Справа №366/1964/25
Провадження 1-кп/366/245/25
ВИРОК

Іменем України

13 жовтня 2025 року с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №000045 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поліське, Поліського району, Київської області, громадянина України, українця, освіта вища, не інвалід, не депутат, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 25 червня 2025 року, близько 10 години 00 хвилин, маючи умисел на збір продуктів харчування рослинного походження, а саме лісових грибів на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, з подальшим їх переміщенням за межі вказаної зони, з метою їх вживання в якості їжі, таким чином діючи з корисливих мотивів, взяв із собою поліетиленовий пакет білого кольору і не маючи передбаченого законом дозволу, в об`їзд контрольно-перепускних пунктів Національної поліції, які розташовані по периметру зони відчуження, за кермом власного транспортного засобу - легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі «211134», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, зеленого кольору, виїхав в напрямку зони відчуження, територія якої межує з с. Рагівка, Вишгородського району, Київської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в нього не має дозволу на перебування у зоні відчуження, шляхом вільного доступу, за кермом автомобіля, проник до 8-го відділу 31-го лісового кварталу Поліського ПНДВ ДУ «Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник», зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, де в орієнтовний період часу з 10 години 30 хвилин до 15 години 00 хвилин 25.06.2025, назбирав лісових грибів виду «Лисички», загальною вагою 8, 176 кг.

Після цього, ОСОБА_3 , діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на переміщення продуктів харчування рослинного походження за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення для подальшого їх вживання в якості продуктів харчування, 25.06.2025, близько 15 години 00 хвилини, розпочав рух у пішому порядку до свого автомобіля, щоб у подальшому їхати в бік с. Рагівка, Вишгородського району, Київської області, при цьому не маючи передбаченого законом дозволу на вивіз продуктів харчування та без проведення дозиметричного контролю, чим порушив ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У подальшому, 25.06.2025 року, близько 15 години 00 хвилини, ОСОБА_3 , незаконно перебуваючи на території 8-го відділу 31-го лісового кварталу Поліського ПНДВ ДУ «Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник», зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, був виявлений працівниками поліції, які у відповідності до ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів № 106 від 23 липня 1991 р., здійснювали патрулювання території зони відчуження.

Отже, ОСОБА_3 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного продуктів харчування рослинного походження, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 25 червня близько 10:30-11:00 год. він зібрався їхати до тітки у Народичі, поїхав по дорозі, яку йому підказали, що по ній можна доїхати до c. Народичі. По цій дорозі він їхав перший раз. Побачивши, що стоять автомобілі, подумав, що збирають гриби, тому і він зупинився та пішов збирати гриби разом з товаришем. Назбирав близько 8 кг лисичок, трохи заблудились та десь близько 15 години їх виявили працівники поліції, які повідомили, що вони перебувають у зоні відчуження, викликали слідчо-оперативну групу, опитали та забрали автомобіль.

На уточнюючі питання суду, повідомив, що дозволу на перебування у зоні відчуження він не мав, дозиментричний контроль грибів не проводив. Місце, де їх виявили, знаходиться десь поруч з населеними пунктами с. Чубари, с. Жовтневе. При цьому, зауважив, що не мав на меті їхати по гриби.

Вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Наявні в справі докази його винуватості, він не оспорює. Не вбачає потреби у допиті свідків.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, окрім письмових документів що характеризують особу обвинуваченої, та питання речових доказів.

Суд, вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України, а саме вчинення закінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу або проведення дозиметричного контролю продуктів харчування рослинного походження.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин, є нетяжким. Також, ОСОБА_3 характеризується за місцем проживання задовільно, стан здоров`я задовільний.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, саме ця обставина встановлена судом.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: свіжозібрані лісові гриби виду «Лисички» вагою 8, 176 кг. знищити; автомобіль марки «ВАЗ», моделі «211134», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, зеленого кольору повернути на зберігання власнику ОСОБА_3 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5