Провадження № 1-кс/592/5271/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000673 від 10.10.2024 за ч.3 ст.332 КК України,-

установив:

Слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000673 від 10.10.2024 за ч.3 ст.332 КК України звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно даних досудового розслідування до вчинення кримінального правопорушення можуть бути причетні мешканці м. Лебедин Сумського району ОСОБА_5 , 1968 року народження та ОСОБА_6 , 1989 року народження, які вчиняють злочинні дії на підставі недостовірних відомостей, шляхом встановлення опікунства відносно недієздатної особи, що дає змогу для подальшого безперешкодного перетину Державного кордону України. Так, мешканець м. Лебедин Сумського району ОСОБА_7 , 1999 року народження є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, встановленої безтерміново внаслідок свого захворювання та за станом свого здоров`я не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними.

Встановлено, що ОСОБА_5 , діючи в інтересах свого сина ОСОБА_8 , 1990 року народження оформив опікунство над ОСОБА_7 . Після оформлення пакету відповідних документів, 17.05.2024 о 22:01 год. ОСОБА_8 здійснив виїзд за кордон спільно з ОСОБА_7 через пункт пропуску «Краківець», скориставшись його уразливим станом. Через декілька хвилин після цього, ОСОБА_7 повернувся на територію України.

18.05.2024 ОСОБА_7 з пункту пропуску «Краківець» забрав батько ОСОБА_8 . ОСОБА_5 , 1968 року народження, мешканець АДРЕСА_1 з прибудовою та привіз додому в м. Лебедин Сумського району.

Зважаючи, що після цього над ОСОБА_7 ніхто опіки не здійснював, 10.12.2024 ОСОБА_9 , спільно зі своєю дружиною ОСОБА_10 , 1969 року народження, подали заяву до Лебединської міської ради Сумського району Сумської області щодо зняття опіки з їх сина ОСОБА_8 , над ОСОБА_11 .

Надалі ОСОБА_5 , спільно з дружиною ОСОБА_10 зібрали документи, що знаходилися у них відносно ОСОБА_7 та надали їх громадянину ОСОБА_6 , 1989 року народження, мешканцю АДРЕСА_2 .

Діючи в аналогічний спосіб, у подальшому останній оформив опікунство над ОСОБА_7 на свого рідного брата по материнській лінії ОСОБА_12 , 1999 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , котрий став опікуном над ОСОБА_7 з метою ухилення від мобілізації та можливого подальшого виїзду за кордон в умовах воєнного стану.

Зібрані матеріали кримінального провадження, у тому числі проведені заходи в порядку глава 21 КПК України, вказують про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

04.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського райноного суду м. Суми ОСОБА_13 від 29.07.2025, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку було вилучено: мобільний телефон «Iphone» 13 у корпусі синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вказану річ було поміщено до спец. пакет № 7183286; мобільний телефон «Samsung» Galaxy М 32 у корпусі блакитного кольору ІМЕ 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , вказану річ було поміщено до спец. пакет № 7183291; копія паспорта на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк. серія МВ 313526 виданий Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області, вказану річ було поміщено до спец. пакету № 7183288.

05.08.2025 винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаних речей.

Враховуючи що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення усіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть містити відомості щодо причетності до даних кримінальних правопорушень, доказом причетності до інших кримінальних правопорушень, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, власником майна надана заява в якій останній заперечує, щодо накладення арешту на вилучені мобільні телефони.

Перевіривши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вилучені під час обшуку 04.08.2025 за адресою: АДРЕСА_3 , речі, відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, слідчим доведено, що вилучене майно є безпосередніми об`єктами злочинних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом, а накладення арешту на це майно, зможе запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

В той же час, згідно з вимогами п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Клопотання слідчого не містить обґрунтування необхідності заборони чи обмеження розпоряджатися або користуватися майном, в ньому взагалі не зазначено про необхідність застосування таких обмежень щодо майна, а клопотання слідчого розглядається в межах його доводів.

Таким чином, найменш обтяжливим способом арешту майна, який забезпечить запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, буде позбавлення права на відчуження зазначених у клопотанні слідчого речей.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, заборонивши відчуження, на вилучені 04.08.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме:

- мобільний телефон «Iphone» 13 у корпусі синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Samsung» Galaxy М 32 у корпусі блакитного кольору ІМЕ 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ;

- копію паспорта на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк. серія МВ 313526 виданий Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1