Справа № 131/1481/25
Провадження № 1-кс/131/420/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.11.2025 про відмову в задоволенні клопотання в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 06 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

учасник: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернувся потерпілий ОСОБА_3 із скаргою на постанову слідчого СВ ВП №3 лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.11.2025 року. Скаргу мотивує тим, що йому було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення низки слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000050. ОСОБА_3 вважає цю відмову неправомірною та такою, що порушує його процесуальні права, гарантовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Він стверджує, що слідчий, відмовляючи у проведенні допитів свідків ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), експертизи відсканованого документа та огляду наявних відеодоказів за його участю, фактично перешкоджає всебічному, повному та неупередженому розслідуванню. Скаржник підкреслює, що покази вказаних свідків викликають серйозні сумніви у достовірності, оскільки є майже ідентичними, що може свідчити про попередню змову або тиск. Також він наголошує на необхідності допитати працівників поліції, які брали участь у провадженні, та провести експертизу цифрового документу для встановлення його походження, що має ключове значення для з`ясування обставин справи. Відповідно до викладеного, ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати оскаржену постанову про відмову, зобов`язати слідчу ОСОБА_4 під керівництвом старшого слідчого провести всі необхідні слідчі дії (допити, експертизу, огляд доказів) за його обов`язкової участі та витребувати відео спілкування із слідчою ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити, зазначив, що необхідності витребовувати відео спілкування із слідчою ОСОБА_4 немає.

Слідча СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, її неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення учасника її розгляду приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що постановою слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 25.11.2025 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 06 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Підставою для відмови стало те, що ОСОБА_3 просить організувати проведення додаткової експертизи відсканованого документа № 909AA2_02ca7d98-8832-8f3f-33c9ff7c6895.pdf, однак ініціювання додаткової експертизи можливе лише при умові, якщо висновок первинної експертизи виявився неповним або неясним. Так як під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 06.08.2025 первинна експертиза не призначалася, тому призначення додаткової експертизи є неможливим. Враховуючи текст клопотання, можна припустити, що потерпілий здійснив описку та замість додаткової експертизи він мав на увазі провести первинну експертизу, про те потерпілим не конкретизовано мотиви і підстави проведення експертизи, а також питання, які необхідно поставити перед експертом, вид експертизи, яку необхідно призначити та у якій експертній установі, що унеможливлює її призначення. Також, слідчою зазначено, що виходячи з вищенаведеного пункту провести одночасний допит між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не є можливим. Крім того, слідча вказує, що допитувати свідків, тим більше за участю потерпілого, немає необхідності, оскільки в ході допиту ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надали такі відомості на добровільних засадах та на власний розсуд, які вважали за необхідне. Під час спілкування в ході телефонних розмов свідки відмовилися надавати повторно покази, оскільки всі події вчинення кримінального правопорушення вони вказали у первинних допитах. Також, слідчою зазначено, що у проведені огляду відео, які приєднанні до матеріалів кримінального провадження та визнанні у ньому речовими доказами, за участю потерпілого також немає доцільності у зв`язку з тим, що вони не впливають на хід проведення досудового розслідування, а допит працівників поліції не представляється можливим для виконання, оскільки потерпілий не зазначив кого саме потрібно допитати.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Зі змісту ч. 2 ст. 220 КПК України слідує, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові, слідчий суддя виходить із такого.

Постанова слідчого повинна бути обґрунтованою, відповідати вимогам ч. 5 ст.110 КПК України, яка передбачає, що постанова складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу та резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідні висновки слідчого судді ґрунтуються на підходах, застосованих у рішеннях Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 724/86/20 та від 21.03.2023 у справі № 336/941/19, згідно з якими, в контексті застосування приписів ст. 110 КПК зазначено, що зміст і значення процесуального рішення у формі постанови визначає не виключно його назва, а зміст, структура і обсяг викладеної у процесуальному рішенні інформації.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя доходить висновку, що постанова про відмову у задоволенні клопотання не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України та підлягає скасуванню, оскільки вона не містить належного обґрунтування відмови у проведенні запитуваних процесуальних дій.

