Справа №577/4820/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/516/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.07.2025, якою залишено без задоволення її клопотання про застосування закону про декриміналізацію,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Конотопського міськрайонного суду від 30.10.2023 року ОСОБА_8 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом встановленого судом іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї, відповідно до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

За ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 09.01.2025 скасоване звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, а засуджена ОСОБА_8 направлена для відбування покарання в місця позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)».

07.07.2025 засуджена ОСОБА_8 звернулась до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, про застосування до неї Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-IX), що набрав чинності 09.08.2024, відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

08.07.2025 ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області засудженій ОСОБА_8 в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки розгляд клопотання цьому суду не підсудне та з ним засуджена має звернутись за місцем виконання вироку, за яким відбуває призначене їй покарання.

З таким рішенням суду засуджена ОСОБА_8 не погодилась і подала апеляційну скаргу в якій просила ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2025 скасувати та зменшити строк призначеного їй покарання.

Засуджена наголошувала на істотному порушенні судом вимог кримінального процесуального закону, на порушенні її прав як громадянина України, в тому числі і її право на оскарження. Вважала, що суд не врахував обставини, які мають суттєве значення у її вирішенні та не оцінив у ній докази.

Заслухавши суддю дововідача, доводи засудженої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення вимог скарги засудженої заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженої колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_8 засуджена вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом встановленого судом іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї, відповідно до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

За ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.01.2025 року скасоване звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, а засуджена ОСОБА_8 направлена для відбування покарання в місця позбавлення волі.

Засудженій ОСОБА_8 визначено для відбування покарання ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)»

Натомість, засуджена звернулась з клопотанням про застосування закону про декриміналізацію, до Конотопського міськрайонного суду Сумської області, що не узгоджується з положенням ст. 539 КПК України, і стало підставою для залишення вимог її клопотання судом без задоволення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки як йшлося вище, покарання призначене вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області, засуджена відбуває в ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», а тому звертаючись з клопотанням про застосування закону про декриміналізацію, вона також має до суду, який знаходиться за місцем знаходження установи де вона відбуває покарання, що узгоджуватиметься з п.2 ч.2 ст. 539 КПК України.

В апеляційній скарзі засуджена ставила питання про зменшення їй строку покарання, що фактично не входить ні до повноважень Конотопського міськрайонного суду Сумської області, ні до апеляційного суду, оскільки перш за все клопотання засудженою має бути спрямовано до того суду, де ОСОБА_8 відбуває покарання.

Також засуджена стверджувала про порушення її права як громадянина України та права на оскарження, що колегія суддів вважає безпідставним та надуманим, оскільки жодних обгрунтувань на підтвердження вказаних доводів засуджена не вказала, як і непояснила в чому полягає порушення її права на оскарження судового рішення, оскільки право на апеляційне оскарження нею ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.07.2025, реалізовано та є предметом апеляційного перегляду.

Не може колегія суддів погодитись із твердженням засудженої про залишення судом без оцінки доказів у справі та неврахування встановлених в ній обставин, оскільки питання поставлене засудженою в клопотанні фактично судом по суті і не вирішувалось, а клопотання залишено без задоволення через не підсудність його тому суду до якого воно подано засудженою.

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційні вимоги засудженої щодо скасування ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області, на переконання колегії суддів є безпідставними, оскільки суд відмовив у задоволенні клопотання саме з мотивів не підсудності даного клопотання Конотопському міськрайонного суду Сумської області.

Істотних порушень норм КПК України, які б виступили підставою для скасування ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.07.2025, якою залишено без задоволення клопотання засудженої ОСОБА_8 , про застосування закону про декриміналізацію, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4