Справа №295/9688/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001275 від 24.08.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів, Житомирської області, громадянина України, розлученого, маючого малолітнього сина, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15.07.2022 Корольовським районним судом м. Житомира за ст.309 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік, -

за ст. 309 ч.2 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

24.08.2022 о 12 годині 07 хвилин перебуваючи за адресою: м. Житомир, вул. Барашивська, 38, ОСОБА_4 знайшов згорток обмотаний ізолюючою стрічкою синього кольору, в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору.

Усвідомлюючи, що знайдений згорток з порошкоподібною речовиною є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне придбання наркотичного засобу шляхом привласнення знайденого, після чого ОСОБА_4 поклав згорток до барсетки та в подальшому почав переносити по вул. Барашивській в м. Житомирі.

Так, 24.08.2022 о 14 годині 40 хвилин перебуваючи за адресою: вул. Барашивська, 38, в м.Житомирі у ОСОБА_4 виявлено та вилучено згорток з ізолюючої стрічки синього кольору в середині із порошкоподібною речовиною білого кольору наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0, 06621 грам, яку останній зберігав для власного вжитку, без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково і показав, що точної дати не пам`ятає, він перебував у м. Житомирі, де його зупинили нацгвардійці. Останні перевіряли вміст його кишень, взяли для огляду його мобільний телефон, де в переписці побачили адресу місця закладки. Один з нацгвардійців, який був у нетверезому стані, почав йому погрожувати і змусив піти на місце закладки та її забрати, при цьому запевнив, що йому за це нічого не буде. А тому він погодився та забрав закладку, з якою його в послідуючому затримали. Зазначив, що на місце затримання прибув адвокат, якому не повідомляв про вказані обставини. Зазначив, що він дійсно замовив закладку, приїхав на місце, але довго вагався чи забирати чи не забирати, та в цей час був зупинений нацгвардійцями. Також показав, що в цей день приїхав до лікарні для отримання ліків, оскільки хворіє на ряд тяжких хвороб, а напередодні замовив закладку, як знеболююче. Він певний час не вживав наркотичні засоби, а тому вагався чи забирати закладку чи ні, але спокуса до вживання виявилася сильнішою, а тому приїхав на місце закладки. В останньому слові зазначив, що вину визнає, що є залежним, щиро кається, просить суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена належними та допустимими доказами.

Свідок ОСОБА_7 показав, що точної дати не пам`ятає, був запрошений працівниками поліції разом із сусідом, в якості понятого, на що погодився. Побачив обвинуваченого, були присутніми працівники поліції, нацгвардійці. У обвинуваченого попросили показати вміст кишень та останній дістав з кишені згорток, який був перемотаний ізолентою. В їх присутності пакунок відкрили, в середині виявили порошок з відтінком блакитного кольору. Обвинувачений повідомив, що цей порошок належить йому для власного вживання Уточнив, що згорток обвинувачений вийняв з правої кишені. Також підтвердив, що особа, яка була затримана та обвинувачений, це одна та сама особа. Будь-якого тиску на обвинуваченого ніхто не здійснював, скарг останній не висловлював.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що залучався працівниками поліції в якості понятого при затриманні обвинуваченого. Влітку, точної дати не пам`ятає, стояв на дорозі разом із сусідом Фіялковським, їх запросили працівники поліції по факту затримання особи, на що погодилися. Підійшовши побачив молодого чоловіка, останній сильно хвилювався і на запитання чи має при собі заборонені предмети, спочатку заперечив, а потім дістав пакунок з білим порошком. Зазначив, що у зв`язку з тим, що пройшов значний час точно вже не пам`ятає звідки чоловік дістав пакунок з порошком, чи з «бананки» чи з кишені. Обвинувачений є тією особою, яка була затримана. Останній повідомляв, що порошок зберігав для себе.

Свідок ОСОБА_9 показав, що влітку 2022 був у складі патруля Нацгвардії, перебували на вул. Барашивській в м. Житомирі. Було помічено Метельського, який поводив себе нервово, у зв`язку з цим підійшли до нього. Ним було проведено поверхневу перевірку, виявлено пакунок з порошкоподібною речовиною, у зв`язку з цим викликано СОГ. В послідуючому, прибули дізнавач, експерт, а він знайшов понятих, здається був адвокат. Як повідомив ОСОБА_10 він забрав з місця закладки метадон, також координати закладки останній повідомив добровільно. Показав, що згорток був обмотаний синьою ізолентою, в середині була порошкоподібна речовина. Ствердив, що Метельського було зупинено і у нього при поверхневому огляді виявлено згорток, у зв`язку з цим і було викликано СОГ. Заперечив, що він змусив ОСОБА_10 забрати закладку. Будь-якого тиску ніхто на Метельського не чинив, останній скарг не висловлював ні присутнім понятим, ні адвокату.

Згідно витягу ЄРДР 24.08.2022 внесено відомості за ст. 309 ч.1 КК України за фактом виявлення у ОСОБА_4 поліетиленового пакету з порошкоподібною речовиною білого кольору (а.с.116).

28.09.2022 внесено відомості до ЄРДР за ст. 309 ч.2 КК України по факту виявлення у ОСОБА_4 поліетиленового пакету з порошкоподібною речовиною білого кольору (а.с.117).

Рапортом на лінію 102 24.08.2022 надійшло повідомлення патруля Нацгвардії, що при поверхневому огляді ОСОБА_4 виявлено згорток перев`язаний синьою ізолентою, в середині порошок білого кольору, зі слів ОСОБА_4 всередині порошок метадон (а.с.118).

Протоколом затримання від 24.08.2022, з участю понятих, захисника, під час якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено згорток обмотаний ізолентою, при відкритті виявлено порошок білого кольору (а.с.120).

Висновком експерта № СЕ-19/106-22/9168-НЗПРАП від 14.09.2022 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін. Маса метадону становить 0,06621 г.(а.с.129).

Постановою від 28.09.2022 дії ОСОБА_4 перекваліфіковано з ч.1 ст. 309 КК України на ч.2 ст. 309 КК України, оскільки кримінальне правопорушення вчинено під час відбування покарання з випробуванням (а.с.137).

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого щодо непричетності до вчинення кримінального правопорушення і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності також у зв`язку з наступним.

Твердження ОСОБА_4 про те, що працівники Нацгвардії змусили його забрати закладку суд відкидає, оскільки це спростовано показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 . Звертає на себе увагу та обставина, що про ці обставини ОСОБА_4 не повідомляв і захисника, який був залучений при його затриманні.

Доводи сторони захисту про те, що під час досудового розслідування не внесено відомості в ЄРДР за ч.2 ст. 309 КК України, не прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 309 КК України є необґрунтованими.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону свідчить про те, що КПК України не містить імперативних норм, які б забороняли зміну правової кваліфікації кримінально караних дій особи під час досудового розслідування. Це також узгоджується з положеннями глави 22 КПК України. Зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, з огляду на положення ч.3 ст. 110 КПК України, має здійснюватися шляхом винесення відповідної постанови.

24.08.2022 внесено відомості в ЄРДР за ст. 309 ч.1 КК України. 28.09.2022 старший дізнавач виніс постанову про уточнення кваліфікації з ч.1 ст. 309 КК України на ч.2 ст. 309 КК України, оскільки кримінальне правопорушення вчинено під час відбування покарання з випробуванням за ч.1 ст. 309 КК України, про що 28.09.2022 внесено відомості в ЄРДР. З огляду на наведене, суд не убачає підстав, які б свідчили про допущення істотних порушень вимог процесуального закону під час зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування. Таку правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 20.01.2025 (справа 357/12623/21).

Суд відкидає доводи захисника про визнання недопустимим доказом протокол затримання ОСОБА_4 , оскільки у захисту виникли сумніви у присутності захисника. На обґрунтування зазначив, що о 14 год.40 хв. було затримано ОСОБА_4 з участю захисника, допитано в якості свідка о 14 год.55 хв. без участі захисника, о 15.07. останнього звільнено. Зазначені доводи спростовано, як самим ОСОБА_4 , так і свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 .

Також не знайшли свого підтвердження твердження захисника, що ОСОБА_4 під час оголошення підозри не було роз`яснено право на захист. Так, під час затримання обвинуваченому було роз`яснено його права, передбачені ст. 298-2 с.3 КПК України, в тому числі про право мати захисника. Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 власноручно засвідчив своїм підписом про те, що йому роз`яснено право на захист та права і обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 39-1 КПК України керівник органу дізнання уповноважений визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання.

