н.п 1-кп/766/2430/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції).,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000355 від 14.02.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Миколаїв, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, не одруженого, з середньою освітою, утриманців не маючого,

раніше неодноразово судимого, останній раз 11.03.2024 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 2 ст. 360 КК України-

в с т а н о в и в:

Історія провадження:

За обвинувальним актом прокурором висунуто ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні таких кримінальних правопорушень:

1)у період з 03 по 04 лютого 2023 року вчинення кримінального правопорушення, що стосується крадіжки кабелів, за правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст. 185 КК України, а саме: викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше примішення, вчинене в умовах воєнного стану.

В цей же період вчинення кримінального правопорушення, що стосується пошкодження телекомунікаційних мереж, за правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 360 КК України, тобто умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

2)У період 24.02.2023 року вчинення кримінального правопорушення, що стосується крадіжки кабелів, за правовою кваліфікацією передбаченою ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

В цей же період вчинення кримінального правопорушення, що стосується пошкодження телекомунікаційних мереж, за ч.2 ст. 360 КК України, тобто умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно.

3)У період 23.03.2023 року вчинення кримінального правопорушення, що стосується крадіжки кабелів за правовою кваліфікацією передбаченою ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

В цей же період вчинення кримінального правопорушення, що стосується пошкодження телекомунікаційних мереж, за ч.2 ст. 360 КК України, тобто умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно.

4) У період 07.09.2023 року вчинення кримінального правопорушення, що стосується крадіжки мобільного телефону, за правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

18.12.2023 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000355 від 14.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.4 ст. 185, ч.ч.1,2 ст. 360 КК україни.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 для розгляду кримінального провадження визначено суддю Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 .

Ухвалою Суду від 18.12.2024 року по вказаній справі було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Суду від 29.01.2024 року по справі за обвинуваченням ОСОБА_4 було призначено до судового розгляду.

05.09.2024 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за епізодом від 07.09.2023 року (що стосується крадіжки мобільного телефону) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 с. 185 КК України було закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у звязку з втратою чинности закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

01.09.2025 року під час судового розгляду суд у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому право на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за епізодом, що стосується крадіжки кабелів, що мало місце 24.02.2023 року у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, однак обвинувачений ОСОБА_4 проти такого звільнення заперечував.

У зв`язку з цим, в силу вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводився в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі

і визнане судом недоведеним:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, у період часу з 3 по 4 лютого 2023 року, о 23:00 год, таємно, маючи прямий умисел, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зняв кришки люків кабельної каналізації розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Бучми, 14 та м. Херсон, вул Некрасова, 79, після чого проник всередину та звідти за допомогою пилки зрізав кабель «ТПП 100х2х0,4» довжиною 675 метрів, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 02.11.2023 № СЕ-19/122-23/3945-ТВ складає 41349,34 грн., та «ТПП 200х2х0,4» довжиною 675 метрів, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 02.11.2023 № СЕ-19/122-23/3945-ТВ складає 82698,68 грн., після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 124048, 02 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, у період часу з 3 по 4 лютого 2023 року, о 23:00 год, ОСОБА_4 , таємно, маючи прямий умисел, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зняв кришки люків кабельної каналізації розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Бучми, 14 та м. Херсон, вул. Некрасова, 79, після чого проник всередину та звідти за допомогою пилки зрізав кабель «ТПП 100х2х0,4» довжиною 675 метрів, та «ТПП 200х2х0,4» довжиною 675 метрів, після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд та здійснив пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг для абонентів на території м. Херсон.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.360 КК України, тобто умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Також, 23.03.2023 року, приблизно о 22:30 год, ОСОБА_4 , таємно, повторно, маючи прямий умисел, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зняв кришки люків кабельної каналізації розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Полковника Кедровського, 12 та АДРЕСА_2 , після чого проник всередину та звідти за допомогою пилки зрізав кабель «ТПП 200х2х0,4» довжиною 95 метрів, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 03.11.2023 № СЕ-19/122-23/3946-ТВ складає 28727,05 грн., після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 28727,05 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 23.03.2023 року, приблизно о 22:30 год, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таємно, повторно, маючи прямий умисел, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зняв кришки люків кабельної каналізації розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , після чого проник всередину та звідти за допомогою пилки зрізав кабель «ТПП 200х2х0,4» довжиною 95 метрів, після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, та здійснив пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг для абонентів на території м. Херсон.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.360 КК України, тобто умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно.

Позиції сторін кримінального провадження під час судового розгляду

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та цивільний позов не визнав, заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Дав показання про те, що з 2022 році до травня 2023 року він весь час проживав в м. Бериславі Херсонської області. Місце його проживання було: АДРЕСА_3 в Пункті незламності, де він жив та працював, топив котел в зимовий період. Виїхати з м. Берислав він не міг, оскільки в нього не було документів та грошей. У зв`язку з цим він звертався до райвідділу за отриманням документів, а також стояв в черзі на евакуацію. В травні місяці 2023 року його вивезли волонтери до м. Миколаїва, де він проживав при церковному фонді ще тижні 2-3, а потім його вивезли до м. Херсона. В період, зазначений в обвинувальному акті він не міг скоїти зазначені правопорушення, оскільки його не було в цей час в м. Херсоні. На досудовому слідстві він давав визнавальні покази, оскільки його про це попросили працівники поліції, вказуючи, що в нього все одно є вже одне провадження за ст. 185 ч.4 КК України щодо крадіжки мобільного телефону.

Прокурор під час судового розгляду вважав, що обставини, інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення під час судового розгляду знайшли своє підтвердження, просив визнати його винним, та призначити покарання за ст. 185 ч.4 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі, та ст. 360 ч.1 КК України -1 рік обмеження волі, за ст. 360 ч.2 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш тяжкого покарання призначити 5 років 6 місяців позбавлення волі, та за ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання за цим вироком менш суворого за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2024 року за ст. 185 ч.2 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі. Кримінальне провадження за епізодом крадіжки кабелів від 24.02.2023 року за ст. 185 ч.4 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність такого діяння.

Захисник в судових дебатах просила ухвалити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію зазначила, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обвинувачення не підтверджують, що вказані кримінальні правопорушення були вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 . Дати вчинення злочинів, зазначені в заявах потерпілого, охоплюють великий проміжок часу, коли крадіжки могли бути вчинені, однак в обвинувальних актах зазначені конкретні дати вчинення злочинів. Великий розмір та вага викрадених кабелів за першим епізодом «ТПП 100х2х0,4», та «ТПП 200х2х0,4» довжиною 675 м. кожній, складає приблизно 1 тони ваги, а за третім епізодом «ТПП 200х2х0,4», довжиною 95 метрів, становить приблизно 100 кг. (відповідно до наданої стороною захисту інформації з Інтернету), що викликає обґрунтований сумнів в можливості здійснення крадіжки однією особою з одного місця за один раз. Допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не викликають довіри, оскільки вони є особами, які самі неодноразово були притягнуті до адміністративної відповідальності. Слідчий експеримент, проведений з ОСОБА_4 є недопустимим доказом, оскільки проведений з численними порушеннями норм законодавства. Так, він був проведений з ОСОБА_4 як з підозрюваною особою в межах іншого кримінального провадження за фактом крадіжки мобільного телефону, та в той час, коли йому ще не була оголошена підозра за фактом крадіжки кабелів. Фактично цей слідчий експеримент не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, оскільки залишилось не з`ясованим яким чином ОСОБА_4 здійснював крадіжки, та чи був він взагалі спроможній, один, самостійно, вчинити крадіжки цих кабелів, враховуючи вагу викрадених кабелів. Крім того, під час слідчого експерименту ОСОБА_4 не було роз`яснено право на захист та право відмовитись давати покази щодо себе. Протоколи впізнання зі свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є недопустими доказами, оскільки були проведені з порушенням порядку, передбаченого законом, так як вказаним особам спочатку була показана одна фотокартка ОСОБА_4 перед проведенням безпосередньо впізнання, де їм вже показували декілька фотокарток, серед яких був ОСОБА_4 .

