Дата документу 13.02.2026Справа № 554/1531/26
Провадження № 1-кс/554/2262/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 15.12.2025 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вищезазначеною скаргою, у якій просив визнати бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, незаконною та зобов`язати уповноважену службову особу ТУ ДБР у м. Полтаві внести відомості до ЄРДР за його заявою та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги зазначив, що 15.12.2025 року він звернувся до ТУ ДБР у м. Києві із заявою про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами ТУ ДБР у м. Києві. Ця заява була подана у зв`язку з обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 16.08.2024 року, в межах якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч.2 ст.364 КК України, а також у зв`язку з діями посадових осіб органів досудового розслідування, які, на переконання заявника, можуть свідчити про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених КК України. У подальшому заява ОСОБА_3 була переслана за належністю до ТУ ДБР у м. Полтаві, яке отримало її для розгляду та реагування у межах наданих законом повноважень.

Попри отримання заяви ОСОБА_3 від 15.12.2025 року викладені у ній відомості про вчинення злочину уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Полтаві до ЄРДР не внесено, чим порушено порядок, визначений статтею 214 КПК України. Натомість йому було направлено лист реагування, який не є процесуальним рішенням у розумінні КПК України, з якого вбачається, що органом ДБР: фактично здійснено попередню оцінку змісту заяви; зроблено висновок про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР; матеріали направлено для так званої «перевірки» до іншого органу.

На переконання заявника, такі дії не передбачені КПК України та свідчать про те, що службовими особами ТУ ДБР у м. Полтаві була допущена бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 09.02.2026 року ОСОБА_3 було поновлено процесуальний строк на звернення до суду з даною скаргою, відкрито провадження за скаргою та призначено її до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі з викладених у ній підстав.

Представник ТУ ДБР у м. Полтаві в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Неявка суб`єкту, бездіяльність якого оскаржується, у відповідності до положень ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи заявника, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 15.12.2025 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Києві із заявою про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами органу досудового розслідування та прокуратури.

Листом заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 24.12.2025 року заяву ОСОБА_3 для організації розгляду направлено до ТУ ДБР у м. Полтаві.

Листом заступника керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_5 за вих. № С-8913/п-25/15-02-1-155/26 від 07.01.2026 року ОСОБА_3 повідомлено, що за результатом розгляду в межах компетенції ТУ ДБР у м. Полтаві його звернення щодо можливих неправомірних дій окремих працівників ТУ БЕБ у Полтавській області під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 16.08.2024 року встановлено, що в ньому не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Однак, підтвердження чи спростування фактів, викладених у зазначеному зверненні потребує додаткової перевірки, а тому це звернення направлено за належністю до Департаменту детективів внутрішньої безпеки та захисту працівників Бюро економічної безпеки України для організації розгляду в межах компетенції.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Так, згідно із п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з положеннями п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

При цьому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40, ч.4 ст.40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що можуть свідчити про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.01.2019 року (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Однак, вивчивши зміст заяви ОСОБА_3 від 15.12.2025 року, слідчий суддя приходить до висновку, що заява не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею КК України та могли бути внесені до ЄРДР. Наведені у заяві доводи про можливе вчинення уповноваженими особами ТУ БЕБ у Полтавській області кримінальних правопорушень по суті зводяться до незгоди ОСОБА_3 із процесуальною діяльністю детективів, яка пов`язана із розслідуванням кримінального провадження № 0000024 від 16.08.2024 року.

Сама по собі незгода із процесуальними рішеннями чи діями детектива не свідчить про наявність у діях детектива складу кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що подана заява не містить відомостей, які б об`єктивно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, а тому не вбачає бездіяльності з боку уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви ОСОБА_3 від 15.12.2025 року.

На підставі викладеного, в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 15.12.2025 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2026 року о 15 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1