УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001325 від 16.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001325 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи

КП «Одесміськелектротранс», діючи за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель неякісного обладнання за завищеними цінами, в умовах воєнного стану.

На виконання доручення слідчого, в порядку ст. 40 КПК України, оперативним підрозділом УСР в Одеській області ДСР НПУ встановлено, що директором КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_6 та підлеглими йому службовими особами даного комунального підприємства, у змові з службовими особами ТОВ «КАПІТАЛ-ТЕХ» (ЄДРПОУ № 44430969), ТОВ «РАЙДО ЕЛЕКТРО» (ЄДРОПУ № 45504994), ТОВ «УКРТЕХ РЕСУРС» (ЄДРПОУ № 43980049), ТОВ «Авто Спец Проект» (ЄДРПОУ № 42016002), ТОВ «ДОМІНАНТА АВТО» (ЄДРПОУ № 45306689) організовано злочинний механізм з привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель товарно-матеріальних цінностей низької якості, за завищеними цінами, у зазначених вище суб`єктів господарювання.

Так, оперативним підрозділом встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, причетний перший заступник директора КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розслідування 17.06.2025 в період часу з 07:10 год. по 09:02 год. в ході проведеного санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі блакитного кольору із силіконовим чохлом, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картами з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 311680 гривень та 12750 євро.

17.06.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

28.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт тимчасового вилученого майна було повернуто для усунення недоліків.

На теперішній час сторона обвинувачення повторно звертається із клопотанням про арешт означеного майна.

Вилучене під час обшуку за вказаною адресою майно, яке належить ОСОБА_7 , постановою слідчого від 17.06.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні№ 0001325, оскільки вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, необхідність накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за адресою:АДРЕСА_1 ,є необхідним та пропорційним заходом, що належним чином забезпечить встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучений в ході обшуку мобільний телефон, є необхідним у зв`язку з тим, що даний предмет використовувався під час вчинення злочину, зокрема для комунікації з особами причетними до вчинення злочину, та відомості які містяться у вказаному пристрої можуть бути використані при доказуванні у даному кримінальному провадженні.

Зазначене підтверджується результатами проведених оглядів зазначеного мобільного телефону, в якому зокрема наявні листування з особам які фігурують у кримінальному провадженні та причетні до вчинення злочину, а сам зміст листування, висвітлює обставини та спосіб вчинення злочину.

Накладення арешту на вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 грошові кошти, є необхідним у зв`язку з тим, що дані кошти набуті кримінально-протиправним шляхом, внаслідок вчинення злочину. Згідно з поданими ОСОБА_7 деклараціями особи уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, останній немає будь-яких грошових заощаджень, що підтверджує незаконність походження вилучених грошових коштів.

Зокрема, ОСОБА_7 будучи першим заступником КП «Одесміськелектротранс» безпосередньо залучений до вчинення кримінальних правопорушень, надавав вказівки підлеглим працівникам, щодо приймання за договорами матеріальних цінностей за завищеною вартістю та такі, які не відповідають вимогам, саме тому частину отриманих незаконно здобутих грошових коштів могла зберігатися особисто у ОСОБА_7 , а тому як неправомірна вигода можуть бути конфісковані.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги поданого клопотання підтримав, просив його задовольнити.

На запитання слідчого судді повідомив, що в рамках даного кримінального провадження жодній особі про підозру не повідомлялося, однак на думку сторонни обвинувачення, вилучені грошові кошти отримані злочинним шляхом.

-представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 посилаючись на долучені письмові заперечення, не заперечував проти арешту мобільного телефону, разом з тим, вважає, що вилучені грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання в цій частині. Долучив письмові заперечення, які просив врахувати.

-власник майна ОСОБА_7 підтримав доводи представника.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, заслухавши думку прокурора, власника майна та його представника, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

28.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт означеного майна було повернуто прокурору для усунення недоліків. Наразі прокурор повторно звертається із даним клопотанням про арешт майна.

Разом з тим, прокурором належним чином не було наведено який зв`язок є між кримінальним правопорушенням, яке розслідується та майном, яке ймовірно належить третій особі, що може в подальшому потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням.

Так, прокурором в судовому засіданні було повідомлено, що власник вилученого майна ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження про підозру не повідомлявся, при цьому прокурор наголошує, що вилучені грошові кошти могли бути отримані злочинним шляхом.

На думку слідчого судді неспроможними є твердження прокурора, що: "грошові кошти набуті кримінально-протиправним шляхом, внаслідок вчинення злочину". Знову ж таки, з огляду на процесуальний статус власника майна, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не наведено належного обгрунтування посиланням у клопотанні з приводу того, що: "частина отриманих незаконно здобутих грошових коштів могла зберігатися особисто у ОСОБА_7 , а тому як неправомірна вигода можуть бути конфісковані".

З урахуванням чого, слідчий суддя вважає, що прокурором не конкретизовано мету та підстави накладення арешту на означене майно, а цитування ст. 170 КПК України не може слугувати належним обгрунтуванням його необхідності.

У зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до переконання про те, що недоліки, зазначені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 були проігноровані та не були усунуті стороною обвинувачення, а дане клопотання є ідентичним клопотанню, яке в минулий раз було повернуто для усунення недоліків.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що 28.08.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси вказане клопотання вже поверталося прокурору для усунення недоліків, а тому наразі таке клопотання повертається прокурору повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1