СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1801/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002402 від 21.07.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеса, громадянка України, з середньою освітою, незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої за ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони та інші учасники: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

21.07.2025 близько 15 год 50 хв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні кафе «Варом», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Депутатська, 2, використовуючи ніж, умисно заподіяла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, за таких обставин.

Так, 21.07.2025 близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_3 перебувала в приміщенні кафе «Варом», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Депутатська, 2, де відпочивала, проводила особисте дозвілля, розпиваючи при цьому алкогольні напої. Під час відпочинку у ОСОБА_3 , яка знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , відчуваючи до ОСОБА_5 раптово виниклу особисту неприязнь, вирішила умисно заподіяти йому тілесні ушкодження.

Так, безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 близько 17 год 50 хв, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в кафе «Варом», дістала з кишені власних штанів ніж, з яким наблизилась до ОСОБА_5 . Перебуваючи впритул до останнього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, розуміючи, що ніж, за своїми характеристиками здатен заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, утримуючи його в правій руці, нанесла ним один удар в область живота ОСОБА_5 , чим заподіяла останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота, яке за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та підтвердила, що відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Показала, що 21.07.2025 після 15.00 годин прийшла одна в кафе «Варом», яке розташоване по вул. Депутатській у м. Києві. Прийшла вона туди в стані алкогольного сп`яніння, оскільки того дня після обіду випила 100-200 грамів горілки. В самому кафе вона випила ще 50-100 грамів горілки. З потерпілим ОСОБА_5 вона раніше знайома не була, вперше побачила його в приміщенні кафе. Причину конфлікту точно не пам`ятає, пам`ятає, що почались якісь «розборки», вона підійшла до потерпілого та вдарила його один раз ножем, який мала при собі, після чого побачила на потерпілому кров, розвернулась і пішла на вулицю, при цьому сказала, щоб хтось викликав швидку допомогу. На вулиці вона ходила по району, а через годину-півтори її затримала поліція. Ніж, яким вона вдарила потерпілого, вона знайшла того ж дня вранці на землі та вирішила залишити собі. Він був вилучений працівниками поліції. До свого вчинку ставиться критично, жалкує про вчинене, має намір відшкодувати потерпілому кошти, витрачені ним на лікування. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 21.07.2025 він знаходився у кафе «Варом», де відпочивав, вживаючи алкогольні напої. Обвинувачена ОСОБА_3 також була в кафе і також вживала алкогольні напої, раніше він з нею знайомий не був. В процесі вживання алкогольних напоїв виник конфлікт з причини того, що зник мобільний телефон, він щось сказав образливе в адресу обвинуваченої, а остання вдарила його ножем. На лікування він витратив 10 тис. грн. До обвинуваченої на цей час претензій не має, вважає за можливе дати їй шанс виправитися без ізоляції від суспільства.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченоюОСОБА_3 , її винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю, а її неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог

ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, характеризуючі дані про її особу, сімейний стан, вік обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, офіційно не працює, зареєстрованого місця проживання не має, до кримінальної відповідальності притягується вперше, водночас 11.07.2025 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП та має невідбуте стягнення у виді громадських робіт.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, яке виразилося в наданні правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання, а також добровільне відшкодування завданого нею збитку.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд приймає до уваги позицію потерпілого, який у судовому засіданні повідомив, що не має претензій до обвинуваченої, просить її суворо не карати, вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

На підтвердження своєї позиції потерпілий надав до суду письмову заяву, згідно з якою він отримав від обвинуваченої ОСОБА_3 дев`ять тисяч гривень на відшкодування витрат на його лікування.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винної, її ставлення до вчиненого, її поведінку після початку кримінального провадження, позицію потерпілого та прокурора, яка у судових дебатах вважала можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів їй слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.

Суд також вбачає підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та визначення їй іспитового строку в порядку та в межах, передбачених

ст. 75 КК України. При цьому суд враховує беззаперечне визнання нею своєї провини, її щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, притягнення її до кримінальної відповідальності вперше, період фактичного перебування її під вартою з 21.07.2025 по 22.10.2025.

Саме таке покарання та умови звільнення від його відбування, на думку суду, будуть справедливими та достатніми для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, з урахуванням призначеного покарання та звільнення від його відбування, запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно змінити, застосувавши до неї особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, звільнивши її з-під варти негайно.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили обов`язки, передбачені пп. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:

-сліди РБК; предмет, зовні схожий на піж розкладний чорного кольору; змив РБК з леза предмету, схожого на ніж; змиви з рук, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

-кепку білого кольору; каблучку з металу жовтого кольору; шнурки від кросівок; спортивні штани чорного кольору з написом «Fila» зі слідами РБК; гумові капці зеленого кольору, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №5702) - повернути законним володільцям.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_7