ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/429/23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1882/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харків в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої, прокурора на вирок, Чугуївського міського суду Харківської області від 03.07.2025 року стосовно ОСОБА_8 -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с-ща Кочеток Чугуївського району Харківської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

засуджена за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 11 листопада 2022 року у денний час доби ОСОБА_8 перебувала за місцем свого проживання у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де в кухонній кімнаті разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпивали спиртні напої.

Приблизно о 17 годині 00 хвилин між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на побутовому ґрунті виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, стоячи навпроти ОСОБА_9 , який перебував у положенні сидячи за столом, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому та бажаючи її настання, діючи умисно, тримаючи у правій руці кухонний ніж, нанесла ним один удар в життєво важливий орган ОСОБА_9 , а саме в область грудної клітини ліворуч, після чого побачивши, що останній не подає ознак життя, припинила свої протиправні дії.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-17-714-Чт/22 від 16.01.2023 заподіяно наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення грудної клітини, що проникає у ліву плевральну порожнину з ушкодженням серця. Єдиний рановий канал починається з рани на ореолі з зовнішнього боку лівого соска, проходить спереду назад зліва направо скрізь шкіру, підшкірну-жирову клітковину, м`язи грудини, плевру, ліву бокову поверхню навколосерцевої сорочки, лівий шлуночок та супроводжується лівобічним гемотораксом (приблизно 500 мл рідкої крові та біля 1 кг кров`яних згортків), яке розвилось від декількох хвилин до декількох десятків хвилин до моменту настання смерті. Рановий канал рани довжиною біля 9,5 см. знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Ці ушкодження утворилися від дії предмета, що володіє колючими та ріжучими властивостями з одноразовою дією одностороннє гострого, плоского типу клинка ножа, обухом «П»-подібного поперечного перетину.

За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я це тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя (згідно п. п. 2.1., 2.1.1.а., 2.1.2., 2.1.3й. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995року).

Причиною смерті ОСОБА_9 стала крововтрата, яка виникла внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Оскільки вважає, що вирок не встановлені достатні докази для доведення винуватості обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через його м`якість. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді 12 років позбавлення волі. В інший частині вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченої та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, з`ясувавши думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу обвинувачення та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно проаналізував всі докази в їх сукупності, зокрема за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення прийшов до вірного висновку винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Як вбачається з вироку суду (т. 3 а. с. 106 - 109) обвинувачена в суді першої інстанції свою вину у вчинення інкримінуємо їй злочину не визнала.

Проте, не дивлячись на раніше зазначену позицію обвинуваченої її вина у вчиненому повністю підтверджується дослідженими в суді та наведеними у вироку доказами.

Так, встановлені судом першої інстанції фактичні дані, підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . При цьому вищезгадані показання не суперечать один одному, а повністю узгоджуються і доповнюють показання потерпілої, що спростовує аргументи обвинуваченої про те, що її оговорив той чи інший свідок.

Крім того встановлені судом фактичні дані, містяться в наступних досліджених документах:

- протоколу огляду місця події від 11 листопада 2022 року, з додатками фото таблицею;

- протоколу огляду предметів від 11 листопада 2022 року, зафіксованому на DVD диск;

- висновку судово-медичної експертизи трупу №12-17-714-Ч/22 від 16.01.2023 року;

- висновку судово-медичного експертизи №12-14-85-ЧТ/22 від 16.11.2024 року;

- протоколу огляду місця події від 15.11.2022, з додатками фото таблицею;

- висновку судово-психіатричної експертизи №274 від 21 листопада 2022 року;

- висновку судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-22/15992-Д від 02.12.2022;

- висновку судово-цитологічної експертизи №15-12/587-С2022 від 03.12.2022 року;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1383-С/22 від 23.11.2022 року;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1380-С/22 від 24.11.2022 року;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1382-С/22 від 23.11.2022 року;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1381-С/22 від 23.11.2022 року;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1377-С/22 від 24.11.2022 року;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1379-С/22 від 24.11.2022 року;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1378-С/22 від 24 листопада 2022 року;

- висновку судово-цитологічної експертизи №15-12/682-С/202223 від 12.01.2023 року;

- висновку судової медико-криміналістичної експертизи №17-13/26-МКС/23 від 20.01.2023 року;

- протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_8 від 23 січня 2023 року, з додатками фототаблицею;

- протоколу огляду предметів, зафіксованому на СD диск з відеозаписом до протоколу слідчого експерименту, проведеного за участі ОСОБА_8 ;

- висновку судово-медичної експертизи №12-23-1-714-Чт/23 від 25 січня 2023 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив та дослідив всі надані докази по справі і наведені у вироку, які не викликають сумніву у тому, що висновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що не визнання обвинуваченою своєї вини, у вчиненні ним кримінального злочину - це спроба ввести суд в оману та в подальшому уникнути справедливого покарання за вчинене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновком суду першої інстанції стосовно засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України повністю відповідає встановленим фактичним обставинам цього кримінального провадження по даному обвинуваченню, а самі обставини повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Що стосується апеляційних вимог сторони обвинувачення щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, то колегія суддів зазначає наступне.

Як прямо передбачено ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до статті 12 КК України, є особо тяжким злочином, а також особу обвинуваченої.

Так, судом враховано, що ОСОБА_8 раніше не судима, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 274 від 21.11.2022 року, ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає вчинене правопорушення, ОСОБА_8 виявляла ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебувала у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд не встановив.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій, суд встановив, вчинення кримінального правопорушення особою, яка в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.

З огляду на наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 50, 65 КК України, якими визначаються мета та загальні засади призначення покарання, а тому призначене їй покарання - 9 (дев`ять) років позбавлення волі, не може буде визнане явно несправедливим внаслідок м`якості, як то вважає прокурор.

Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що визначене судом першої інстанції покарання не досягне мети передбаченої ст. 50 КК України.

Звідси, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування судового рішення у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам або невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого виходячи з положення ст. 410, 411, 414 КПК України, колегію суддів, не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення оскільки жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами зазначеними в апеляційних скаргах не встановлено, тож вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 03.07.2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді