Справа № 452/2002/25
Провадження № 1-кп/452/348/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесенедо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 05 травня 2025 року,відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяс. Нижнє Самбірського району Львівської області, громадянина України, із професійно технічною освітою, який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 04 травня 2025 року, приблизно о 11 год. 00 хв. перебуваючи по місцю проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_5 , із якою спільно проживає, в ході якого маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, застосував до останньої фізичне насильство, як форму домашнього насильства згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень умисно штовхнув ОСОБА_5 в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на землю та продовжуючи свій злочинний умисел та спричинення тілесних ушкоджень, наніс їй один удар правою ногою по лівій руці, внаслідок чого заподіяв тілесніушкодження у вигляді краєвого перелому дистального метаепіфізму основної фаланги 1-го пальця лівої кисті, який згідно висновку експерта відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я та синця на задній поверхні грудної клітки зліва нижче верхівки лопатки, синця на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні подала угоду про примирення між нею та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України (а.с. 21-23).

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, який у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами також узгоджена міра покарання, яку повинен понести обвинувачений за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням ст. 75 та 76 КК України та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, передбачені ст. ст. 473, 394 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та потерпілій.

Суд заслухав в підготовчому судовому засіданні думку прокурора ОСОБА_3 , яка вважала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, та просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Підтвердив, що розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засідання ствердила, що розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклала добровільно. Повідомила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має.

Судом обвинуваченому та потерпілій з достатньою повнотою роз`яснені наслідки укладення угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Дане кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, як такого, що характеризується за місцем проживання позитивно (а.с. 27), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 25, 26), раніше не судимий (а.с. 29); обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Суд вважає, що узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням ст. 75 та 76 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті ч. 1 ст. 122 КК України.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7

ст. 474 КПК України.

Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_4 узгодженої міри покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням ст. 75 та 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 27 листопада 2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 24 листопада 2025 року покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він під час випробування не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні не вбачається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя