09.12.2025

№ справи 642/6872/25
№ провадження 1-кп/642/641/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м.Харків

Холодногірський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000858 від 08.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Старобільська Луганської області, громадянина України, є особою з інвалідністю 2-ї групи, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, в період дії воєнного стану, введеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Указ Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», у зв?язку з цим, на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам, громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов?язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов?язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_6 у невстановлені в ході проведення досудового розслідування місце та час, але не пізніше початку червня 2025 року розробив злочинну схему заволодіння чужим майном шляхом обману з використанням умов військового стану.

Так, на початку червня 2025 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не вбачається за можливе, ОСОБА_6 у невстановленому місці в м. Харкові зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 та останній висловив йому свої побоювання стосовно можливого призову до Збройних сил України.

У той час, у ОСОБА_6 виник корисливий умисел, направлений на незаконне особисте збагачення за рахунок ОСОБА_4 шляхом обману, під виглядом надання допомоги з працевлаштування на підприємство, яке відноситься до об?єкту критичної інфраструктури з подальшим бронюванням та можливістю виїзду за кордон, з метою реалізації якого ОСОБА_6 , маючи у користуванні два профілі у додатку для листування «Телеграм», вирішив імітувати листування ніби то з особою, яка має відношення до об?єкту критичної інфраструктури та бронювання, під час якого останній ніби то підтвердив можливість працевлаштування і бронювання, а також зазначив вартість за надання такого роду послуг.

Далі, ОСОБА_6 спочатку переслав ОСОБА_4 скриншот листування у додатку «Телеграм» з особою щодо працевлаштування до об?єкту критичної інфраструктури та вартістю таких послуг у розмірі 25 000 доларів США, яке він імітував шляхом обміну повідомленнями між абонентськими номерами які перебувають у його користуванні. Потім, впевнившись, що ОСОБА_4 повірив відомостям, зазначеним в листуванні, та згоден передати зазначену суму, ОСОБА_6 29.07.2025 приблизно о 00 хв. зустрівшись з ОСОБА_7 неподалік б. 74 пр. Ювілейному в м. Харкові, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 шляхом обману, повідомив ОСОБА_4 алгоритм перетину ним державного кордону України та деталізував, що вартість послуг становитиме 25 000 доларів США після перерахування яких, на номер криптогаманця, реквізити якого він надасть, коли ОСОБА_4 погодиться на пропозицію, він направить скановані копії його документів, в тому числі і витягу з системи «Резерв», (відповідно до даних якої ОСОБА_4 не перебуває у розшуку за ухилення від мобілізації та вчасно оновив дані) до одного із фондів, де його зарахують своїм працівником. Після зарахування, відомості про нього буде подано до ТЦК та СП, як про особу, яка є працівником об?єкту критичної інфраструктури і відповідно він отримає бронювання від мобілізації. Потім ОСОБА_4 вказаним об?єктом господарювання буде направлено у відрядження до однієї із країн Європи, куди він може здійснити виїзд або самостійно, або у супроводі особи - працівника об?єкту критичної інфраструктури, який вже неодноразово виїжджав за кордон. При цьому, ОСОБА_6 зазначив, що для більшої правдивості дій і з метою меншого привертання уваги зі сторони прикордонної служби ОСОБА_4 варто один раз поїхати у відрядження і повернутись назад до України, а під час другого відрядження вже не повертись.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи впевненим в тому, що у ОСОБА_6 є зв?язки з особою, яка має відношення до об?єкту критичної інфраструктури, а також в обізнаності ОСОБА_6 у порядку організації незаконного перетину державного кордону України та повіривши його обіцянкам, шляхом своїх порад та вказівок у цьому посприяти, 01.08.2025 приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Чеботарській в м. Харкові під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, продемонстрував наявність при собі грошових коштів у сумі 25 000 доларів США, які були заздалегідь виготовленими імітаційними засобами, після чого ОСОБА_6 разом з ним попрямували до пункту обміну валют, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Чеботарська, 5, де після зазначення останнім працівниці обміну валют, реквізитів криптогамаця, незаконна протиправна діяльність ОСОБА_6 була викрита працівниками правоохоронних органів.

Так, ОСОБА_6 вчинив всі умисні дії, які вважав за доцільне, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 шляхом обману (шахрайство) на загальну суму 25 000 доларів США, спричинивши останньому матеріальну шкоду на зазначену суму, що згідно з відомостями НБУ станом на 01.08.2025 становить 1 042 750 грн., та відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром, оскільки в 344 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який станом на 01.01.2025 становив 3028 грн.

19 листопада 2025 між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України в Харківській області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 08.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000858.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.190 КК України, зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленої підозри.

Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з застосуванням ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, при її укладанні дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі визнає. У вчиненому щиро розкаявся, ставиться негативно до вчиненого ним правопорушення. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та надав згоду на призначення узгодженого угодою покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угод між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України, угода була укладена з прокурором добровільно, з попередньо отриманою згодою потерпілого та за його участі.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.4 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великому розмірі в період дії військового стану.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474,475 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлено, що він є особою з інвалідністю 2 групи, раніше, не судимий, з вищою освітою, одружений, не працює, має постійне місце реєстрації, ВПО, щиро розкаявся у вчиненому, що ґрунтується на критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має ряд хронічних захворювань та незадовільний стан здоров`я.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також встановлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, на думку суду, існують обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, сприяння проведенню досудового розслідування.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі та у відповідності до ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02.08.2025 ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, 04.08.2025 ОСОБА_6 звільнено з-під варти у зв`язку зі сплатою застави.

Зарахувати в строк відбуття покарання знаходження ОСОБА_6 під вартою з 01 серпня 2025 року до 04 серпня 2025 року.

Цивільний позов не заявлений.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч.4 ст.174 КПК України).

У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, на яке накладено арешт в рамках даного кримінального провадження.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 7,368-371,373,374,394, 395,468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 листопада 2025 року, укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України в Харківській області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000858 від 08.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк відбуття покарання знаходження ОСОБА_6 під вартою з 01 серпня 2025 року до 04 серпня 2025 року.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_8 від 08.08.2025 (953/7955/25, провадження 1-кс/953/5561/25) на речові докази - після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон «Samsung Z Fulls» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою «Водафон», під чохлом картка «Life» № НОМЕР_4 ; банківська картка банку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківська картка банку «А-Банк» № НОМЕР_6 ; банківська картка банку «Vосток» № НОМЕР_7 ; банківська картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ; банківська картка банку «monobank» № НОМЕР_9 ; банківська картка банку «Ощадбанк» № НОМЕР_10 , які зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - повернути власнику;

- грошові кошти (спеціально виготовлені імітаційні засоби) в сумі 25 000 доларів США, які зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_9