Докази сторони обвинувачення, якими обґрунтовано обвинувачення:

На підтвердження висунутого ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, прокурором надано наступні докази:

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 від 14.02.2023 року, з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_9 були внесені дані щодо крадіжки 675 м. кабелю за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова 79 в період часу з березня 2022 по 10.02.2023 року;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.02.2023 року ОСОБА_9 про вчинення невідомими особами в період часу з березня 2022 по 10.02.2023 року крадіжки 675 м. кабелю за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова 79 ;

- заява про вчинення кримінального правопорушення ХФ АТ Укртелеком від 10.02.2023 року про внесення до ЄРДР відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України (крадіжка) та ст. 360 КК України (умисне пошкодження лінії звязку);

- акт встановлення викрадення, знищення або пошкодження ЛКС від 10.02.2023 року, здійсненого комісію ХФ АТ УКртелеком, згідно з яким було оглянуто та встановлено викрадення кабелю лінії за адресою: № 53-2 (вул. Бучми 14) - № 53 - 665 (вул. Некрасова 79), а саме 675 м. кабелю;

- протокол огляду місця події від 13.02.2023 року з фототаблицями, яким було оглянуто відкрита ділянка місцевості, що розташоваа неподолік будинку по вул. Некрасова 79. В протоколі вказано, що при огляді колодязя встановлено що в ньому є телекомунікаційний колектор, в якому мають місце пошкодження у вигляді відрізу кабелів. Також при огляді був здійснений контрольний зріз місць обрізів;

- лист ПАТ Укртелекома - відповідь № 65-А000-144 від 15.11.2023 року, згідно з яким внаслідок пошкодження телекомунікаційної мережі на кабельних лініях звязку Некрасова, 79, виявленої 10.02.2023 року, спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг а саме: 38 абонентів телефонії, 40 абонентів інтеренету. Станом на 15.11.2023 року лінії звязку не відновлені;

- протокол огляду від 18.10.2023 року з фототаблицями, згідно з яким слідчим було оглянуто два відрізки кабелю ТПП 100х2х0,4 та ТПП 200х2х0,4, встановлено, що відрізки мають сліди зрізу у вигляді надірваного покриття (чорної обмотки), після чого кабелі було поміщено в сейф - пакет RIC2055564;

- протокол огляду від 27.10.2023 року з фототаблицями, згідно з яким слідчим в присутності понятих було оглянуто територія приміщення за адресою: м.Херсон, перехрестя вул. Сенявіна та 49 Гвардійської Дивізії, та встановлено, що на території приміщення знаходяться касета обмотки кабелів чорного кольору та алюмінієвої обмотки, які були оглянути, вилучені та упаковані в сейф-пакети;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.11.2023 року, згідно з яким свідок ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, який приблизно 7-8 лютого 2023 року продав йому кабелі;

- висновок експерта від 02.11.2023 року за № СЕ-19/122-23/3945-ТВ, згідно з яким ринкова вартість кабелю звязку тип (марки) ТПП 100х2х04, виробництва Одескабель, довжиноюю 675 метрів, який має сліди експлуатації у вигляді потертостей на обмтоці кабелю, в експлуатації з 14.12.1998 року, був придатний для експлуатації на момент скоєння крадіжки, станом на період часу з 01.02.2023 по 10.02.2023 могла становити 41349,34 грн. Ринкова вартість кабелю звязку тип (марки) ТПП 200х2х04, виробництва Одескабель, довжиноюю 675 метрів, який має сліди експлуатації у вигляді потертостей на обмотці кабелю, в експлуатації з 14.12.1998 року, був придатний для експлуатації на момент скоєння крадіжки, станом на період часу з 01.02.2023 по 10.02.2023 могла становити 82698,68 грн.;

- висновок експерта від 06.11.2023 року № СЕ-19/122-23/3994-ТР, згідно з яким сліди відділення на обох торцях фрагменту кабелю довжиною 220 мм., вилученого 13.02.2023 року в ході огляду місця події, за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова 79, є слідами розпилу, які утворені інструментом, що має робочу поверхню у вигляді зубців (полотно ножівки ручної для різання металу, полотно лобзика, пилки, ніж із пилкоподібним лезом тощо) внаслідок його інструменту прямолінійно-поступального переміщення в момент слідоутворення і при його розташуванні під деяким фронтальним кутом до слідосприймаючої поверхні. Сліди відділення на одному з торців фрагменту кабелю довжиною 110 мм, вилученого 13.02.2023 року в ході огляду місця події за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова 79 є слідами розпилу, які утворені інструментом, що має робочу поверхню у вигляді зубців (полотно ножівки ручної для різання металу, полотно лобзика, пилки, ніж із пилкоподібним лезом тощо) внаслідок його (інструменту) прямолінійно-поступального переміщення в момент слідоутворення і при його розташувані під деяким фронтальним кутом до слідосприймачої поверхні. Сліди відділення на другому з торців фрагменту кабелю довжиною 110 мм, вилученого 13.02.2023 року в ході огляду місця події, за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 79, є слідами розрізу, які утворені інструментом, що має один робочий елемент з ріжучою кромкою (наприклад, ніж, канцелярський ніж, скальпель тощо) внаслідок його (інструменту) прямолінійно-поступального переміщення в момент слідоутворення.;

- постанова про визнання речовим доказом від 17.11.2023 року, якою два фрагменти кабелю зв`язку та первинне упакування було визнано речовим доказом та поміщено в пакет № 5822955;

-постанова про визнання речовим доказом від 27.10.2023 року в кримінальному провадженні № 0000355 від 14.02.2023, якою алюмінієву обмотку кабелю зв`язку було визнано речовим доказом та поміщено в пакет № RIC2055547, та два фрагменти обмотки чорного кольору, яку упаковано в сей пакет PSP 3279376;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001608 від 28.07.2023 року, з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_10 були внесені дані щодо крадіжки 24.07.2023 року невідомою особою 95 м. кабелю марки ТПП 200/2/0,4 з телефонних колодязів № 53-1199, 53638 ;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.07.2023 року ОСОБА_10 про вчинення невідомими особами 24.07.2023 року крадіжки 95 м. кабелю марки ТПП 200/2/0,4 з телефонних колодязів № 53-1199, 53638 ;

- протокол огляду місця події від 28.07.2023 року з фототаблицями, здійсненим слідчим СВ ВП № 2 (м. Кропивницький) КРУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 без присутності понятих у відповідності до ст. 615 КПК України, та за участю експерта ОСОБА_10 згідно з яким яким було оглянуто телефонний колодязь під № 53-1199, який розташований біля під`їзду № 9 по вул. Полковника Кедровського 12 а, під час огляду колодязя було виявлено пошкодження кабелю зв`язку марки ТПП 200х2х0,4. також було оглянуто колодязь під № 53-638, який розташований біля під`їзду № 1 за адресою: м. Херсон, вул. Полковника Кедровського, 12 а, в якому встановлено пошкодження та відсутність кабелю ТПП 200х2х0,4;

- заява про вчинення кримінального правопорушення ХФ АТ Укртелеком від 28.07.2023 року про внесення до ЄРДР відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України (крадіжка) та ст. 360 КК України (умисне пошкодження лінії зв`язку) у звязку з виявленням 28.07.2023 року при обстеженні траси крадіжку кабелів ТПП 200х2х0,4, довжиною 95 м. по вул. П.Кедровського №№12 та 12а;

- акт встановлення викрадення, знищення або пошкодження ЛКС від 28.07.2023 року, здійсненого комісію ХФ АТ Укртелеком, згідно з яким 28.07.2023 року було оглянуто та встановлено викрадення кабелю лінії за адресою: № 53-1199 (вул. Кедровського 12) - № 53 - 638 (вул. Кедровського 12 а), а саме 95 м. кабелю типу ТПП 200х2х0,4;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.11.2023 року з фототаблицями, згідно з яким свідок ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 як особу який приблизно 23.03.2023 року продав йому дроти ;

- висновок експерта від 03.11.2023 року за № СЕ-19/122-23/3946- ТВ, згідно з яким ринкова вартість викраденого майна, а саме кабелю зв`язку тип (марка) ТПП 200х2х0,4, виробництва Одескабель, довжиною 95 метрів, який має сліди експлуатації у вигляді потертостей на обмотці кабелю, в експлуатації з 31.01.2008 був придатний для експлуатації на момент скоєння крадіжки, станом на 23.03.2023 рік могла становити 28727,0 грн.;

- лист ПАТ Укртелекома - відповідь № 65-А000-145 від 15.11.2023 року по кримінальному повадженню ЄРДР № 0001608, згідно з яким внаслідок пошкодження телекомунікаційної мережі на кабельних лініях зв`язку, розташованої за адресою: м.Херсон (53-1199) вул.Полковника Кедровського, 12 (53-638), АДРЕСА_2 , виявленої 28.07.2023 року, спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, а саме: 9 абонентів телефонії, 4 абонентів інтернету. Станом на 15.11.2023 року лінії зв`язку не відновлені;

- протокол слідчого експерименту від 26.10.2023 року, здійсненого в рамках кримінального провадження за № 0001906 від 08.09.2023 року (за фактом крадіжки мобільного телефону), здійсненого слідчим ОСОБА_12 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , та в присутності понятих, з використанням відеокамери. В протоколі вказано, що під час слідчого експерименту підозрюваному ОСОБА_4 було запропоновано добровільно продемонструвати події, які відбулися під час вчинення крадіжки мобільного телефону 07.09.2023 року. В подальшому підозрюваний ОСОБА_4 показав та розказав обставини скоєння ним крадіжки мобільного телефону. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що слідчий під час слідчого експерименту, запитує ОСОБА_4 : Ви нічого більше не скоювали?, на що ОСОБА_4 відповів: є ще кабеля. Слідчий запитав ОСОБА_4 , чи бажаєте він показати місце де скоювали крадіжку кабелів, на що ОСОБА_13 погодився. Після чого запис декілька разів переривався. Після відновлення запису слідчий зазначав, що вони під`їхали на місце, яке вказував підозрюваний ОСОБА_4 де були скоєнні крадіжки кабелів. При цьому ОСОБА_4 казав, що він не місцевий, пам`ятає, що це було в 1 день, приблизно в середині лютого 2023 року, та вказував на 2 місця, а саме люки: за адресою: АДРЕСА_4 , та розповідав обставини, як та де він проникав до каналізаційних люків, з яких вчиняв крадіжку кабелів. На запитання слідчого, чи нічого він більше не вчиняв, ОСОБА_4 відповів, що ні, лише потім випалював кабеля, та може показати місце. Запис знов переривається, після відновлення ОСОБА_4 показує нове місце де він також вчиняв крадіжку кабелів. Потім він також показав недобудовану будівлю по вул. Сенявіна, де, він зазначив, що здійснював випал кабелю;

- протокол огляду від 13.12.2023 року з фототаблицями, в ході якого був оглянутий колодязь, на відкритій ділянці місцевості за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова 83. В ході огляду колодязя встановлено, що один кабель звязку відрізаний. Також був оглянутий інший колодязь за адресою: АДРЕСА_5 , де також виявлено декілька відрізків кабелів зв`язку.

- постанова Херсонської окружної прокуратури від 01.12.2023 року, якою матеріали кримінального провадження № 0000355 від 14.02.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, № 0001608 від 28.07.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, № 0001906 від 08.09.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, № 0001963 від 21.09.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України були об`єднані в одне провадження, під загальним номером № 0000355;

- постанова Херсонської окружної прокуратури від 02.12.2023 року, якою матеріали кримінального провадження № 0000355 від 14.02.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, № 0001608 від 28.07.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, № 0001906 від 08.09.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, № 0001963 від 21.09.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, № 0002294 від 02.12.2023 року за ч.2 ст. 360 КК України, № 0002295 від 02.12.2023 року за ч.2 ст. 360 КК України, та за № 0002296 від 02.12.2023 року за ч.1 ст. 360 КК України були об`єднані в одне провадження, під загальним номером № 0000355;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002295 від 02.12.2023 року вбачається, що на підставі самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення, були внесені відомості за кваліфікацією, передбаченою ч.2 ст. 360 КК України за фактом пошкодження мереж, що спричинило припинення зв`язку для абонентів;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002296 від 02.12.2023 року вбачається, що на підставі самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення, були внесені відомості за кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 360 КК України за фактом пошкодження мереж, що спричинило припинення зв`язку для абонентів;

Докази сторони захисту:

Стороною захисту під судового засіданні були надані наступні письмові докази, на спростування доводів сторони обвинувачення:

- довідка Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 07.04.2023 року, видана ст. ДОП СП Бериславського РВП в Херсонській області ОСОБА_14 з зображенням обвинуваченого ОСОБА_4 на ньому, в якому зазначено, що останній (повні анкетні дані) проживає на території м. Берислав Херсонської області за адресою: АДРЕСА_3 , та що він не має паспорта громадянина України;

-талон-повідомлення єдиного обліку № 177 про прийняття зави (повідомлення) про кримінальне правопорушення про те, що 04.01.2023 року о 14.37 год. надійшла заява до РУ про те, що в січні 2022 року заявник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні залізничного вокзалу в м. Херсоні, втратив паспорт громадянина України на своє ім`я. Заява була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України (журнал єдиного обліку Бориславський районний відділ поліції ГУНП в Херсонській області за № 177 11.01.2023 року);

- виписка - роздруківка з інтернету технічних характеристик ТПП 100х2х0,4, ТПП 200х2х0,4;

- довідка правила відображення інформації по справах, що перебували на розгляді в Херсонському міському суді Херсонської області щодо свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 .

