Єд. унік. № 243/636/26
Провадження № 1-кс/243/31/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня, Чернігівська область, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , підрозділ 1654 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (підпорядкований З ОШП), посада радіотелефоніст, звання молодший сержант, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000096 від 18 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000096 від 18 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що молодший сержант ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді оператора-радіотелефоніста відділення управління командира батальйону взводу зв`язку 2 батальйону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , 17.01.2026 близько 22 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), перебував в підвальному бетонному приміщенні на території посту взводу зв`язку «Вежа-1», за координатами 49.019129, 37.520561, на околицях с. Богородичне Краматорського району Донецької області, де розпивав спиртні напої сумісно з військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, оператором механіком відділення управління командира батальйону взводу зв`язку 2 батальйону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , старшим солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_7 , з іншої сторони, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, трапилася сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті (вбивства) ОСОБА_7 .

Старший сержант ОСОБА_8 перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті старшому солдату ОСОБА_7 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_7 , без будь-яких вагань, взяв ввірену йому для службового користування 5,45 мм автоматичну зброю, автомат Калашникова (далі АК-74) № НОМЕР_2 та набої до неї, які були при ньому, запобіжник якого перебував в режимі автоматичної стрільби, здійснив у стоячого навпроти нього старшого солдата ОСОБА_7 з дистанції близько 2 метрів, не менш 7 пострілів, у результаті чого старший солдат ОСОБА_7 отримав вогнепальні кульові наскрізні поранення грудної клітки, від яких останній помер на місці.

Між спричиненими ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями та причиною смерті ОСОБА_7 є прямий причинний зв`язок.

18 січня 2026 року молодшого сержанта ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , затримано в порядку ст. ст. 207, 208 КПК України, та цього ж дня, 18 січня 2026 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне противоправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство).

Враховуючи викладене, старший слідчий СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 , з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення за наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінальне правопорушення), та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому та пояснив, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, також зазначив, що нині існують ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню зазначених ризиків.

Захисник ОСОБА_4 просив застосувати відносно свого підзахисного заставу.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому та просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

В провадженні СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000096 від 18 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

18 січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне противоправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, суд враховує положення статті 178 КПК України.

Виключно (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю узгоджується з положеннями Європейської конвенції з прав людини.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 18 січня 2026 року, постановою про призначення експертизи від 18 січня 2026 року, довідкою про причину смерті, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18 січня 2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18 січня 2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_5 , протоколом про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП серії ДНК/С від 18 січня 2026 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 2858 від 18 січня 2026 року, довідкою КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» № 27 від 18 січня 2026 року.

При цьому слідчий суддя бере до уваги положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», в якій наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Феррарі - Браво проти Італії, не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі О`Хара проти Сполученого королівства від 16.10.2001 року зазначено, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту розумна підозра.

Детальніше цей термін роз`яснений у справі Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства від 30.08.1990 року: мають бути наявні факти або інформація, які б переконали б об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити злочин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (Murrey v. The United Kingdom). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom).

Більш того, у п. 48 рішення Чеботар проти Молдови №35615/06 від 13.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Отже, підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення з огляду на принцип розумної підозри є доведеною та обґрунтованою.

Також, вважаю встановленим існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, посилання сторони захисту на відсутність наразі спроб втечі підозрюваного безпідставні, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Разом з тим, вважаю, що доведений ризик впливу на свідків, оскільки підозрюваний разом з ними проходить військову службу в одній військовій частині, що фактично створює умови для здійснення на них впливу, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Також доведений ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Також доведений ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний вчинив вбивство, тобто умисне противоправне заподіянні смерті людині та бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного, тим самим утворюють склади кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України.

Тому, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, беручи до уваги доведеність наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та оцінюючи сукупність наведених вище обставин, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Крім того, вважаю, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вирішив не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З урахуванням наведеного, суд вважає за доцільне клопотання слідчого задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження № 0000096 від 18 січня 2026 року - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000096 від 18 січня 2026 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави, з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з 18 січня 2026 року по 18 березня 2026 року включно.

Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_5 , прокурору, захиснику, підозрюваному та слідчому.

На ухвалу може бути подана скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним який тримається під вартою в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Повний текст ухвали складений 20.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1