Справа № 541/3809/25
Провадження № 1-кс/541/1079/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання користувача майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному 27 вересня 2025 року до ЄРДР за № 0000953 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

28 листопада 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулася фактичний користувач майна ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2025 року на тимчасово вилучене майно автомобіль марки RENAULT моделі LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині позбавлення її права користування транспортним засобом.

В обґрунтування клопотання заявниця зазначила, що у кримінальному провадженні, внесеному 27 вересня 2025 року до ЄРДР за № 0000953, з моменту внесення відповідних відомостей до ЄРДР по факту ДТП, яка мала місце 26 вересня 2025 року, сплинув значний проміжок часу, органи досудового розслідування мали реальну можливість провести всі необхідні і можливі слідчі дії з використанням арештованого транспортного засобу. Підозру у вчиненні злочину ні заявниці, ні іншим особам не оголошено, цивільний позов не заявлено, стаття кримінального закону, за якою внесено відповідні відомості до ЄРДР, у своїй санкції не передбачає конфіскації майна. Арештований автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України. Крім того, заявниця зазначила, що на її утримані перебуває двоє малолітніх дітей 2009 та 2015 року народження, одна із яких є дитиною інвалідом, а відтак потребує постійного лікування та реабілітації у медичних закладах, у тому числі і за межами місця проживання. З 01 вересня 2025 року її малолітні діти продовжують відвідувати школу, яка знаходиться на значній відстані від місця проживання. Отже, наразі існує реальна необхідність у використанні належного їй транспортного засобу для задоволення потреб сім`ї, а саме для поїздок до медичних закладів району і області з метою лікування дитини-інваліда, для доставки дітей в школу, для відвідування гуртків та до репетиторів.

Користувач майна в судове засідання не з`явилася, просила розглядати клопотання у її відсутність.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність. Зазначила, що по кримінальному провадженню проводяться слідчі дії, призначені експертизи, а використання транспортного засобу може призвести до його подальшого пошкодження чи знищення, адже він є джерелом підвищеної небезпеки. Крім того, автомобіль в результаті ДТП отримав технічні пошкодження, які перешкоджають його експлуатації без відповідного ремонту. Підстави для скасування арешту транспортного засобу відсутні, тому просила відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим відділом Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2025 року за № 0000953 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В ході досудового розслідування постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 27 вересня 2025 року по даному кримінальному провадженню автомобіль RENAULT моделі LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом та його місцем зберігання визначено територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2025 року на вказаний транспортний засіб накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

При постановленні вказаної ухвали слідчим суддею було враховано, щоарешт зазначеного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення експертних досліджень, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування.

У відповідності зі ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт на вказаний транспортний засіб було накладено з метою забезпечення речового доказу.

Слід зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27 вересня 2019 року ТСЦ 1443, власником автомобіля марки RENAULT моделі LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», фактичним користувачем автомобіля є ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, обовязок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Обставин, передбачених ч. 1 ст. 174 КПК України, які б вказували на необхідність скасування арешту майна, слідчим суддею не встановлено.

Оскільки кримінальне провадження, в межах якого накладався арешт на майно, не закрито, на даний час перебуває на стадії досудового розслідування, наразі проводяться слідчі та процесуальні дії, експертизи не проведено, транспортний засіб не оглянуто експертами, необхідність у збереженні зазначеного автомобіля, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та потреба у застосуванні цього заходу в подальшому не відпала.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про скасування арешту на вищевказане майно.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 98, 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання користувача майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1