Провадження № 1-кп/243/1343/2025
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 року» матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001284 від 26.10.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобово Тюменської області рф, українця, громадянина України, пенсіонера, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 345, ч. ст. 263 КК України.

Вказане кримінальне провадження підсудне Слов`янському міськрайонному суду Донецької області. Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Судом визначено дату та місце проведення відкритого судового засідання, з`ясоване питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , на обґрунтування вимог зазначивши, що останній обвинувачуються у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років та у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, на можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно його підзахисного ОСОБА_5 , оскільки тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, а ОСОБА_5 є пенсіонером, працює та має постійне місце проживання, не притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні клопотання та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або зменшити розмір застави, який, на думку захисника, є зайво завищеним.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь по справі, дослідивши надані матеріали, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами відповідно.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочину, вчиненого в період воєнного стану.

Суд вважає, що на теперішній час наявний ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень та суворість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_5 у разі встановлення судом його вини, а саме позбавлення волі на строк до трьох років та від трьох до семи років відповідно.

Окрім того, судом врахований ризик здійснення незаконного впливу на свідків, оскільки на даній стадії судового розгляду жоден зі свідків не був допитаний безпосередньо в судовому засіданні, а перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити на них тиск з метою спонукання до зміни раніше наданих показань, надання бажаних для нього свідчень у подальшому або давання завідомо неправдивих показань.

У зв`язку з доведеністю ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вбачає підстави на даній стадії судового розгляду для продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 ..

Непродовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу позбавить можливості запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що злочин за ч. 1 ст. 263 КК України хоч і належить до категорії тяжких, суд, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, майновий стан та особу обвинуваченого, а також необхідність забезпечення його належної процесуальної поведінки, вважає за доцільне визначити заставу в межах, передбачених законом у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 гривень.

Суд вважає, що застава у зазначених межах здатна забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

У разі внесення застави, обвинувачений зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька покладених на нього обов`язків.

В разі невиконання обов`язків застава звертається в доход держави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 314, 315, 392, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.01.2026 року об 11-30 год. в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду або дистанційно в режимі відеоконференції.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора, - задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на строк 60 (шістдесят) діб, тобто до 19.02.2026 року включно.

Встановити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь-який момент, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього вищевказаних обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава звернута в дохід держави.

Забезпечити участь ОСОБА_5 , у судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, обвинуваченим протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду, в той же строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складений протягом 5 днів..

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1