Справа № 366/172/26
Провадження № 1-кс/366/63/26
УХВАЛА

Іменем України

23.01.2026 селище Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 21.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000031 від 21.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК.

Клопотання мотивовано тим, що групою слідчих слідчого відділення ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 21.01.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20.01.2026 року о 12 год. 57 хв. через спецлінію 102 до чергової частини ВП №1 (смт.Іванків) Вишгородського РУП надійшло повідомлення ЄО № 574, про те, що в 1 кварталі 34 відділу Шпилівського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагролісу», поблизу с. Коленцівське, Вишгородського району Київської області, лісовою охорону вказаного лісництва виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , які за допомогою бензопили марки «SHTIL MS230» здійснювали незаконну порубку дерев виду «Сосна звичайна», в кількості, приблизно 31 дерево, внаслідок чого державі завдано шкоди.

Вказане вище повідомлення обліковане в Інформаційно-комунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України (журналі єдиного обліку) ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області під № 574.

20 січня 2026 року, в період часу з 15 год. 25 хв. по 16 год. 08 хв., як невідкладний захід, відповідно до вимог ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 233, ст. 237 КПК України, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з метою переслідування ймовірного злочинця та збереження речових доказів, слідчим ВРЗЗС СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , проведено огляд місця події, а саме: на відкритій ділянці місцевості в 1 кварталі 34 відділу Шпилівського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагролісу», поблизу с. Коленцівське, Вишгородського району Київської області, що відповідає координатам 50.864683,29.820401, під час якого зафіксовано наявну матеріальну обстановку, зафіксовано на місці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля яких було виявлено: пластикову ємкість об`ємом 5 л., наполовину наповнену рідиною схожою на мастило; каністру червоного кольору, об`ємом 10 л., з вмістом рідини схожої на бензин, об`ємом близько 4 л.; бензопилу з корпусом помаранчевого кольору, без маркування, із захисним чохлом на шині на якій мається напис «SHTIL MS230», № НОМЕР_1 . У подальшому майно було вилучено до СВ ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. Крім того, було виявлено колоди дерев породи «Сосна звичайна», довжиною по 4 м., діаметрами 8-12 см., загальним об`ємом 4 м?, які на відповідальне зберігання передано під розписку ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, а також те, що виявлені та вилучені колоди дерев породи «Сосна звичайна», довжиною по 4 м., діаметрами 8-12 см., загальним об`ємом 4 м?, які на відповідальне зберігання передано під розписку ОСОБА_7 є матеріальними об`єктами, які можуть бути використанні як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, в своїй сукупності та окремо являються речовими доказами по справі, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, являються предметом вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, а тому, на думку прокурора, підлягають спеціальній конфіскації (арешту).

Протоколом автоматизованого розподілу слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 . Розгляд клопотання призначено на 23.01.2026.

Прокурор у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1)правову підставу для арешту майна;

2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку потребам органу досудового розслідування та можливості збереження вилученого майна без накладення арешту, слідчий суддя, вважає, що накладення арешту на вилучене майно за вказаних обставин обумовлено досягненням легітимної мети забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і цілком виправдовує певну ступінь втручання в права на володіння майном, оскільки не здійснення такого заходу, за наявності інформації про належність вилученого майна до речових доказів, може призвести до втрати доказів та унеможливити об`єктивне розслідування, оскільки вилучені докази мають суттєве значення.

Аналізуючи необхідність втручання в право володіння майном та пропорційність заходу переслідуваній меті, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, наявність неспростовних доказів ймовірної приналежності вилучених речей до речових доказів , і тому вважає таке втручання пропорційним переслідуваній меті.

Окрім того, слід зазначити, що арешт на майно є лише тимчасовою мірою і за наявності підстав визначених ст. 174 КПК України, власник майна має право звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту з майна та відновити своє право на володіння даним майном.

За викладених обставин, для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки, встановлення та переслідування осіб ймовірно причетних до скоєння кримінального правопорушення, виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, збереження речових доказів, вважаю, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 26, 117,170-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 21.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити.

2.Накласти арешт на вилучені під час проведення 20.01.2026 року огляду місця події, а саме: колоди дерев породи «Сосна звичайна», довжиною по 4 м., діаметрами 8-12 см., загальним об`ємом 4 м?.

3.Вказані вище предмети після проведення відповідних слідчих дій передати під розписку ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_8