Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/594/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/4669/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м.Кропивницького від 20 листопада 2025 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12:00 год. 20.11.2025 до 12:00 год. 25.12.2025.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Кропивницького від 20 листопада 2025 року, задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12:00 год. 20.11.2025 до 12:00 год. 25.12.2025.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що він в світлу пору доби 24.07,2025 керував вантажним автомобілем «МАЗ-5551», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , та здійснював рух по ґрунтовій дорозі на території Кропивницького району Кіровоградської області за межами населеного пункту в напрямку автомобільної дороги сполученням с. Високі Байраки - с. Трепівка Кропивницького району Кіровоградської області.

Здійснюючи рух, водій ОСОБА_8 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п, 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми віями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Близько 19.24 год. 24.07.2025 водій ОСОБА_8 , рухаючись другорядною дорогою за межами населеного пункту та території Кропивницького району

Кіровоградської області, наближаючись до нерівнозначного перехрестя головної дороги (дорога з покриттям відносно грунтової) сполученням с. Високі Байраки - с. Трепівка, маючи об`єктивну можливість у світлу пору доби на горизонтальній ділянці дороги своєчасно виявити транспортний засіб, який рухався зліва-направо та наближався до даного перехрещення проїзних частин, нехтуючи елементарними вимогами п. п. 10.1, 16.11 ПДР (п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху), розпочав виїзд на автомобільну дорогу, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надавши перевагу у русі автомобілю «ЗАЗ-110308», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У результаті недотримання вищезазначених вимог ПДР, водій ОСОБА_8 діючи самовпевнено, усвідомлюючи протиправність свого діяння та передбачаючи можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, свідомо допустив виїзд на головну дорогу із другорядної дороги, де на відстані 2,6 м до правого краю дороги та 2400 м до населеного пункту с. Високі Байраки, Кропивницького району Кіровоградської області допустив зіткнення із автомобілем «ЗАЗ-110308», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював рух у напрямку с. Трепівка Кропивницького району Кіровоградської області, під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_10 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ- 110308» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події, неповнолітній водій ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та помер в приміщенні КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради».

Грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 10.1, 16.11 ПДР перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою, що сталась, та в результаті якої настали суспільно небезпечні наслідки у виді смерті неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у попущенні правил безпеки дорожнього ПУТУ особою яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох (двох) осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що зважаючи на встановлену обґрунтованість врученої ОСОБА_8 підозри та доведеність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на які посилалися слідчий та прокурор, беручи до уваги характеризуючі дані, слідчим суддею відзначається, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтував тим, що аналізуючи клопотання слідчого на предмет відповідності вимогам ч 3 ст. 199 КПК України, вказує, що воно не відповідає вказаній нормі кримінального процесуального закону. Крім того, стосовно ризиків вказує, що ризик переховуватись спростовується належною процесуальною поведінкою підозрюваного. Протягом строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 двічі давав слідству вичерпні показання, про що свідчать протоколи його допитів від 25.07.2025 та від 29.08.2025. З приводу ризику втечі через кордон України зазначає, що можливість такої втечі повністю нівелюється в разі застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашньою арешту. Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта. Слідчий обгрунтовує вказаний ризик обізнаністю ОСОБА_8 із прізвищем експертів, адресою експертних установ, які проводили та проводять експертизи поданому кримінальному провадженню, а також тим, що подія мала місце в Кропивницькому районі Кіровоградської області, а тому підозрюваний може впливати на місцевих жителів з метою надання поправних показань під час досудового розслідування. Таке обґрунтування абсурдним та недоречним, більше того, свідків ДТП не було, а тому будь-який вплив виключається. Ризик впливу на експертів є припущенням. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню обгрунтовується можливістю введення ОСОБА_8 в оману суду, укривати від суду дійсні та відомі йому обставини справи, а також тим, що підозрюваний може неналежно виконувати свої процесуальні обов`язки. Такі твердження слідчого є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_8 демонструє свою належну процесуальну поведінку та готовність сприяти досудовому розслідуванню всілякими способами, брати участь у проведенні слідчих дій (зокрема, слідчого експерименту). Крім того, як свідчать протоколи допиту підозрюваного, усі відомі ОСОБА_8 обставини були ним повідомлені та детально описані. Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_8 не має незнятої чи непогашеної судимості, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, а відтак не є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень. Зазначає, що ОСОБА_8 позитивну характеристику за місцем проживання на період весняно- осінніх робіт, відповідно до якої підозрюваний зарекомендував себе з позитивної сторони, за період перебування на території Великосеверинівської сільської ради Кроиивницького району неодноразово допомагав у вирішенні питань благоустрою населеного пункту. Скарги до старостату від жителів села на ОСОБА_12 не надходили. Крім того, що ОСОБА_8 з 21.04,2012 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 та має сина - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказані обставини підтверджують відсутність у ОСОБА_8 намірів до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000444 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

25.07.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалами слідчого судді продовжувався запобіжний захід ОСОБА_8 до 24.11.2025.

Згідно ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 25.12.2025, включно.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років. Крім того, врахував обставини кримінального провадження, особу підозрюваного.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП, у якому зафіксовано місце зіткнення транспортного засобу «МАЗ-5551», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «ЗАЗ-110308», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сліди гальмування легкового автомобіля, кінцеве розташування вищевказаних транспортних засобів, інша слідова інформація зосереджена на проїзній частині дороги, розташування тіла загиблої неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , стан дорожніх та погодних умов; протоколами огляду трупів неповнолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , на тілах яких зафіксовано наявність візуальних зовнішніх тілесних ушкоджень осіб; протоколом огляду місці події від 29.07.2025, місця скоєння ДТП; речовими доказами транспортними засобами «МАЗ-5551», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «ЗАЗ-110308», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які мають мехінічні пошкодження, що виникли у результаті дорожньо-транспортної пригоди; протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_8 , який повідомив про обставини дорожньо-транспортної пригоди; висновком судово-медичної експертизи № 1129 від 14.08.2025 щодо причин смерті ОСОБА_11 ; висновком судово-медичної експертизи № 1135 від 02.09.2025 щодо причин смерті ОСОБА_10 ; висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-25/10927-ІТ від 11.08.2025 щодо технічного стану вантажного автомобіля «МАЗ-5551», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-25/10928-ІТ від 08.08.2025 щодо технічного стану вантажного автомобіля «ЗАЗ-110308», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати і на даний час, а саме: відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_8 є тяжким кримінальним правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами і разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні вказаного злочину, йому може бути призначене реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк. При оцінці ризику переховування від правосуддя слідчим суддею береться до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року), оскільки при розгляді питання про необхідність тримання під вартою необхідно брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду». Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. З початку повномасштабного вторгнення Європейський Союз активував Директиву тимчасового захисту, згідно з якою біженці з України мають право на легальне перебування на території ЄС та отримання базових соціальних послуг: охорона здоров`я, освіта та право на працевлаштування. Документ діє до 04 березня 2026 року із можливістю продовження. Отже, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися шляхом залишення місця свого проживання, маючи при цьому, всі можливості та засоби, в тому числі здійснення виїзду на тимчасово окуповані території України або за межі території України у незаконний спосіб.

Також слідчий суддя дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України правильно не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції не зменшилися та не перестали існувати та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що судом не враховано позитивно характеризуючи дані, є необґрунтованими, оскільки не є такими обставинами, які значною мірою знижують рівень існування обґрунтованих ризиків, які встановлені слідчим суддею та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що клопотання слідчого не відповідає вимогам статті 199 КПК України є необґрунтованими та безпідставними. Так, як клопотання слідчого повністю відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України та містить всі складові зазначених норм, а саме: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу. Крім того, містить: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Сумнівів стосовно відповідності нормам КПК України зазначеного клопотання слідчого у колегії суддів не виникає.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м.Кропивницького від 20 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12:00 год. 20.11.2025 до 12:00 год. 25.12.2025 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)