Показання свідків сторін :

У порядку, встановленому ст. 352 КПК України, судом були допитані свідки сторін обвинувачення, які повідомили про наступне:

Свідок ОСОБА_6 повідомив в судовому засіданні, що бачив ОСОБА_4 один раз, коли той приносив йому опалену мідь для продажу. Коли це було точно не пам`ятає, приблизно січень-лютий 2023 року. Зазначив, що він працює охоронцем на підприємстві в місці, де раніше був пункт прийому металу. Приблизно в січні-лютому 2023 року до його роботи прийшов ОСОБА_4 зі спортивною сумкою, в якій була опалена мідь, вагою приблизно 13 кг. Також зазначив, що після цього до нього додому приїжджали працівники поліції та показували 1 фотокартку ОСОБА_4 та зазначали, що ця особа вказувала на нього, як на особу, яка займається скупкою міді. Вже після цього його викликали працівники поліції в райвідділ, де з ним проводилось впізнання за фотокартками, під час якого йому було надано 4 фотокартки, серед яких він впізнав ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_16 повідомив в судовому засіданні, що був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час проведення слідчого експерименту. Під час слідчого експерименту чоловік добровільно показував та розповідав як вкрав мобільний телефон з лавки, потім цей чоловік добровільно показував місця, де він здійснював крадіжки кабелів. При цьому вони їздили до різних місць в різні райони міста на різних автомобілях. Він разом з іншим понятим та працівниками поліції їхали на одній машині, а підозрюваний з поліцейським на іншій.

Аналогічні пояснення надав в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 .

Оцінка показів свідків обвинувачення:

Статтєю 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Жодний з допитаних в судовому засіданні свідків не підтверджував прямо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, крадіжок кабелів в конкретні зазначені в обвинувальному акті дати та місці, а саме: в період часу з 03 по 4 лютого 2023 за адресою: м. Херсон, вул. Бучми, 14 та м. Херсон, вул Некрасова, 79, та 23.03.2023 року за адресою: м. Херсон, вул. Полковника Кедровського, 12 та вул. Полковника Кедровського, 12а, про що зазначено в обвинувальному акті.

Свідок ОСОБА_6 також не пам`ятає точно дату, коли ОСОБА_4 приходив нього для збуту металу, вказуючи, що це міг бути лютий 2023 року. Вказані свідчення не підтверджують прямо факту здійснення крадіжок обвинуваченим кабелів в дати та у місцях, зазначених в обвинувальному акті. Тобто, вони не є достовірним доказом беззаперечно доведеної винуватості ОСОБА_4 у вчиненні епізодів крадіжок саме майна ПАТ «Укртелеком» та саме в період часу з 03 по 4 лютого 2023, та 23.03.2023 року, про що зазначено в обвинувальному акті.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_6 суд виходить з того, що сам по собі продаж металевого дроту обвинуваченим ОСОБА_4 не свідчить про його причетність до скоєння кримінального правопорушення, так як продаж речей не може безпосередньо вказувати на крадіжку чи заволодіння такими речами в незаконний спосіб.

Оцінюючи досліджений судом обсяг доказів, наданий стороною обвинувачення на обґрунтування вини ОСОБА_4 , суд звертає увагу на наступне:

Щодо протоколу слідчого експерименту:

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Метою слідчого експерименту за змістом ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Саме з метою перевірки і уточнення відомостей прокурор, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Фактично йдеться про випадки, за яких необхідне експериментальне відтворення моделі об`єктивної реальності для того, щоби переконатись у ймовірності версії, побудованої на вже наявних відомостях. Отже на момент проведення слідчого експерименту такі відомості вже мають бути наявними й КПК передбачає низку шляхів їх здобуття. Ключовим серед таких є проведення допиту, адже метою останнього якраз і є отримання відомостей, що мають значення для кримінального провадження. Обидві процедури (допит та слідчий експеримент) тісно пов`язані й обидві оперують категорією відомостей. Відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження, за змістом ч. 1 ст. 95 КПК України є показаннями. Незважаючи на те, що показаннями вважаються як відомості отримані в ході допиту на досудовому розслідуванні прокурором або слідчим так і відомості отримані в ході судового розгляду, лише останні мають доказову силу для суду. Отже фактично маємо двоетапну процедуру формування показань, на яких суд може обґрунтовувати свої висновки: 1) отримання відомостей на досудовому розслідуванні (шляхом допиту слідчим або прокурором під час досудового розслідування) та 2) їх безпосереднє сприйняття судом в ході судового розгляду або слідчим суддею під час досудового розслідування.

В проміжку між цими двома етапами факультативно може мати місце допоміжний етап перевірки та уточнення отриманих в ході допиту відомостей (шляхом проведення слідчого експерименту). Відправною точкою в цьому випадку буде первинна інформація відомості, отримані в ході допиту, проведеного слідчим або прокурором на досудовому розслідуванні.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.

До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Разом з тим, як вбачається з переглянутого відео, при проведенні слідчого експерименту 26.10.2023 року слідчий не зазначає, які саме відомості підлягають перевірці і уточненню при проведенні слідчого експерименту, а натомість вказує, що слідчий експеримент проводиться в межах кримінального провадження за № 001906 від 08.09.2023 року (за фактом крадіжки мобільного телефону).

Під час проведення слідчого експерименту, на питання слідчого Чи не здійснили Ви ще що-небудь?, ОСОБА_4 відповів: так, в мене кабелі ще є. Після цього слідчий спитав: Чи бажаєте Ви показати місця де Ви здійснили крадіжки кабелів?, на що ОСОБА_4 відповів: так.

Тобто, виходячи зі змісту протоколу слідчого експерименту та переглянутого відеозапису до нього, ОСОБА_4 під час здійснення з ним цієї слідчої дії не був підозрюваним за кримінальними провадженнями щодо крадіжки кабелів, не допитувався в якості підозрюваного, ніяких прав йому з цього приводу як підозрюваному не роз`яснювалось, в тому числі права, передбаченого ст. 63 Конституції України.

Лише 01.12.2023 року прокурором було винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження, якою було об`єднано матеріали кримінального провадження щодо крадіжки мобільного телефону від 08.09.2023 року за № 001906 від 08.09.2023 року, з іншими кримінальними провадженнями за фактом крадіжок кабелів за ч.4 ст. 185 КК України за № 00000355, від 14.02.2023, № 0001608 від 28.07.2023, та № 0001963 від 21.09.2023 року.

Повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, куди ввійшли епізоди за фактами крадіжок кабелів, було оголошено йому лише 05.12.2023 року відповідно до постанови про нову підозру. До цього часу кримінальні провадження були самостійними, в них ОСОБА_4 підозра пред`явлена не була, а тому він міг перебувати лише в статусі свідка.

За таких обставин проведення з ОСОБА_4 слідчого експерименту за фактом крадіжки кабелів, могло бути здійснено лише в якості свідка, оскільки оголошення підозри йому за епізодами кримінальних проваджень щодо крадіжок кабелів було здійснено ОСОБА_4 лише 05.12.2023 року.

Згідно з вимогами ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 87 КПК недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи, що протокол слідчого експерименту від 26.10.2023 був проведений з ОСОБА_4 без пред`явлення йому підозри за епізодом крадіжки кабелів, а тому під час його проведення він перебував у статусі свідка, і лише в подальшому 05.12.2023 року він набув статус підозрюваного по справі, вказаний доказ є недопустим в силу п.1 ч.3 ст. 87 КПК.

Одночасно, проведення вказаної слідчої дії було здійснено без будь-якого з`ясування, уточнення та належного фіксування обставин, які мають безумовне значення для кримінального провадження. Так ОСОБА_4 лише говорить як і показує рукою на місця де він проникав до люків та здійснював крадіжку кабелів, при цьому не здійснювалось відкриття кабельних люків, не відображено даних за допомогою чого він здійснював крадіжку кабелів, яким чином він зрізав кабелі, як він їх виносив та чи міг він їх фізично винести за 1 раз , враховуючи великій розмір та велику вагу викрадених кабелів, яка навіть з одного місця по 675 метрів двох видів кабелю, становить приблизно 1 тонну ваги. Тобто, цим слідчим експериментом ані відтворення обстановки, тим більше будь-яких дослідів чи випробувань проведено не було.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеного у справі № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19), проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України.

Як випливає з протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього, ОСОБА_4 фактично здійснив проголошення зізнання у вчиненні кримінальних правопорушень, а достатніх ознак відтворення його дій процесуальний документ не містить, що в силу ч.4 ст. 95 КПК України та з врахуванням висновку Верховного Суду не може бути доказом по справі.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для проведення, зокрема, слідчого експерименту. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення слідчої дії.

Як встановлено з дослідженого відеозапису слідчого експерименту, відеозапис неодноразово переривався задля проходження (проїзду) на інше місце вчинення кримінального правопорушення. При цьому хто саме направляв та проводив до місця вчинення злочинів, ця слідча дія не відтворює. Кожний відрізок слідчої дії розпочинався з того, що слідчий вказував, що учасники процесу прибули на місце яке вказав підозрюваний.

Під час допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були понятими при проведенні цієї слідчої дії, останні підтверджували, що зазначена слідча дія відбувалась не безперервно, переривалась для того щоб прибути на місце, до якого вони добирались на двох різних машинах: поняті в одній машині, а обвинувачений з поліцейськими в - іншій. Зазначені покази не виключають версію обвинуваченого, що місце знаходження люків, де було здійснено крадіжку кабелів, йому перед цим показував та розповідав слідчий.

Інформація щодо місця проведення слідчого експерименту від 26.10.2023 року, зазначена у протоколі слідчої дії, не відповідає процедурі відтворення дій, обстановки, обставин події за участю ОСОБА_4 , зафіксованій на оптичному диску, згідно з якою експеримент було проведено за чотирьмя різними локаціями: в різних районах міста Херсона, однак в протоколі слідчого експерименту зазначено: м.Херсон, просп. Ушакова, а тому вбачається порушенням приписів статей 104 -107 КПК.

Суд приходить до висновку, що викладені вище обставини свідчать про недотримання належної правової процедури проведення слідчого експерименту і процесуальних гарантій, та наявність обґрунтованих сумнівів щодо правомірного отримання відомостей від ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту за його згодою.

Крім того, вказаний слідчий експеримент відбувався без участі захисника, при цьому ОСОБА_4 не було роз`яснено право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання відповідно до вимог ст. 63 Конституції України.

Практика ЄСПЛ наголошує на необхідності застосування процесуальних гарантій забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому та порядку (процедури) проведення слідчої (розшукової) дії, під час якої від особи отримуються відомості (права на справедливий суд, на захист, на мовчання і права не свідчити проти себе тощо).

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, процесуальним законом визначений обов`язок суду визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права, що у наслідку має визнання таких доказів недопустимими. Право відмовитися давати показання підсилене обов`язками бути про нього повідомленим, оскільки право мовчати і не свідчити проти самого себе вимагає не тільки того, щоб особу не примушували це робити, а й того, щоб її негайно і достатнім чином повідомили про це право; до того ж, існування цього обов`язку належить окремо виділити у контексті права не свідчити проти самого себе і права мовчати.

За таких обставин, вказаний доказ, крім того, було отримано з порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки особі не було роз`яснено право мовчати і не давати свідчення проти себе, та без присутності захисника, а тому відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.87 КПК України протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 є недопустимим доказом.

Таким чином, вказаний слідчий експеримент від 26.10.2023 року був здійснений в рамках іншого кримінального провадження (щодо крадіжки мобільного телефону №0001906), з обставин справи щодо кримінального провадження № 0000355 (за фактами крадіжками кабелів), які не мали жодного відношення до розслідуваної справи. Цей слідчий експеримент був проведений з ОСОБА_4 , який ніякого статусу в рамках кримінального провадження № 0000355 на той момент не мав, та відповідно міг бути лише свідком, де він в подальшому 05.12.2023 року був визнаний підозрюваним по справі. Окрім цього, слідчий експеримент не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, та не був проведений безперервно, оскільки запис його проведення неодноразово переривалась, а після відновлення запису слідчий зазначав, що на місце їх привів обвинувачений, що не було зафіксовано відеозаписом. Таким чином, 26.10.2023 року, в порушення вимог КПК України, з ОСОБА_18 був проведений слідчий експеримент як з підозрюваною особою, без фактично оголошення йому підозри, роз`яснення прав та обов`язків, надання адвокатської допомоги, та права не свідчити проти себе з порушенням належної процедури та дотриманням процесуальних прав. Вказані численні порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотними порушеннями права людини на захист, а за таких обставин вказаний слідчий експеримент є недопустимим доказом відповідно до вимог п.1 ч.3, п.4 ч.2 ст. 87, ч.4 ст. 95 КПК.

Отже, враховуючи викладене, вказаний слідчий експеримент був проведений з грубим порушенням ряда вимог Кримінально-процесуального закону, які є істотними порушеннями прав та свобод людини, гарантованими Конституцією та законами України, тому визнається судом недопустим, та не може бути прийнятий судом при оцінці доказів по справі.

Оцінка показів свідків - понятих, присутніх під час слідчого експерименту:

Що стосується показів понятихОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які приймали участь під час слідчого експерименту, та в судовому засіданні підтвердили, що були очевидцями того, як ОСОБА_4 надавав визнавальні покази щодо крадіжок кабелів, показував місця та розповідав про обставини скоєння кримінальних правопорушень, суд виходить, що ці покази свідків стосуються саме протоколу слідчого експерименту, визнаного судом недопустимим.

У постанові Великої палати від 13.11.2019 (справа №1-07/07) зазначено, що відповідно до сформованої практикою Європейського суду з прав людини доктрини про плоди отруєного дерева, якщо джерело доказів є недопустимим, усі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими самими.

З огляду на «доктрину плодів отруйного дерева», викладеній зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини «Гефген проти Німеччини», визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 101 КПК України, тому суд вважає необхідним визнати недопустимим доказом також покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вони ґрунтуються на доказі, який був визнаний судом недопустимим.

