Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1120/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/110/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду:

головуючої судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 23 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 23.01.2026, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що до матеріалів заяви не долучено матеріалів про те, що ОСОБА_5 незаконно затримано представниками органу державної влади чи службовими особами в рамках будь-якого кримінального провадження, що відносно нього здійснюється кримінальне провадження чи особа тримаєтеся під вартою в установі, перелік яких визначено ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Відомостей про наявність іншого кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за яким би здійснювалося досудове розслідування і в межах якого він був би затриманий та перебував під вартою, матеріали заяви не містять.

Одночасно слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 не є затриманою особою в розумінні кримінального процесуального законодавства, а тому у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України заяви, поданої не в рамках кримінального провадження.

В поданій апеляційній скарзі представник просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити ОСОБА_5 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та звільнити ОСОБА_5 якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Вважає, що висновок слідчого судді не відповідає обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_5 незаконно утримується озброєними людьми у військових одностроях (фактично тримається під вартою) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 )

Посилається на те, що жодних документів він не підписував. А на його вимогу щодо обов`язкової присутності адвоката під час складання процесуальних документів, для надання правничої допомоги, так само як і про присутність захисників, йому грубо відмовляють.

А тому зазначає, що саме про незаконне та безпідставне позбавлення волі й була подана заява в порядку ч. 2 ст. 206 КПК України, а не оскаржувалась незаконна мобілізація, що помилково встановив слідчий суддя.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду провадження не надсилав.

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначив, що він та ОСОБА_5 не бажають брати участь у апеляційному розгляді. Клопотань про перенесення чи відкладення розгляду провадження до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Виходячи з положень ч.4 ст.107, ст.406 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути вказане судове провадження в письмовому порядку.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами ч. 1, 2, 3 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що, у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_5 службовими (посадовими) особами РТЦК та СП при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку. Перевірка законності таких дій не належать до повноважень слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається що з 11.00 год. 15.01.2026 ОСОБА_5 незаконно утримується озброєними людьми у військових одностроях у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ). Зазначає, що ОСОБА_5 проти своєї волі тримається під вартою озброєних людей всупереч вимогам ч.2 ст.28, ст.29 і 62 Конституції України, а також низки міжнародних актів, які є частиною Національного законодавства України.

Таким чином з викладених фактичних обставин дійсно вбачається, що між ОСОБА_5 та уповноваженими особами РТЦК та СП виникли правовідносини, що врегульовані законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

Необхідно врахувати, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2024 року №64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2101 -IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженого законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦ СП для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Приймається до уваги, що по всій території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Всі військовозобов`язані чоловіки до 60 років станом до 18 липня 2024 року повинні були оновити свої дані згідно вказаного вище закону, що відповідно до норм діючого законодавства слугує підставою для перевірки документів та здійснення адміністративного затримання у передбачених законом випадках.

Тому, за відсутності об`єктивних даних, що дійсно ОСОБА_5 не порушив вимог закону про мобілізацію, та відносно нього було здійснено адміністративне затримання та пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності відомостей, що він утримується під вартою, гауптвахті, не можна достеменно стверджувати, що особа незаконно позбавлена свободи, оскільки у скарзі ОСОБА_6 вказано лише, що останній перебуває в приміщенні органу ТЦК.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 206 КПК України, слідчий суддя не уповноважений на з`ясування підстав проходження служби у військовій частині не пов`язаних із сферою дії кримінального процесуального закону.

Положеннями ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідуванню.

З огляду на викладені скаржником фактичні обставини, які по своїй суті врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, та за відсутності заяв та ознак про кримінальне правопорушення, вказані спірні правовідносини щодо незаконного затримання ОСОБА_5 , призову на службу, підлягають оскарженню в порядку передбаченому законом, як до начальника ТЦК та СП так і до адміністративного суду, а у разі наявності в діях осіб ознак злочину, - у порядку, встановленому КПК України.

Отже висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження, є обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 23.01.2026 має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2026 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4