Провадження № 1-кс/686/9893/25
УХВАЛА

01 грудня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах АТ «УКРИББАНК» на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001831 від 23.04.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, поданою в інтересах АТ «УКРИББАНК» на постанову заступника начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенанта поліції ОСОБА_4

про закриття кримінального провадження №0001831 від 23.04.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною, досудове розслідування проведене неповно.

А тому представник «АТ «Укрсиббанк» просить скасувати постанову слідчого.

В судовому засіданні представник «АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити.

Уповноважена особа від сторони обвинувачення в судове засідання не з`явилася, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується та з урахуванням принципу диспозитивності в кримінальному провадженні та означеного волевиявлення особи, яка подала скаргу без її участі.

На підставі положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із долученого листа заступника начальника ВРЗ у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 06.10.2025 № вбачається, що представнику АТ «Укрсиббанк» разом із цим листом надсилається копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0001831 на 6 аркушах.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

23.04.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за зареєстровано кримінальне провадження № 0001831 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 та на час закриття кримінального провадження права кваліфікація була за ч. 2 ст. 367 КК України.

Постановою заступника начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23.04.2014 року кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Вказаних вимог законодавства слідчий не дотримався.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Як слідує із скарги та долучених до неї матеріалів, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось відносно службових осіб Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, які використовуючи службове становище з метою отримання неправомірної вигоди, порушуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», винесли постанови про закінчення виконавчих проваджень щодо ОСОБА_6 та ТОВ «Ельбрус» про стягнення із них на користь «АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором, вказавши недостовірні відомості про погашення заборгованості та припинили чинність арешту майна, на яке могло бути звернуто стягнення, внаслідок чого майно було відчужене третій особі.

Основною підставою для закриття кримінального провадження слідчий у постанові зазначив, що головний юрисконсульт ТОВ «ДЖПІ ПІ ТЕХНО», який відповідно до доручення ПАТ «Укрсиббанк» представляв інтереси банку, направив листи до ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції т в реєстраційну службу Хмельницького міськрайонного управління юстиції з проханням зняти заборону на відчуження готельно-ресторанного комплексу, що по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_6 та ТОВ «Ельбрус» та виключити записи з реєстру іпотек.

Слідчий у оскаржуваній постанові стверджує, що у зв`язку з неможливістю стягнення заборгованості за рахунок іпотечного майна та на підставі вказаних вище листів з AT «Укрсиббанк», 12 квітня 2013 р. державним виконавцем Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про звільнення майна , що належить ТОВ «Ельбрус», що по пров. Купріна 3/1, м. Хмельницькому з-під арешту та 30 квітня 2013 р. головним державним виконавцем Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та припинення чинності арешту всього нерухомого майна боржника ОСОБА_6 .

08 травня 2013 року ОСОБА_7 на підставі доручення ОСОБА_6 уклала з приватним підприємством «007» договір купівлі-продажу будівлі готельно-ресторанного комплексу по АДРЕСА_1 площею 936,9 кв.м. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 479. Кошти отримані від реалізації майна в сумі 927 494 грн. згідно з платіжним дорученням № поступили на рахунок AT УкрСиббанк.

08 травня 2013 року ТОВ «Ельбрус», яка діяла на підставі доручення ОСОБА_6 , уклала з приватним підприємством «007» договір купівлі-продажу будівлі оздоровчо-розважального комплексу по АДРЕСА_1 площею 2358.7 кв. м. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 481. Кошти отримані від реалізації майна в сумі 2 335 020 грн. згідно платіжного доручення № поступили на рахунок AT УкрСиббанк.

Тобто, всього від реалізації готельно-ресторанного комплексу по АДРЕСА_1 на рахунок AT УкрСиббанк надійшло коштів 3 262 514 грн., тобто було стягнуто всю необхідну суму коштів,

Однак такі висновки слідчого не підтверджуються жодними матеріалами кримінального провадження, а документи, на які посилається слідчий , зокрема платіжні доручення № № та інші матеріали не надані слідчому судді на дослідження, незважаючи на неодноразові запити до правоохоронного органу про витребування матеріалів кримінального провадження.

Крім цього , у оскаржуваній постанові слідчий посилається виключно на показання свідка без перевірки достовірності копій платіжних доручень № № від 14.05.2013 про сплату зазначених коштів. Крім цього слідчий не перевірив підстав зазначення у копіях цих документів відповідності вимогам до такого виду документа зазначення платниками одночасно ОСОБА_6 і ТОВ «Ельбрус».

На необхідність перевірки достовірності платіжних доручень № № звертав увагу і прокурор у постанові від 25.12.2014 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Разом із цим АТ «Укрсибанк» стверджує, що операції на підставі платіжних доручень № № не здійснювались та кошти вказані у них на загальний транзитний рахунок банку не надходили.

Отже, під час здійснення досудового розслідування слідчий не провів належного комплексу слідчих дій для встановлення події кримінального правопорушення, ознак його складу та перевірки причетності особи (осіб) до вчинення кримінального правопорушення, у тому числі тих, на яких вказує заявник.

У постанові про закриття кримінального провадження відсутній аналіз обставин, встановлених у його межах із підтвердженням їх доказами.

Відомостей , які ґрунтуються лише на показаннях свідка інформації із копій платіжних документів, достовірність яких не перевірена, без співставлення із отриманими внаслідок проведення слідчих дій, у тому числі допитів державних виконавців щодо підстав закінчення виконавчого провадження та скасування арешту на майно, недостатньо для висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Отже, висновки, викладені у оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Постанова слідчого є необґрунтованою, невмотивованою та суперечить вимогам ст..110 КПК України.

З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним. Вказані недоліки постанови слідчого та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути.

За таких обставин, враховуючи допущену слідчим неповноту досудового розслідування, невідповідність висновків, викладеним у оскаржуваній постанові та її необґрунтованістю, слідчий суддя не може погодитись із підставою закриття кримінального провадження.

А тому постанова слідчого підлягає скасуванню.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії та дати оцінку усім фактам викладеним у заяві про вчинення кримінального правопорушення та усунути указані недоліки досудового розслідування, провести інші необхідні слідчі дії.

У залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Викладені у скарзі аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого заслуговують на увагу.

З огляду на наведене, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу АТ «Укрсиббанк» задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності від 27.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001831.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя