Справа № 932/8900/25
Провадження № 1-кп/932/1093/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Дніпро

Шевченківського районного суду міста Дніпра у складі:

Судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра кримінальне провадження №0000804 від 18.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримавши обґрунтування, правові підстави та ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, з таких підстав.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів проти власності, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, без обрання іншої, альтернативної міри покарання.

ОСОБА_5 є особою яка раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, судовий розгляд кримінального провадження триває, що може спонукати обвинуваченого до спроби уникнути покарання шляхом переховування.

Щодо ризику можливості незаконно впливати на свідків та потерпілого, то такий ризик не підтвердився, враховуючи, що відповідно до встановленого об`єму та порядку дослідження доказів, допит потерпілого та свідків не передбачено.

Крім того, враховуючи відсутність офіційного джерела заробітку обвинуваченого, те що йому інкримінований злочин проти власності та неодноразову судимість останнього, суд дійшов висновку, що ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення продовжує існувати та стороною захисту під час судового засідання спростований не був.

Щодо клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт суд зазначає, що під час судового засідання стороною захисту не було надано доказів, що обвинувачений буде дотримуватись належним чином покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наявність та актуальність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що підстав для зменшення розміру застави під час судового засідання встановлено не було, суд дійшов висновку про необхідність залишити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 грудня 2025 року включно з утриманням його в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Установити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_5 під вартою, є 14 грудня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень) 00 коп.

Установити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_5 , або іншою фізичною чи юридичною особою, застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень) 00 коп., ОСОБА_5 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 будуть покладені такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі нез`явлення його за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього, застава звертається у дохід держави.

У клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії.

Суддя ОСОБА_1