Що стосуються протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками:

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні зазначив, що спочатку до нього додому приїжджали працівники поліції та показували 1 фотокартку обвинуваченого ОСОБА_4 , та питали чи не здавав він йому кабеля, а потім в райвідділку з ним проводилось впізнання ОСОБА_4 за фотокартками, коли йому показали вже 4 фотокартки разом. При цьому свідок вказував в судовому засіданні, що бачив ОСОБА_4 лише один раз, з ним особисто знайомий не був.

Оцінюючи вказані протоколи впізнання, суд враховує правила ч.1 ст. 228 КПК України, відповідно до яких перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнавати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Проте в ході впізнання особи по фотознімкам за участю свідка ОСОБА_6 03.11.2023 року встановлений ч.1,2 ст.228 КПК України порядок порушено, порушено таку заборону попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, і як встановлено з показань самого свідка в суді, перед впізнанням йому вдома показували одну фотокартку обвинуваченого, а у відділенні поліції пізніше було надано інші фотокартки, серед яких була фотокартка обвинуваченого.

Отже, фактичні дані в протоколах впізнання від 03.11.2023 року за участю свідка ОСОБА_6 , є недопустимими доказами, як такі що були отримані з порушенням порядку, передбаченого ч.1,2 ст. 228 КПК України.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Отже, для підтвердження винуватості особи необхідна сукупність доказів, у тому числі тих, які не викликають сумніву в їх правдивості та/або усувають вірогідність зацікавленості такої особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У справах « Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд з прав людини вирішив, що « суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи « поза будь-яким розумним сумнівом» і така « доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» ( пункт 150, пункт 253).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04.07.2018, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, проаналізувавші надані прокурором документи на підтвердження обвинувачення у вказаних епізодах, ані в сукупності, ані кожен окремо не містять доказів вини ОСОБА_4 у інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Аналізуючі пояснення свідка ОСОБА_6 суд враховує, що ОСОБА_4 ставиться у провину вчинення двох епізодів злочинних дій, спрямованих на заволодіння майном ПАТ «Укртелеком» - кабелю телефонного мідного марки ТПП 200x2x0,4 довжиною 675 метрів, ТПП 100х2х0,4 довжиною 675 метрів, та ТПП 200х2х0,4 м., довжиною 95 метрів. Оскільки ані той, ані інший тип кабелю не було знайдено та вилучено у свідка ОСОБА_6 , зробити висновок про те, який саме кабель (його довжина та кількість) збув ОСОБА_4 свідку ОСОБА_6 неможливо, а також неможливо і перевірити достовірність його пояснень, оскільки свідок наполягав на тому, що ОСОБА_4 приходив до нього лише один раз, а ОСОБА_4 ставиться у провину два епізоди аналогічних злочинів.

Таким чином, прямих доказів - свідків - очевидців вчинення крадіжок ОСОБА_4 кабелів у вказані в обвинувальному акті дати та адресою стороною обвинувачення не представлені, покази свідка ОСОБА_20 , який придбав металеві дроти у обвинуваченого не свідчить про причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, так як продаж речей не може безпосередньо вказувати на крадіжку чи заволодіння такими речами в незаконний спосіб. Тим більш, який саме металевий дрот, якого типу, довжину і кількість, був зданий обвинуваченим також не було встановлено органами обвинувачення.

Щодо решти доказів, наданих стороною обвинувачення, а саме протоколів огляду місця події, відповіді з ПАТ Укртелекому щодо пошкодження мереж, висновки експертиз, також заяв потерпілих та наданих ними документів, що стосуються підтвердження перебування на балансі викрадених речей і їх вартості, то суд дійшов висновку, що таких доказів не достатньо для того, щоб стверджувати поза розумним сумнівом, що саме обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому злочини.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що під час розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому злочини, враховуючи обставини, що були наведені вище і які були встановлені під час дослідження доказів.

Також суд погоджується з позицією сторони захисту, що розмір та вага викрадених кабелів ТПП 200x2x0,4 довжиною 675 метрів, ТПП 100х2х0,4 довжиною 675 метрів кожний, за першим епізодом становить 1350 метрів, що складає приблизно 1 тонну ваги (відповідно до інформації, наданої захисником з Інтернету), та за третім епізодом: «ТПП 200х2х0,4», довжиною 95 метрів складає приблизно 100 кг. ваги (відповідно до інформації, наданої захисником з Інтернету), що викликає обґрунтований сумнів в можливості здійснити крадіжку кабелів однією особою за один раз з одного місця в один день.

Вказаний сумнів не був спростований стороною обвинувачення.

Таким чином, підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що під час досудового розслідування не було дотримано вимог, встановлених ст.ст. 2, 3 КПК України в частині повноти проведення розслідування з метою доведення того, що інкриміновані ОСОБА_4 злочини вчинив саме він.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність прокурором винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України по епізодам від 04.02.2025, 23.03.2023 року, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів, які б в сукупності підтверджували винуватість обвинуваченого, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, що є підставою для ухвалення виправдувального вироку щодо ОСОБА_4 за цими епізодами.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі

і визнане судом доведеним

24.02.2023 року близько 23:00 год, ОСОБА_4 , таємно, повторно, маючи прямий умисел, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зняв кришки люків кабельної каналізації розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 83 та м. Херсон, вул. Некрасова, 79, після чого проник всередину та звідти за допомогою пилки зрізав кабель ОКЛБг-3-ДА12-2х4Е-0,40Ф3,5/0,30Н19-8/0 довжиною 90 метрів, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 07.12.2023 №6230/23 складає 2461,50 грн., після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 2461,50 грн.

Крім того, 24.02.2023 року, близько 23:00 год, ОСОБА_4 таємно, повторно, маючи прямий умисел, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зняв кришки люків кабельної каналізації розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 83 та м. Херсон, вул. Некрасова, 79, після чого проник всередину та звідти за допомогою пилки зрізав кабель ОКЛБг-3-ДА12-2х4Е-0,40Ф3,5/0,30Н19-8/0 довжиною 90 метрів, після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, та здійснив пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг для абонентів на території м. Херсон.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та цивільний позов не визнав, заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Дав показання про те, що з 2022 році до травня 2023 року він весь час проживав в м. Бериславі Херсонської області. Місце його проживання було: АДРЕСА_3 в Пункті незламності, де він жив та працював, топив котел в зимовий період. Виїхати з м. Берислав він не міг, оскільки в нього не було документів та грошей. У зв`язку з цим він звертався до райвідділу за отриманням документів, а також стояв в черзі на евакуацію. В травні місяці 2023 року його вивезли волонтери до м. Миколаїва, де він проживав при церковному фонді ще тижні 2-3, а потім його вивезли до м. Херсона. В період, зазначений в обвинувальному акті він не міг скоїти зазначені правопорушення, оскільки його не було в цей час в м. Херсоні. На досудовому слідстві він давав визнавальні покази, оскільки його про це попросили працівники поліції, вказуючи, що в нього все одно є вже одне провадження за ст. 185 ч.4 КК України щодо крадіжки мобільного телефону.

