Справа № 276/1141/25
Провадження по справі 1-кп/276/123/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного 07.10.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань з №0000532 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Прокурор Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного 07.10.2015 до ЄРДР за №0000532 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні СВ відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває вказане кримінальне провадження, зареєстроване за фактом того, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, порушили порядок видачі гірничого відводу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », внаслідок чого останнє отримало гірничий відвід для розробки Лизниківського родовища гранітів площею 77,5 га.

Проведеними під час досудового розслідування слідчими (розшуковими) та процесуальними діями встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не виявилось можливим.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, зазначених в клопотанні, просила його задоволити. Також зазначила, що законність надання гірничого відводу підтверджена судовими рішеннями, що наявні в матеріалах досудового розслідування.

Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо закриття провадження у справі, зазначивши, що орган досудового розслідування не намагався встановити осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_4 неодноразово подавав скарги під час досудового розслідування, у кримінальному провадженні надавались письмові вказівки, які не виконані до цього часу. Не враховано висновки слідчого судді, викладені в ухвалах про скасування постанови про закриття кримінального провадження, а також щодо відмови у визнанні потерпілим. Представник стверджує, що внаслідок неправомірних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було незаконно позбавлено прав ОСОБА_4 на земельну ділянку, що належала йому на праві власності.

Заявник ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Щодо закриття кримінального провадження заперечує.

Від представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000532 від 07.10.2015, розпочате за зверненням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом зловживання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 своїм службовим становищем та якими порушено порядок видачі гірничого відводу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Прокурор подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В клопотанні зазначено, що проведеними під час досудового розслідування слідчими (розшуковими) та процесуальними діями встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не виявилось можливим.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Нормами ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 364 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно з п.3 ч. 1ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність, як визначено в ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим усіх зібраних і перевірених доказів.

В ході розгляду клопотання прокурора про закриття кримінального провадження судом досліджено матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000532 від 07.10.2015, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Встановлено, що дане кримінальне провадження зареєстровано за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході досудового розслідування прокурором та слідчим надавались численні письмові вказівки та доручення про необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема щодо допиту посадових та службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , якими здійснювалось погодження проекту гірничого відводу, підготовка та видача Акту про надання гірничого відводу. Проте, вказані особи за час досудового розслідування (більш як десять років) органом досудового розслідування не лише не допитані, але й не встановлені, не з`ясовані їхні ОСОБА_7 , займані ними посади, функціональні обов`язки, їх місце перебування.

Доводи прокурора про те, що рішеннями адміністративних судів надано оцінку законності примусового відчуження земельних ділянок заявників та оцінку виданому у 2014 році ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » гірничого відводу, суд оцінює критично. Так, наявність рішень судів не звільняє слідчого та прокурора від обов`язку, передбаченого ст. 9, 92 КПК України всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження шляхом проведення слідчих та процесуальних дій, отримання доказів та надання їм самостійної оцінки.

На вищевикладені обставини, що свідчать про неповноту проведення досудового розслідування, також звертав увагу слідчий суддя при постановленні ухвали від 19.01.2023 за наслідками розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000532.

Також, до цього часу не вирішено питання про залучення потерпілим ОСОБА_4 , хоча 06.12.2023 ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 було скасовано постанову т.в.о. начальника СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 03.11.2023 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000532. В цій же ухвалі слідчим суддею звернуто увагу на те, що під час досудового розслідування слідчим не було зібрано достатніх даних, з метою підтвердження чи спростування фактів заподіяння потерпілому майнової шкоди та її розміру, що суперечить завданням кримінального провадження.

Крім того, на запит старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 не надала копії документів, на підставі яких ІНФОРМАЦІЯ_7 надано ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » гірничий відвід. У свою чергу, слідчому повідомлено, що такі документи можуть бути надані в порядку статті 159 КПК України, згідно ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів. Проте, слідчий не звертався з відповідними клопотаннями до слідчого судді.

Згідно із усталеною практикою ІНФОРМАЦІЯ_8 в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи. В свою чергу суд, під час вирішення питання про закриття кримінального провадження, має враховувати чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) (див. постанови Верховного Суду від 25.08.2021 року в справі № 142/536/20, від 29.06.2022 року в справа № 725/3569/21, від 07.06.2023 року в справі № 545/51/22, від 29.06.2023 року в справі № 759/9497/17, від 29.01.2024 в справі № 466/2622/22, від 15.02.2024 в справі № 687/1066/22).

Також у постанові Верховного Суду від 15.02.2024 в справі № 687/1066/22 зазначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у якому потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, на яких у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України).

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України» п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. ("Начова та інші проти Болгарії", "Рамсахай та інші проти Нідерландів" ).

Однак, як вбачається з клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у ньому не відображено, що заявник зазначає про посадових осіб, які причетні до вчинення цього кримінального правопорушення, а також не вказано відомості, які саме слідчі дії було проведено органами досудового розслідування, чи було здійснено слідчим належні заходи по збиранню та дослідженню доказів у порядку, визначеному статтями 91 94 КПК України, чи проведено в достатньому обсязі слідчі дії, а отже, чи є обґрунтованим клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

Суд зазначає, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

На переконання суду, у цьому кримінальному провадженні досудовим розслідуванням не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, тобто порушено вимоги ч. 5 ст. 38 КПК України, не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а тому рішення прокурора про необхідність звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням осіб, які вчинили кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є передчасним.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства", як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 284, 369-372, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного 07.10.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань з №0000532 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Надані матеріали кримінального провадження №0000532 повернути прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Повний текст ухвали оголошено 12.11.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1