Захист вважає, що керівник органу дізнання вийшов за межі своїх повноважень, оскільки не має права визначати групу дізнавачів, це право має лише керівник органу досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту постанови начальника СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 24.08.2022, останній вмотивував підстави для визначення групи дізнавачів, що для завершення досудового розслідування і прийняття законного рішення необхідно в стислі строки кваліфіковано виконати значний обсяг слідчих дій. Норми кримінального процесуального закону дійсно мають обмежені строки для проведення дізнання. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що визначення групи дізнавачів не призвело до суттєвих порушень та не є наслідком для визнання доказів недопустимими.

Твердження захисника про те, що незазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування і не відкриття, в порядку ст. 290 КПК України постанови від 15.09.2022 про визнання речових доказів є підставою для визнання доказів недопустимими суд відхиляє.

Відповідно до ч.11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення відкрила стороні захисту постанову від 15.09.2022 про визнання речових доказів. Тобто належним чином було виконано вимоги ч.11 ст. 290 КПК України.

Незазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначеної постанови не є підставою для визнання її недопустимим доказом.

Сторона захисту не навела переконливих доводів, яким чином не відкриття зазначеної постанови під час виконання ст. 290 КПК України порушило права та свободи його підзахисного.

Зазначена постанова в розумінні КПК України є процесуальним рішенням, яке було прийнято в порядку КПК, та не є джерелом доказів.

Досліджені в судовому засіданні вище перелічені докази, зокрема протокол огляду місця, висновок експерта від 14.09.2022, покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які були залучені в якості понятих при проведенні огляду місця події, є належними та допустимими доказами, будь-яких порушень норм КПК судом не встановлено. Крім того, як звертав суд увагу, під час проведення огляду місця події органом дізнання був залучений захисник і під час підписання протоколу, ні у обвинуваченого, ні у понятих, ні захисника зауважень не висловлено, протокол підписано без будь-яких застережень.

Під час судового розгляду, сторона обвинувачення надала як доказ протокол слідчого експерименту від 29.09.2022 за участю підозрюваного ОСОБА_4 . В судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що дійсно з ним проводився слідчий експеримент, однак під час його проведення, крім слідчого, ще одного працівника поліції та його, інших учасників, а саме понятих не було. У зв`язку з цим учасниками судового провадження заявлено клопотання про виклик та допит понятих, в якості свідків, для перевірки доводів обвинуваченого.

Тривалий час, суд сприяв стороні обвинувачення у виклику та допиту в якості свідків, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які зазначені у протоколі як поняті. Встановити вказаних осіб і забезпечити їх явку до суду сторона обвинувачення не змогла, оскільки за адресами, які зазначені у протоколі вказані особи не проживають, встановити інше місце їх перебування не надалося можливим. У зв`язку з цим суд припинив виклик зазначених свідків.

Сторона захисту просила визнати недопустимим протокол слідчого експерименту, оскільки він проведений в порушення норм КПК, а саме без залучення понятих.

Суд зазначеному доказу не надає оцінку і не покладає у вирок як доказ винуватості, оскільки не надалося можливим перевірити доводи обвинуваченого про незалучення понятих. Не врахування зазначеного доказу не спростовує винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки його вина доведена іншими вище переліченими допустимими доказами.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 309 ч.2 КК України, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч.4 ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено. Визнання вини та висловлене каяття обвинуваченим при зверненні до суду із останнім словом, суд не визнає як пом`якшуючу обставину - щире каяття. Під час судового розгляду обвинувачений висловлював свою версію події, яка спростована допустимими доказами і лише під вагою цих доказів висловив каяття у вчиненому, що не може розцюнюватися як щире каяття.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, має малолітнього сина.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Житомирського районного сектору № 3 ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області, що ОСОБА_4 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті, із застосуванням ст. 71 КК України

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається, оскільки обвинувачений належним чином виконує свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України при сукупності вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 15.07.2022, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку покарання рахувати з дня затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп. (а.с.136).

Речові докази: метадон масою 0,06621 г., який передано на зберігання до камери схову СУ ГУНП в Житомирській області знищити (т.2 а.с.40,41).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1