Справа № 572/1196/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000091 від 7 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 03.12.2020 р. до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільненого 8 вересня 2023 року умовно-достроково від невідбутої частини покарання, яка становить один рік п`ять місяців шість днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2025 року у ОСОБА_4 , який в цей час перебував на «Алеї Героїв», що розташована на території громадського кладовища по вул. Шарпака, 3 в м. Сарни Рівненської області, яке є місцем поховання, виник злочинний намір, направлений на заволодіння металевими предметами - виробами з гільз від артилерійських снарядів, які знаходилися на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Реалізуючи цей умисел, маючи корисливий мотив, ОСОБА_4 підійшов до місця поховання військовослужбовців Збройних Сил України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, визнаної Верховною Радою України агресором, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги і пам`яті померлих, проявляючи зневагу до місць поховання покійних та ображаючи пам`ять про померлих, нехтуючи громадською мораллю щодо шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, умисно, застосовуючи фізичну силу, підняв металеві предмети - три гільзи від артилерійських снарядів з пам`ятним гравіюванням з місць поховання, якими розпорядився на власний розсуд.

Повторно, 21 лютого 2025 року у ОСОБА_4 , який перебував на території громадського кладовища в с. Немовичі Сарненського району Рівненської, яке є місцем поховання, виник злочинний намір заволодіння металевим предметом - виробом з гільзи від артилерійського снаряду, який знаходився на могилі ОСОБА_7 .

Реалізовуючи цей умисел, маючи корисливий мотив, ОСОБА_4 підійшов до місця поховання військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_7 , який брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, визнаної Верховною Радою України агресором, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги і пам`яті померлих, проявляючи зневагу до місць поховання покійних та ображаючи пам`ять про померлих, нехтуючи громадською мораллю щодо шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, умисно, застосовуючи фізичну силу, підняв металевий предмет - одну гільзу від артилерійського снаряду з пам`ятним гравіюванням з місця поховання, якою розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно, з корисливих мотивів.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується його визнавальними показаннями, в яких ОСОБА_4 повно та детально пояснив про обставини вчиненого, викладені вище.

Суд на підставі частини третьої ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин справи, оскільки такі обставини ніким не оспорювались.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, посередню характеристику за місцем проживання, обтяжуючою покарання обставиною є рецидив злочинів, як пом`якшуючу покарання обставину суд приймає щире каяття.

Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначення виду покарання позбавлення волі, остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком до покарання за новим вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 3 грудня 2020 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання, зарахувавши у строк призначеного покарання час перебування під цілодобовим домашнім арештом з 27 лютого 2025 року по 27 квітня 2025 року, виходячи із співвідношення, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили речові докази сім металевих предметів передати законним володільцям.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1