Справа № 727/4813/25
Провадження № 1-кп/727/273/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000533 від 04.02.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Частиною 2 статті 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Прокурор під час судового засідання подав письмове клопотання, яким просив продовжити строк дії обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначає, що на даний час існує наявність ризиків, які дають підстави стороні обвинувачення вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії - ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: те, що обвинувачений може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань про обставини вчинення злочину для покращення свого кримінально-процесуального становища і уникнення кримінальної відповідальності, а також створення перешкоди досудовому розслідуванню у встановленні усіх обставин скоєного кримінального правопорушення та дотримання вимог ст. 23 КПК України в судовому засіданні; вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходів).

Захисник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання через недоведеність ризиків. Також просила обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно замінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого було встановлено до 02.05.2025 року, без права внесення застави.

Відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.176 КПК України, одним із запобіжних заходів кримінального провадження є особисте зобов`язання.

Відповідно до ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Вирішуючи питання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судом встановлено, що станом на даний час провадження знаходиться на етапі судового розгляду справи по суті.

Суд надає окрему оцінку доводам, наведеним прокурором у якості обґрунтованих підстав для продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки за час слухання справи характер та обсяг ризиків вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України - не змінився, суд вважає необхідним змінити вид запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Судом, під час обрання міри запобіжного заходу, також враховується лист Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду №407/0/158-24 від 21.05.2024 року відносно довготривалого судового розгляду кримінальних проваджень щодо осіб, які тримаються під вартою та необхідності усунення обставин, які продовжують строки розгляду цих проваджень.

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06. 1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При цьому, на думку суду, такі ризики як продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконний вплив на свідків та потерпілого, а також переховування від суду не доведені у повному обсязі, а тому, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає необхідним застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Лише сама тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків, які продовжують існувати, не може бути достатньою і самостійною підставою для законності тримання особи під вартою. Також, врахування лише ризику переховування обвинуваченого від суду та можливості вчинення обвинуваченим на волі іншого кримінального правопорушення при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому - буде суперечити вимогам норм чинного законодавства та Конвенції з прав людини.

Враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, особу обвинуваченого, його вік, наявність постійного місця реєстрації та проживання, наявність хворої матері яка потребує догляду а також приймаючи до уваги позитивну характеристику ОСОБА_5 по місцю роботи, суд вважає, що достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків буде обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім цього, суд вважає, за необхідне зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 виконати ряд обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 179, 194 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника задовольнити.

Змінити застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - строком на 60 діб, обчислюючи строк з 25.06.2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 а також суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Чернівецької області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а обвинувачений ОСОБА_5 негайно звільняється з-під варти, відповідно до вимог ч.1 ст.202 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» - для відома та виконання вимог ч.5 ст. 202 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1