Зокрема, слідчою не наведено, яким саме чином із викладених у постанові обставин випливає неможливість проведення одночасного допиту між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Слідча фактично обмежилася формальним посиланням на попередні пункти постанови, не пояснивши логічного та процесуального зв`язку між ініціюванням експертизи та проведенням одночасного допиту для усунення розбіжностей у показаннях, що є самостійною слідчою дією.

Окрім цього, слідчою не надано належну оцінку підставам, на які посилається скаржник для обґрунтування необхідності повторного допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У постанові не проаналізовано твердження потерпілого про ймовірне «дублювання» показів та їх ідентичність, що, на думку скаржника, ставить під сумнів достовірність таких відомостей. Слідча не перевірила, чи дійсно покази є ідентичними і чи не свідчить це про необхідність проведення додаткових слідчих дій, натомість помилково трактувала наявність первинних показів як абсолютну підставу для відмови у повторній дії. Посилання слідчої на телефонні розмови, у яких свідки нібито відмовилися надавати повторні покази, є неприйнятним та таким, що суперечить нормам КПК України. Кримінальний процесуальний закон передбачає чітко визначений порядок виклику особи для участі у слідчій дії та фіксації її показань або відмови від них. Неформальне спілкування телефоном не може бути підставою для винесення процесуального рішення про відмову у задоволенні клопотання потерпілого, оскільки такі відомості не мають статусу належного процесуального доказу.

Крім того, у постанові не аргументовано відмову у проведенні огляду речових доказів (відеозаписів) за участю потерпілого. Твердження слідчого про те, що дані відеозаписи «не впливають на хід досудового розслідування», є необґрунтованим, не містить аналізу змісту відповідних доказів та підстав для такого висновку.

Крім того, у своїй скарзі скаржник просить: Зобов`язати слідчу у кримінальному провадженні № 0000050 - ОСОБА_4 під керівництвом старшого слідчого вчинити наступні дії: В порядку та строки встановлені КПК України провести допит в якості свідків наступних осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та інших покази яких підозріло подібні або кардинально відрізняються Покази які мають виправлення які видно не озброєним оком та без спеціальних навиків. Зобов`язати слідчу у кримінальному провадженні № 0000050 - ОСОБА_4 під керівництвом старшого слідчого з`ясувати причину внесення змін в протоколи допиту свідків невстановленою особою при розслідувані справи дізнавачем ОСОБА_11 . Зобов`язати слідчу у кримінальному провадженні № 0000050 - ОСОБА_4 під керівництвом старшого слідчого провести допит дізнавача ОСОБА_11 та долучити покази до справи надавши їм правову оцінку. Зобов`язати слідчу у кримінальному провадженні № 0000050 провести первину експертизу документа (909AA2_02ca7d98-8832-8f3f-33e9aa7c6895.pdf) для встановлення його походження в цифровому форматі (на якому пристрої він був відсканований). Зобов`язати слідчу у кримінальному провадженні № 0000050 за результатами експертизи документа (909AA2_02ca7d98-8832- 8f3f-33e9aa7c6895.pdf) провести порівняння в показах де він фігурує для встановлення істини в кримінальному провадженні. Зобов`язати слідчу у кримінальному провадженні № 0000050 надати правову оцінку відео доказам (№1, №2) поданим в кримінальному провадженні відповідно до законів України. Зобов`язати слідчу у кримінальному провадженні № 0000050 - ОСОБА_4 під керівництвом старшого слідчого дослідити додані матеріали кримінального провадження №0000050 від 06.08.2025 року щодо належності, допустимості та достовірності доказів. В порядку та строки встановлені КПК України повідомити потерпілого ОСОБА_3 про дату та час проведення слідчих дій, для неухильного виконання закону, а саме норм КПК України, та провести вищевказані слідчі дії за його участі.

При цьому в ч. 1 ст. 36 та в ч. 5 ст. 40 КПК України закріплено, що прокурор і слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальний процесуальний закон наділяє правом, а не зобов`язує сторону обвинувачення вчиняти ті чи інші процесуальні дії під час здійснення досудового розслідування у рамках певного кримінального провадження.

При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Відповідну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.02.2023р. по справі № 405/680/22.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, вимога скарги про зобов`язання слідчого провести конкретні слідчі дії задоволенню не підлягає.

Згідно вимог п. 18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного скарга підлягає задоволенню частково шляхом скасування оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.11.2025 про відмову в задоволенні клопотання в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 06 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: