувати, що слідчий суддя не наділений правом визначати конкретну частку власності кожного із подружжя, з огляду на правову позицію, наведену в постановах Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі №6-843цс17 та постановах Великої Палати Верховного суду (ВП ВС) від 21.11.2018 в справі №372/504/17, від 29.06.2021 в справі № 916/2813/18, від 22.09.2020 в справі №214/6174/15-ц, згідно з якими норми СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із членів колишнього подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Тобто слідчий суддя чи суд у межах кримінального провадження немає повноважень здійснити поділ майна подружжя і визначити частки кожного із колишнього подружжя у спільному майні, зокрема з огляду на те, що такі частки можуть бути нерівними за домовленістю колишнього подружжя або за рішенням суду, ухваленим у порядку цивільного судочинства.

Так, Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові № 752/7440/18 від 04 жовтня 2022 року зазначив, що спори щодо виділення частки майна із спільної сумісної власності вирішуються у інший спосіб, при цьому в межах кримінального провадження є неприпустимим вирішення спору про право власності на майно шляхом поділу його з виділенням часток.

Отже, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0000006 від 06.01.2025арешт шляхом заборони відчуження та розпорядженням на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме:

-квартиру загальною площею 77,5 м2 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 28758008).

-квартиру загальною площею 42,8 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9033318).

Заборонити державним органам, органам нотаріату, суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, поділом, зміною конфігурації, цілісності, заставою або іншого виду зміни власників, форми власності щодо об`єктів нерухомого майна, а саме:

-квартири загальною площею 77,5 м2 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 28758008).

-квартири загальною площею 42,8 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9033318).

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.01.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1