УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року

м. Київ

справа № 635/5476/24

провадження № 51 -4950ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргувласника майна ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_4 на цю ухвалу суду, оскільки вказане судове рішення відповідно до ст. 399 ч. 4 КПК України не підлягає апеляційному оскарженню.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 ч. 2, ст. 129 ч. 1 п. 8 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише

на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією

та законами України.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого

та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників

для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Відповідно до ст. 392 ч. 2 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвала Харківського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про зняття арешту з майна постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ст. 392 ч. 1 КПК України, а тому окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно з приписами ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Саме цими нормами процесуального закону керувався апеляційний суд, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_4 на вказану вище ухвалу місцевого суду.

Отже, ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог ст. 399 ч. 4 КПК України.

При прийнятті рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 апеляційний суд дотримався вимог кримінального процесуального закону та практики Верховного Суду, а посилання ОСОБА_4 на постанови Верховного Суду від 17 вересня 2019 року та від 22 червня 2021 року (справа № 761/24383/18 та справа № 991/3149/20) є безпідставними, оскільки за даними Єдиного державного реєстру судових рішень у наведених кримінальних провадженнях рішення Верховного Суду щодо подібного застосування норм права відсутні.

Крім того, у власника майна є можливість надати заперечення проти такої ухвали, яка постановлена під час судового розгляду і окремому оскарженню не підлягає, при оскарженні остаточного рішення у кримінальному провадженні, що забезпечує доступ до правосуддя та зберігає баланс рівності учасників кримінального провадження.

За таких обставин, доводи касаційної скарги щодо істотних порушень апеляційним судом вимог КПК України та доступу особи до правосуддя є безпідставними.

Відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданої до неї копії судового рішення та інших документів убачається,

що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих копій судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити власнику майна ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3