печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_11 ,

перекладача - ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001396 від 30.07.2025 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не адвоката, не депутата, раніше не судимого: обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000712 від 30.03.2025 за ч. 1 ст. 185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Азербайджану, громадянина Азербайджану, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, непрацюючого, не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження за № 0001396 від 30.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що строк застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження обвинуваченим запобіжних заходів, наразі не змінилися. Метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покладених на них процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на малолітню потерпілу, їх законних представників та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто в межах вказаного кримінального провадження продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку прокурора, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити завдання кримінального провадження. Таким чином, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам прокурор вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів.

У підготовчому судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали вказані клопотанні, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заперечив про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що клопотання не обґрунтоване, ризики недоведені, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , заперечили про продовження строку тримання під вартою посилаючись на те, що клопотання не обґрунтоване, ризики недоведені, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт або визначити обвинуваченому розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши позиції учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З клопотання та додатків нього, обвинувального акту, вбачається, що 31.07.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

01.08.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.09.2025, без визначення застави.

23.09.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 29.10.2025, без визначення застави.

31.07.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

01.08.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.09.2025, без визначення застави.

23.09.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 29.10.2025, без визначення застави.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_5 вчинити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, які не зменшились з часу обрання запобіжного заходу.

Оцінюючи існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_6 вчинити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, які не зменшились з часу обрання запобіжного заходу.

Так, надаючи оцінку наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людину, згідно якої ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Оцінюючи наявність існування ризику можливих спроб обвинувачених впливати на потерпілу та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), суд приходить до висновку, що вказаний ризик доведений у достатній мірі, адже, потерпіла та певні кількість свідків, покази яких з огляду на вимоги ч. 1 ст. 23 КПК України, мають бути отримані безпосередньо судом, ще не допитані.

Так, що перебуваючи на волі обвинувачені будуть матимуть можливість незаконно впливати на малолітню потерпілу з метою ненадання показань, які мають важливе значення для викриття всіх обставин кримінального правопорушення, або викривлення інформації на їх користь, а також можуть здійснювати вплив й на законних представників малолітньої потерпілої, шляхом умовлянь, прохання та маніпуляцій або підкупу з метою не надання показань. Також, перебуваючи на волі обвинувачені можуть здійснювати вплив й на свідків у кримінальному провадженні шляхом навіювання, прохання, обіцянок винагороди тощо. Незаконний вплив на малолітню потерпілу, її законних представників та свідків матиме негативні наслідки для подальшого судового розгляду та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності.

Також, на даний час існують ризики, що обвинувачені можуть знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, враховуючи стадію судового провадження, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти встановленим ризикам, які не зменшились з часу обрання та продовження запобіжного заходу.

Також суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, враховуючи стадію судового провадження, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти встановленим ризикам, які не зменшились з часу обрання та продовження запобіжного заходу.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд, оцінюючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його соціальні зв`язки вік та стан здоров`я, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, оцінюючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його соціальні зв`язки вік та стан здоров`я, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, суд при продовженні застосування до обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачає підстав для визначення щодо них застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 315, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити у кримінальному провадженні № 0001396 від 30.07.2025 строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 25 грудня 2025 року.

При продовженні строку тримання під вартою розмір застави не визначати.

Продовжувати утримувати обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Продовжити у кримінальному провадженні № 0001396 від 30.07.2025 строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто до 25 грудня 2025 року.

При продовженні строку тримання під вартою розмір застави не визначати.

Продовжувати утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1