Незважаючи не невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 за вказаним епізодом (24.02.2023 року), вказаний епізоди крадіжки кабелів та пошкодження телекомунікаційної мережі підтверджується наступними дослідженими та перевіреними в суді доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001963 від 21.09.2023 року, з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_9 були внесені дані щодо 90 м. кабелю марки ОКЛЮБ за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова 79 в період часу з 24.02.2022 по 21.09.2023 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.09.2023 року ОСОБА_9 про вчинення невідомими особами в період часу з 24.02.2022 року по 21.09.2023 рік крадіжки 90 м. кабелю марки ОКЛБ за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова від будинку № 79 до будинку № 83;

- протоколом огляду місця події від 21.09.2023 року з фототаблицями, яким було оглянуто відкрита ділянка місцевості, що розташована по вул. Некрасова . В протоколі вказано, що при огляді телефонного колодязя виявлено відсутність мережевого телефонного кабелю;

- заявою про вчинення кримінального правопорушення ХФ АТ Укртелеком від 21.09.2023 року про внесення до ЄРДР відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України (крадіжка) та ст. 360 КК України (умисне пошкодження лінії зв`язку);

- актом встановлення викрадення, знищення або пошкодження ЛКС від 21.09.2023 року, здійсненого комісію ХФ АТ Укртелеком, згідно з яким було оглянуто та встановлено викрадення кабелю лінії за адресою: № 53-7714 (вул. Некрасова 83) - № 53 - 666 (вул. Некрасова 79), а саме 90 м. кабелю типу ОКЛБг;

- висновком експерта від 02.11.2023 року №СЕ-19/122-23/3947-ТВ Херсонського науково-дослідниого експертно-криміналістичного центру, згідно з яким вартість викраденого майна, а саме оптичного кабелю ОКЛБг-3-ДА12-2х4Е-0,40Ф3,5/0,30Н19-8/0, виробника ПАТ Одескабель, довжиною 90 метрів, який перебував в експлуатації з 14.12.2001, мав потертості та поверхні, був придатний для подальшого використання, станом на 23.03.2023 року могла становити 1798,20 грн.;

- висновком експерта ОСОБА_21 від 07.12.2023 року № 6230/23, згідно з яким ринкова вартість кабелю зв`язку типу (марка) ОКЛБг-3-ДА12-2х4Е-0,40Ф3,5/0,30Н19-8/0, виробництва Одескабель, довжиною 90 метрів, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 24.02.2023 становила 2461,50 грн.;

- листом ПАТ Укртелекома - відповідь № 65-А000-145 від 15.11.2023 року за кримінальним провадженням №0001963, згідно з яким внаслідок пошкодження телекомунікаційної мережі на кабельних лініях зв`язку, розташованої за адресою: м.Херсон (53-7714) Некрасова, 83 - (53-666), вул. Некрасова, 79, виявленої 21.09.2023 року, спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг а саме: 4 абонентів телефонії, 4 абонентів інтернету. Станом на 15.11.2023 року лінії зв`язку не відновлені;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні зазначив, що точно пам`ятає, що бачив ОСОБА_4 21.02.2023 року, за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова , вночі, під час коли останній вилазив з каналізаційного люку, тримаючи в руках ножовку. На питання свідка ОСОБА_4 : Що ти тут робиш?, останній відповів: ріжу кабеля;

Оцінюючи вказані покази свідка ОСОБА_15 , суд вважає, що з урахуванням спливу проміжку часу, помилка у спогадах свідка щодо обставин дати, яке мало місце 24.02.2023, а не 21.02.2023 року, як зазначив свідок, не є суттєвою, й такою, що не впливає на загальний зміст показань свідків щодо крадіжки кабелів ОСОБА_4 . Зазначені розбіжності могли бути пов`язані зі спливом значного часу з часу події, а також індивідуальним сприйняттям кожним обставин подій. До того ж його показання узгоджуються зі змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_22 від 13.12.2023 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2023 року, згідно з яким свідок ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_23 , якого він бачив 24.02.2023 року, коли останній вилазив з люку за адресою: АДРЕСА_5 та який попросив цигарету;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який повідомив в судовому засіданні, що приймав участь в якості понятого під час проведення впізнання зі свідком, якому було показано декілька фотокарток, серед яких свідок впізнав особу, яку він бачив, що вчиняла крадіжку кабелів;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який повідомив в судовому засіданні, що бачив ОСОБА_4 , який вилазив з каналізаційного люку з ножівкою в руках, коли це було він точно не пам`ятає, пригадує, що було прохолодно, приблизно о 11.00 год вночі, можливо навесні 2023 року, в мікрорайоні Таврийському, точне місце не пам`ятає. Він присвітив ліхтариком від мобільного телефону, та побачив обличчя ОСОБА_25 , з яким також привітався, та спитав, що він тут робить, на що той нічого не відповів. Раніше колись бачив ОСОБА_25 до окупації м. Херсона в колі своїх знайомих, де й познайомився з ним. Хто були ці знайомі не пам`ятає. Також зазначив, що перед проведенням впізнання ОСОБА_4 за фотокартками, до нього додому приїжджали працівники поліції, та показували 1 фотокартку ОСОБА_4 та питали його, чи не знайомий він з цією особою, і тоді він розповів, що знайомий, де та за яких обставин він його зустрічав.

Оцінюючи вказані покази свідка ОСОБА_7 , суд вважає, що з урахуванням спливу проміжку часу, помилка у спогадах свідка щодо обставин дати, яке мало місце 24.02.2023, а не на весні 2023 року, як зазначив свідок, не є суттєвою, й такою, що не впливає на загальний зміст показань свідків щодо крадіжки кабелів ОСОБА_4 . Зазначені розбіжності могли бути пов`язані зі спливом значного часу з часу події, а також індивідуальним сприйняттям кожним обставин подій.

Разом з тим, суд погоджується з позицією сторони захисту щодо визнання недопустимим протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_7 від 13.12.2023 року, згідно з яким свідок ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_23 , якого він бачив 24.02.2023 року, коли останній вилазив з люку за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч.1 ст. 228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнавати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Проте в ході впізнання особи по фотознімкам за участю свідка ОСОБА_7 13.12.2023 року встановлений ч.1,2 ст.228 КПК України порядок порушено, порушено таку заборону попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, і як встановлено з показань самого свідка в суді, перед впізнанням йому вдома показували одну фотокартку обвинуваченого, а у відділенні поліції пізніше було надано інші фотокартки, серед яких була фотокартка обвинуваченого.

Отже, фактичні дані в протоколах впізнання від 13.12.2023 року за участю свідка ОСОБА_7 є недопустимими доказами, як такі що були отримані з порушенням порядку, передбаченого ч.1,2 ст. 228 КПК України.

Також суд не враховує показання свідка ОСОБА_6 , який вказував, що впізнав ОСОБА_4 як особу, який продавав йому мідь, так як продаж речей не може безпосередньо вказувати на крадіжку чи заволодіння такими речами в незаконний спосіб. Тим більш, який саме металевий дрот, якого типу, довжину і кількість, був зданий обвинуваченим також не було встановлено органами обвинувачення.

Разом з тим, сукупність наведених у вироку інших вищевказаних доказів, які узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки кабелів 24.02.2023 року за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова 79 та АДРЕСА_4 , поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово зазначав, що чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доводи сторони захисту

Доводи сторони захисту щодо того, що свідок ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 є особами, які були неодноразово притягнутими до адміністративної відповідальності в сфері адміністративних правопорушень, які посягають на громадський порядок і громадську безпеку, а тому їх свідчення є сумнівними, суд відхиляє, оскільки Кримінально-процесуальний закон не містить обмежень щодо можливості бути свідком в кримінальному процесі за наявності адміністративних стягнень в інших адміністративних провадженнях, що само по собі не свідчить про їх упередженість до справи.

Що стосується доводів сторони захисту про наявність у обвинуваченого алібі та перебування його в іншому місці в дати, зазначені в обвинувальному акті, що підтверджується довідкою про втрату паспорту ОСОБА_4 та покази свідка ОСОБА_26 суд враховує наступне:

Так відповідно до показів свідка ОСОБА_26 в 2023 році він був старшим дільничним інспектором СП Бериславського району в Херсонській області. Колись в 2023 році в м. Бериславі до нього підійшов ОСОБА_4 , який пояснив, що він втратив паспорт біля залізничного вокзалу в м. Херсоні в січні 2022 році, в нього не має ніяких документів, підтверджуючих особу, всюди питають ці документи, тому він просив видати йому довідку про те хто він є та де проживає. Свідок зазначив, що він сфотографував ОСОБА_4 та видав йому таку довідку. При цьому місце його проживання він написав зі слів ОСОБА_4 , який також йому вказував, що він не має постійного місця проживання в м. Бериславі, але може жити за адресою: АДРЕСА_3 . Протягом 2023 року він декілька разів бачив ОСОБА_4 в Бериславському районі Херсонської області. Також вказував, що після деокупації м. Херсона та частини Херсонської області були встановлені блок-пости при під`їзді до м. Берислав, однак певний час вони працювали не цілодобово, та пройти через них непомітним можливо було вночі. Крім того, вважає, що покинути територію Бериславського району минаючи блок пости також можливо.

Таким чином, показання свідка ОСОБА_26 в частині підтвердження його алібі та довідка про втрату ОСОБА_4 паспорту не дають змоги з достовірністю встановити, що обвинувачений на момент вчинення злочину, а саме, 24.02.2023 року близько 23.00 год. перебував за місцем його перебування: у Пункті незламності в Бериславському районі Херсонської області за адресою: м. Берислав, вул. Центральна, буд. 192, а тому суд вважає їх непереконливими та ставиться до них критично.

Отже, суд приходить до висновку, що алібі про яке стверджує обвинувачений є недостовірним, не підтверджується об`єктивними доказами відсутні відеозаписи, дані з геолокації, сторонні свідки, а свідчення стороннього свідка ОСОБА_26 не охоплюють часовий проміжок, необхідний для вчинення кримінального правопорушення.

Кваліфікація кримінальних правопорушень:

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Разом з тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни дост.51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 гривні.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно положень ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, за вказаним епізодом крадіжки кабелів мало місце 24.02.2023 року на загальну суму відповідно до обвинувального акту 2461,50 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 можливість щодо закриття кримінального провадження за даним епізодом у зв`язку з декриміналізацією, заперечив.

Тому, ураховуючи те, що вартість таємно викраденого майна (крадіжка) становить суму, яка є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до приписів ч. 3 ст. 479-2 КПК України, провадження у справі за епізодом крадіжки майна від 24.02.2023 року слід закрити у порядку п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України з підстави, передбачених пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 також обвинувачується за епізодом від 24.02.2023 року щодо пошкодження телекомунікаційних мереж, тобто у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 360 КК України, як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно.

Разом з тим, суд вважає кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за вказаним епізодом невірною виходячи з наступного:

Частиною 4 ст.32 КК України визначено, що повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.3постанови №7від 04.06.2010р.«Про практикузастосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» не утворює повторності раніше вчинений злочин, за який особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, засуджено без призначення покарання або зі звільненням від покарання, а також злочин, судимість за який було погашено чи знято.

Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на вказані норми закону та висновки Верховного Суду, суд вважає, що оскільки кримінальне провадження в частині епізоду крадіжки кабелів від 24.02.2024 року підлягає закриттю (закрито) на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а за іншими епізодами вчинення крадіжок кабелів та пошкодження мереж ОСОБА_4 - виправданий, то у даному випадку за епізодом пошкодження телекомунікаційної мережі від 24.02.2024 року за ст. 360 КК України, кваліфікуюча ознака повторність в діях обвинуваченого відсутня.

Тому, на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України дії ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ч.2ст.360 КК України на ч.1ст.360 КК України, а саме: умисне покшодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Призначення міри покарання:

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судом враховано, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є раніше судимою особою (останній раз Приморським районним судом м. Одеси від 11.03.2024 року до 1 року позбавлення волі, яке він повністю відбув), відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Обставин, що пом`якшують та таких, що обтяжуть покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у межах санкції ч. 1 ст. 360 КК України у виді обмеження волі, з застосуванням правил, передбачених ч.4 ст. 70 та ст. 72 КК України.

Дане покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Інші питання:

Питання про речові докази у справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати вирішити згідно з вимогами ч. 1 ст. 122 КПК України.

При вирішенні заявлених позовних вимог АТ Укртелеком про стягнення 155236,57 грн. з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, а також у випадках закриття кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність такого діяння суд залишає позов без розгляду (ч. 3 ст. 129 КПК України).

Враховуючи викладене, позов АТ Укртелком підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст.91-94, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом у період часу з 03 по 04 лютого 2023 року, та від 23.03.2023 року) та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказанного кримінального правопорушення .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 360КК України (за епізодом у період часу з 03 по 04 лютого 2023 року та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 360 КК України (за епізодом від 23.03.2023 року) та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по епізоду від 24.02.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність такого діяння.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за епізодом пошкодження телекомунікаційної мережі від 24.02.2023 року з ч.2 ст. 360 КК України на ч.1 ст. 360 КК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.360 КК України за епізодом пошкодження телекомунікаційної мережі від 24.02.2023 року та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, та з урахуванням положень п. б ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком і за вироком Приморського районного суда м. Одеса від 11.03.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 25.09.2025 року, зарахувавши покарання повністю відбуте за вироком Приморського районного суда м. Одеса від 11.03.2024 року у вигляді 1 року позбавлення волі та строк попереднього ув`язнення з 26.10.2023 року по 25.09.2025 рік у цьому кримінальному провадженні з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 1 дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

Вважати ОСОБА_4 таким, що відбув покарання, та звільнити з під варти негайно із зали суду.

Цивільний позов, заявлений АТ Укртелеком про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майнової шкоди, завданої злочином - залишити без розгляду.

Судові витрати за залучення експертів на стадії досудового розслідування за проведення експертиз в загальній сумі 5518 грн. - віднести на рахунок держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

- два фрагменти кабелю звязку та первинне упакування, яке поміщено в сейф-пакет №5822955, алюмінієву обмотку кабелю звязку, яку упаковано в сейф пакет RIC2055547 та два фрагменти обмтоки чорного кольору, яку упаковано в сейф пакет PSP3279376 - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1