Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. Справа № 608/2023/25

Номер провадження1-кп/608/423/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «ЕASYCON» клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000364 від 12 серпня 2024 року щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває на розгляді кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ..

В клопотанні вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб та передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, у місцях похбавлення волі, вчиненого повтроно за попередньою змовою групою осіб.

Зібрані під час досудового розслідування докази об`єктивно зв`язують ОСОБА_8 із злочинами, пов`язаними із незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також з незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб та вказують на його причетність до вчинення цих злочинів, а тому обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України є обґрунтованим.

03 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2025 року, термін дії запобіжного заходу до 23 жовтня 2025 року.

Підставою продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а також у зв`язку з встановленими обставинами, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою продовження застосування запобіжного заходу до ОСОБА_11 , згідно з вимогами пп 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та вид покарання, яке йому загрожує, ОСОБА_8 може умисно переховуватись від суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності. Також, ОСОБА_8 володіє інформацією про осіб, які є свідками, їх місця проживання, навчання чи роботи, знає суть показань, які вони нрадали органу досудового росзлідування. А тому існує ризик того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може безпосередньо або через третіх осіб незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показь, що може негативно ввплинути на стан судового розгляду та їх результати. Крім того, ОСОБА_8 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь. Окрім цього, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може продровжувати вчиняти інші злочини, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого.

Вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються останньому, обсягу пред`явленого йому обвинувачення. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені пп 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_8 ..

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та виконання ним процесуальних обов`язків, просить продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого терміном на два місяці.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять задовільнити з наведених вище підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечують щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2025 відносно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовждувався, останній раз ухвалою від 25 серпня 2025 року до 23 жовтня 2025 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення притання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, необхідність уникнення, визначених ст. 177 КПК України, ризиків.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Сам факт подання до суду обвинувального акту та те, що ОСОБА_8 обинувачується у вчиненні відповідних кримінальних правопорушення є свідченням їх обґрунтованої підозри. При цьому, на даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого в інкримінованих йому діяннях, що буде вирішуватися судом в нарадчій кімнаті при ухваленні остаточного рішення у справі.

На переконання суду, на даний час продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України, ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду, які існували при застосуванні та продовженні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні ряду умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачене найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість інкримінованих злочинів та покарання за їх вчинення. Також на даний час частина території України перебуває під тимчасовою окупацією рф, внаслідок чого обвинувачений може переховуватися на вказаній території від суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, однак це не сприяло його перевихованню, та йому інкримінується вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів. Також обвинувачений ОСОБА_8 не працює та не має стабільного джерела доходів, а також міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність чинників, які могли б утримати його від продовження злочинної діяльності.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Також, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого суд враховує вимоги пп 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд відзначає, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливе, оскільки не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тож тримання під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Задовольняючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує доведеність на даний момент того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 19 грудня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_8 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

Згідно з оригіналом

Суддя /підпис/.

Ухвала набрала законної сили «____»_______________року

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/2023/25

Суддя: ОСОБА_1