ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1171/25
Номер провадження 1-кп/292/143/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року с-ще Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні Пулинського районного суду Житомирської області в режимі відеконференції кримінальне провадження №0001435 від 03.09.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Берегове Мостиського району Львівської області,

громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого,

має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого водієм

у ТзОВ "Львівське ATП-14631", депутатом не являється, військовозобов"язаного,

пільг та інвалідності, не має, зареєстрованого та проживаючого

по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2025 року, близько 08 години 42 хвилини, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автобусом марки "VAN HOOL", моделі "TDX27 ASTROMEGA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТзОВ "Львівське ATП-14631", рухався по автомобільній дорозі М 06 "Київ-Чоп", поблизу с.Тетірка, Житомирського району, Житомирської області, в напрямку міста Рівне.

Продовжуючи рух та керуючи автобусом марки "VAN HOOL", р.н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про дорожню обстановку та проінформованим дорожніми знаками про організацію дорожнього руху на даній ділянці автодороги, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки).

Так, рухаючись в межах дії дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості 70" (розділу 33 "Дорожні знаки") Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, водій ОСОБА_4 перевищив максимальну швидкість, чим грубо порушив вимоги пункту 12.9.б) ПДР ("водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7. цих Правил"), таким чином в порушення вимог пункту 2.3.д) ПДР водій ОСОБА_4 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні транспортним засобом за вказаних умов.

Також, незважаючи на створену загрозу безпеці дорожнього руху, водій ОСОБА_4 , ігноруючи загально прийняті правила поведінки на дорозі та нехтуючи обов`язками виконувати вимоги ПДР, у тому числі ті, що носять характер заборони, перебуваючи в умовах створеної ним небезпечної обстановки, яка вимагала особливої уваги від нього як особи, яка керує транспортним засобом, діючи злочинно самовпевнено, продовжував порушувати вимоги пункту 12.9.б) ПДР, рухаючись транспортним засобом з перевищенням дозволеної швидкості.

При цьому, в порушення пункту 2.3.б) ПДР, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не врахував дорожні умови та обрану ним швидкість транспортного засобу, що призвело до наступного.

Так, керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом з перевищенням допустимої швидкості руху на даній ділянці автодороги та наближаючись ним до місця на проїжджій частині поряд з кілометровим знаком "195", порушуючи вимоги пункту 18.4 ПДР, відповідно до якого "якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупиняється транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека", під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, не відреагував на те, що перед керованим ним автобусом в сусідній правій смузі руху в напрямку до міста Рівне, перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом зупинився вантажний автомобіль, не зменшив швидкість та не надав перевагу в русі пішоходу - ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину автодороги М 06 "Київ-Чоп" по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автобуса, в результаті чого здійснив наїзд на вказаного пішохода.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, з переважно важкими несумісними з життям ушкодженнями голови, які супроводжувались переломами кісток склепіння та основи черепа, забоєм головного мозку, що обумовили порушення, а потім і припинення функції центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання. Наведені тілесні ушкодження в сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_5 .

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості "70", пунктів 2.3 б), д), 12.9 б) та 18.4 Правил дорожнього руху, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання про те, що 03.09.2025, близько 08 год. 40 хв., керуючи автобусом "VAN HOOL" р.н. НОМЕР_1 , рухався по автомобільній дорозі М 06 "Київ-Чоп" з м.Києва до м.Львова. Поблизу с.Тетірка рухався в правій смузі руху та виїхав в ліву смугу для випередження вантажного автомобіля, що рухався по переду в правій смузі. Наближаючись до пішохідного переходу, на ділянці дороги з обмеженням максимальної швидкості руху - 70 км/год, рухався зі швидкістю близько 90 км/год. Під час руху проявив неуважність та не відреагувавши на те, що вантажний автомобіль, який рухався у правій смузі руху, призупиняється біля пішохідного переходу, продовжував рухатись автобусом у лівій смузі не зменшуючи швидкість. У цей час, із-за вантажного автомобіля вибігла пішохід раніше не знайома йому ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автобуса. Незважаючи на вжиті заходи по об`їзду пішохода та застосування гальмування, здійснив наїзд на потерпілу. Від отриманих травм ОСОБА_5 померла на місці ДТП. Вказав, що причиною ДТП вважає перевищення швидкості та свою неуважність під час керуванням автобусом. Перед потерпілим вибачився, матеріальну та моральну шкоду відшкодував в розмірі 20000 доларів США, продовжує спілкуватись з потерпілим та у подальшому має намір надавати матеріальну допомогу родині. Про вчинене шкодує, отримав життєвий урок, з якого для себе зробив належні висновки, Просить суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки єдиним джерелом його доходу є робота водієм, що забезпечує належне існування для родини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав фактичні обставини встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позицій та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення,

яке відноситься до категорії тяжких.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді Житомирського районного сектору №8 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області від 08.12.2025, ОСОБА_4 має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, має офіційне місце роботи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням наведених вище обставин, думки потерпілого, який не заявляє будь-яких претензій до ОСОБА_4 , завдані матеріальні збитки та моральну шкоду відшкодовано повністю, просив суворо не карати, позицію прокурора, суд вважає, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Беручи до уваги конкретні обставини даного провадження, відомості про особу обвинуваченого, судом не вбачається підстав для застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він працює водієм, іншої спеціальності не має, а тому позбавлення цього права призведе до втрати ним єдиних засобів до існування для нього та родини.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.124 КПК України суд стягує із обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз, а саме: судової інженерно-транспортної №СЕ-19/106-25/16628-ІТ від 24.09.2025 в розмірі 3565 грн. 60 коп.; судової інженерно-транспортної №СЕ-19/106-25/16630-ІТ від 25.09.2025 в розмірі 3565 грн. 60 коп.; судової інженерно-транспортної №СЕ-19/106-25/18340-ІТ від 13.10.2025 в розмірі 6685 грн. 50 коп., а всього 13816 грн. 70 коп.

Цивільний позов в кримінальному провадженні, не заявлявся.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання немає, тому до набрання вироком законної сили, даний запобіжний захід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю - 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній - особисте зобов"язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/106-25/16628-ІТ від 24.09.2025 в розмірі 3565 грн. 60 коп.; судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/106-25/16630-ІТ від 25.09.2025 в розмірі 3565 грн. 60 коп.; судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/106-25/18340-ІТ від 13.10.2025 в розмірі 6685 грн. 50 коп., а всього 13816 грн. 70 коп. (Отримувач: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/24060300; банк отримувача: Казначейство України; ; рахунок: UA 0006797; код класифікації доходів: 24060300).

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

- куртку джинсову, футболку, бюстгалтер, шорти, труси, шкарпетки, тапки гумові, що належали потерпілій ОСОБА_5 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області, знищити;

- автобус марки "VAN HOOL" моделі "TDX27 ASTROMEGA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернутий власнику ТзОВ "Львівське ATП-14631", залишити в останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Пулинський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1