УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 року до слідчого судді надійшла указана скарга ОСОБА_3 , у якій заявник зазначив, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження №0000073, в рамках якого мають розслідуватися неправомірні дії поліцейських УПП в Житомирській області. За словами заявника, неправомірними діями вказаних поліцейських було обмежено його конституційні права та законні інтереси, чим завдано істотної моральної та майнової шкоди, а тому він неодноразово подавав заяву про залучення до провадження як потерпілого. Як далі слідує зі змісту скарги, 07.08.2024 року слідчим винесено постанову про відмову у залученні ОСОБА_3 як потерпілого, примірник якої останньому не було надано. Заявник вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною без будь-якої оцінки наведених у ній фактів та такою, що підлягає скасуванню. Гр. ОСОБА_3 звертає увагу, що твердження слідчого про не здобуття у кримінальному провадженні об`єктивних даних про заподіяння шкоди йде всупереч рішенню Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року у справі №760/14085/23, яким дії поліцейських визнано незаконними і саме цими діями завдано моральної шкоди. До того ж слідчий взагалі не досліджував надані докази завдання моральної шкоди, а попередні постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим у даному провадженні вже двічі скасовувались слідчими суддями.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого ТУ ДБР у м. Хмельницькому (з дислокацією у м. Житомирі) від 07.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0000073.

Гр. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує, просить задовольнити.

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши й дослідивши зміст скарги та доданих до неї матеріалів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та за якими надано право на оскарження. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000073 від 29.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України. Зазначене кримінальне провадження зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира, яким зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою гр. ОСОБА_3 про неправомірні, на думку заявника, дії працівників УПП в Житомирській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 10.07.2020.

Постановою від 07.08.2024 року старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 відмовив у залученні ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні №0000073.

В обґрунтування свого рішення слідчий зазначив, що твердження ОСОБА_3 про те, що його нез`явлення на співбесіду, внаслідок чого він не був прийнятий на роботу у ТОВ «ВІАТЕРА» з відповідною оплатою праці в сумі 152 500 грн. не підтверджують ту обставину, що за результатами такої онлайн співбесіди він категорично повинен був би прийнятий на роботу із відповідною оплатою, а тому не може вважатись упущеною вигодою, яку він повинен був отримати. Крім того, у висновку спеціаліста у галузі психології психологічної студії ОСОБА_7 відсутні обґрунтування, за яких саме критеріїв спеціаліст визначив власне такий розмір моральної шкоди, спеціалістом не зазначено, які саме матеріали досліджувались при визначенні розміру моральної шкоди. Отже, на теперішній час про підозру у кримінальному провадженні нікому не повідомлялось та у кримінальному провадженні не здобуто об`єктивних даних про заподіяння майнової, моральної шкоди ОСОБА_3 .

За змістом ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому згідно із положенням ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини, при цьому мотивувальна її частина повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, висновок слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному проваджені №0000073 не є у достатній мірі вмотивованим.

Як зазначалось вище та убачається зі змісту постанови слідчого, кримінальне провадження №0000073 зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира, яким зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою гр. ОСОБА_3 про неправомірні, на думку заявника, дії працівників УПП в Житомирській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 10.07.2020 року.В результаті таких неправомірних дій, зі слів ОСОБА_3 , йому завдана майнова шкода, що полягає в упущеній вигоді, витратах на листування з ДВС, а також моральна шкода.

У тексті оскаржуваної постанови відсутня аргументація щодо наявності/відсутності шкоди у вигляді витрат на листування з ДВС. Крім цього, відхиляючи доводи ОСОБА_3 з приводу заподіяння йому моральної шкоди, слідчий фактично лише послався на не достатню аргументацію спеціаліста, наведену спеціалістом ОСОБА_8 у своєму висновку. Посилання ж на очевидні та достатні підстав вважати, що ОСОБА_3 не могла бути заподіяна моральна шкода неправомірними діями працівників правоохоронних органів постанова не містить, як і не містить спростувань слів заявника, що такі дії працівників поліції в цілому були правомірні.

У контексті не здобуття слідством об`єктивних даних про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_3 слідчий суддя вважає за можливе апелювати до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року у справі №760/14085/23, що набрало законної сили, та яким частково задоволено позов ОСОБА_3 , стягнуто на його користь з Держави за рахунок коштів державного бюджету України компенсацію за заподіяну незаконним притягненням 10 липня 2020 року до адміністративної відповідальності моральну шкоду в розмірі 2 000,00 гривень. У цьому ж рішенні Солом`янський районний суд м. Києва послався на складений управлінням патрульної поліції в Житомирській області ДПП від 23.10.2021 висновок проведеної службової перевірки, згідно з яким притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності супроводжувалося порушенням з боку інспекторів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 службової дисципліни, за яке Дисциплінарним статутом передбачена дисциплінарна відповідальність.

Таким чином, на переконання слідчого судді, слідчим в оскаржуваній постанові за наслідками досліджених ним доказів не наведено очевидних, обґрунтованих й змістовних доводів існування обставин, що свідчать про відсутність ознак завдання шкоди особі, яка звернулась із клопотанням про залучення в якості потерпілого. Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про передчасність прийнятого слідчим рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному проваджені №0000073, а отже і про наявність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 07.08.2024 року про відмову у залученні як потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя