У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ознайомившись зі змістом скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невиконанні ухвал слідчого судді,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невиконанні ухвал слідчого судді.

Як зазначає ОСОБА_2 12.06.2025 нею було подано до Голосіївського УП ГУ НП про вчинення кримінального правопорушення, щодо незаконних дій співвласника ОСОБА_3 . 24.07.2025 року відомості було внесено до ЄРДР. Ухвалами слідчого судді від 26.08.2025 р, 16.10.2025 р. зобов?язано слідчого негайно розглянути питання про визнання ОСОБА_2 потерпілою та винести відповідну постанову, постанова винесена 31.10.2025 року, а копію постанови отримано 25.11.2025 року, тобто з порушенням термінів у десятки разів. Заявник вказує, що ухвали слідчого судді від 26.08.2025 та 16.10.2025 не виконані. 17.11.2025 заявниця звернулась до Київської міської прокуратури щодо невиконання ухвали суду. 02.12.2025 року отримала відповідь, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Натомість слідчий умисно, протягом трьох місяців, ігнорує судові рішення, чим на думку заявника, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення, вчинене службовою особою).

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 05.12.2025 року для розгляду скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Положенням ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Таким чином, кримінально-процесуальним законом України не передбачено можливості оскарження особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, бездіяльності слідчого та/або прокурора, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді, постановленої під час досудового розслідування.

Разом із цим, вбачається необхідним звернути увагу скаржника на те, що принцип обов`язковості судових рішень закріплений ст. 14 Конституції України, а також ст. 533 КПК України, а невиконання судових рішень, які набрали законної сили та підлягають безумовному виконанню на всій території України та всіма учасниками кримінального провадження, може стати підставою для звернення до органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений положенням ч. 1 ст. 303 КПК України, є вичерпним, а скарга подана до суду на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 310, 392, 393, 395, 532-534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невиконанні ухвал слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її постановлення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1