Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/768/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 386/1904/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 358 (194) ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20.10.2025, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Соледар, Артемівської міськради, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, пенсіонера, утриманців не має, невійськовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення технічної експертизи в сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Речові докази по справі, а саме: підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ухвалено знищити,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за використання завідомо підробленого документа, за таких обставин.

19.11.2014 ОСОБА_9 , в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 №340, спосіб отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «А1, А, В1, В, С1, С». 16.01.2024 постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік.

У невстановлений в ході дізнання день та час, а саме в лютому місяці 2025 року, перебуваючи в м. Тальне, Звенигородського району, Черкаської області, ОСОБА_9 , у невстановленої досудовим розслідуванням особи, замовив та придбав завідомо підроблений офіційний документ, посвідчення водія на своє ім`я, достовірно знаючи про позбавлення його права керування транспортними засобами на строк один рік та передачу посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «А1, А, В1, В, С1, С» на зберігання до Територіального сервісного центру МВС 7141, з мотивів отримання офіційного документу, з метою подальшого використання його для керування транспортним засобом.

ОСОБА_9 в лютому місяці 2025 року, більш точної дати та часу встановити не вдалося, придбав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_1 від 06.02.2025, видане на його ім`я. При цьому, постанова Маловисківського районного суду Кіровоградської області, якою ОСОБА_9 позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік, не скасована, строк позбавлення права керування транспортними засобами закінчився, повторно посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 №340, спосіб ОСОБА_9 не отримував, теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав.

17.09.2025 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом марки "Hyundai Matrix" сірого кольору з державним номерним знаком " НОМЕР_3 " та будучи зупиненим поліцейським офіцером громади сектору поліцейських офіцерів громади відділу взаємодії з громадами Голованівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на автомобільній дорозі сполученням Благовіщенське-Миколаїв на 33 км. в межах с. Пушкове Голованівського району Кіровоградської області, достовірно знаючи, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 8041 від 06.02.2025 №875287 на його ім`я, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, тобто є підробленим, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 шляхом пред`явлення його поліцейському офіцеру громади сектору поліцейських офіцерів громади відділу взаємодії з громадами Голованівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 для перевірки документів на право користування та керування транспортним засобом.

Таким чином, дії ОСОБА_9 суд першої інстанції кваліфікував за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто як використання завідомо підробленого документа.

В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, вважає, що вирок суду є незаконним та підлягає зміні у частині вирішення долі речового доказу.

За наслідком апеляційного розгляду прокурор просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_9 змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства в частині вирішення питання про долю речового доказу.

На підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 , що є речовим доказом, залишити в матеріалах кримінального провадження.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно із ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи, відповідно до ч.2 ст. 98 КПК України, є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до положень п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, які є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Постановою слідчого від 03.10.2025 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, тому питання щодо його подальшої долі після розгляду кримінального провадження по суті необхідно вирішувати на підставі положень п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Проте, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_9 , суд першої інстанції прийняв рішення про знищення речового доказу - підробленого посвідчення водія, чим не дотримався вимог п.7 ч.9 ст.100 КПК України та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, захисника, яка не заперечувала проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.4 ст.358 КК України, правильність висновків суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також вид та розмір призначеного покарання учасниками судового розгляду не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, підстави для перегляду вироку, в цій частині відсутні.

Колегія суддів вважає, що дослідивши у сукупності зібрані по кримінальному провадженню докази, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_9 доведено повністю та правильно кваліфікував його дії за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора, що стосується вирішення питання про долю речового доказу, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи, відповідно до ч.2 ст. 98 КПК України, є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, які речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого від 03.10.2025 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (т. 1 а.п.33), тому питання щодо його подальшої долі після розгляду кримінального провадження по суті необхідно вирішувати на підставі положень п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Апеляційний суд не погоджується із рішенням місцевого суду про те, що підроблений документ підлягає знищенню, оскільки такий висновок не ґрунтується на нормах чинного кримінального процесуального закону.

В цьому аспекті колегія суддів слідує позиції, яка зазначена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року (справа № 761/14998/17, провадження № 51-6870км18), та у постанові Верховного Суду від 06.10.2025 (справа462/1067/25).

Відповідно до положень ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням того, що в апеляційній скарзі прокурор оскаржує вирок суду першої інстанції в частині вирішення питання про долю речового доказу, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 , вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 100, 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20.10.2025, стосовно ОСОБА_9 змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Речові докази по справі, а саме: підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - залишити в матеріалах кримінального провадження.

В решті вирок суду стосовно ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4