н/п 1-кп/766/2908/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

09.02.2026

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції, Миколаївський СІЗО),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001057 від 31.08.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2025 (справа №766/13477/25, н/п 1-кс/766/6851/25) відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.10.2025 року включно, з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп.

21.10.2025 року надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001057 від 31.08.2025 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.10.2025 у зазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 27.10.2025 року о 14:45.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.10.2025 стосовно обвинуваченого продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.12.2025 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.12.2025 стосовно обвинуваченого продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.02.2026 року.

09.02.2026 у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого на строк 60 днів, на підставі частини третьої ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК), з можливістю внесення застави у раніше визначеному розмірі.

І. Позиція сторони обвинувачення

Прокурор в клопотання зазначає, що при вирішенні питання про наявність підстав для застосування та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- п. 1 ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, який обумовлений тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке згідно ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним (позбавлення волі від семи до десяти років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою від кримінальної відповідальності, при цьому маючи антисоціальний спосіб життя;

- п. 3 ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, обумовлений тим, що ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- п. 4 ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обумовлений тим, що ОСОБА_4 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод судового розгляду, може зникнути з місця постійного мешкання, у зв?язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати обвинуваченого та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду;

- п. 5 ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обумовлений тим, що ОСОБА_6 не має офіційного місця роботи та офіційного заробітку, раніше був засуджений за вчинення майнових злочинів, передбачених ст. 185 КК України.

Враховуючи вищевикладене, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурор вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення також переконана, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможе запобігти спробам переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також, характер злочину в якому обвинувачується ОСОБА_7 , наявні у кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи останнього, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним спів мірним та достатнім запобіжним заходом у даному випадку.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні про злочин.

ІІ. Позиція сторони захисту

Стороною захисту письмових заперечень щодо клопотання сторони обвинувачення суду не надано.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував. Просив суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений проти клопотання заперечував, погодився з позицією захисника.

ІІІ. Мотиви Суду

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, Суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

Суд звертає увагу, що аргументи прокурора щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не змінилися з моменту розгляду відповідного клопотання у судовому засіданні 27.10.2025 року.

За результатами цього розгляду Судом було ухвалено рішення про задоволення клопотання прокурора і продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Ухвалою Суду від 17.12.2025 висновки викладені в ухвалі Суду від 27.10.2025 року були підтверджені.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала щодо задоволення клопотання з цих же підстав, що й під час минулого судового засідання.

Мотиви Суду стосовно продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого викладені у вищенаведеній ухвалі від 27.10.2025 і на думку Суду є вичерпними, входячи із наведених аргументів сторін кримінального провадження. На даний час інших доводів та доказів не надано.

Суд послідовно дотримується своєї раніше викладеної позиції, яка побудована на оцінці минулого способу життя обвинуваченого і акцентує при цьому увагу на тому, що відносно ОСОБА_4 ухвалювалися вироки з призначенням покарання у виді позбавлення волі на різні терміни 4 рази.

На переконання Суду наведені обставини свідчать про ймовірний спосіб життя обвинуваченого, який, поряд з іншим, не виключає можливість в черговий раз отримати обвинуваченим покарання, яке передбачає ізоляцію від суспільства, і з великою долею ймовірності можна допустити, що таке для обвинуваченого є допустимим і навіть, можливо, нормальним. Такі обставини є вагомою підставою вважати про високу імовірність неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та водночас підкреслює рівень суспільної небезпечності обвинуваченого. Наразі ці обставини не змінилися, стороною захисту доказів зворотного не надано, а відтак ризики, наведені прокурором не зменшилися.

Отже Суд дотримується раніш викладеного висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та зможе запобігти ризикам, зазначеним прокурором у клопотання, зокрема, передбаченим пунктом 5 частини першої ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд наголошує, що відповідно до КПК тягар доведення наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, покладається на сторону обвинувачення, однак, в свою чергу, сторона захисту має переконати Суд і довести наявність умов, що мінімізують зазначені ризики і припущення прокурора щодо можливих вчинків обвинуваченого.

ВИСНОВКИ СУДУ

Суд вважає, що прокурором дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», в тому числі доведено існування ризиків вчинення обвинуваченим дій, які можуть перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження або ж створитимуть загрозу суспільству.

Відтак, за переконанням Суду, спосіб життя обвинуваченого, а також тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення є вагомою підставою спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності поведінку обвинуваченого та припустити, що обставини, які перелічені в ст. 177 КПК можуть настати при обранні більш м`якого запобіжного заходу чи в разі його скасування.

Водночас Суд вважає, що аргументи сторони захисту не є переконливими в тому, що в разі звільнення обвинуваченого з під варти (отримання ним свободи) є умови, за яких останній дотримається (виконає) свої обов`язки щодо недопущення порушення прав та інтересів, як інших осіб, так і суспільства в цілому та держави і не допустить спроб вчинити дії, що передбачені приписами ст. 177КПК.

Виходячи з перелічених обставин у сукупності Суд зауважує, що в даному випадку обґрунтована наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого без визначення розміру застави.

З цих підстав,

керуючись статтями 176-178, 183, 197, 199, 369-372, 392, 395, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

2. Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Херсонського районного суду Херсонської області від 03.09.2025 (справа №766/13477/25, н/п 1-кс/766/6851/25), стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до «09» квітня 2026 року включно.

3. Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику, Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5).

4. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

5. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

СуддяОСОБА_1