СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий: 02.03.2017 року Святошинським райсудом м. Київ за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, які відбув; 22.10.2024 року Солом`янським райсудом м. Київ за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років пробаційного нагляду, які не відбув, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , перебуваючи на замісній підтримуючій терапії в ТОВ «Медичний центр «Медвін», відповідно до курсу лікування від наркозалежності 27 травня 2025 року за призначенням лікаря для прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря на 10 днів (за схемою з 30.05.2025 по 8.06.2025) отримав лікарський засіб, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), та з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» почав зберігати з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збут наркотичного засобу, ОСОБА_3 28 травня 2025 року, близько 10 год. 55 хв., домовився з особою, яка погодилась на конфіденційне співробітництво та в межах контролю за вчиненням злочину із зміненими у передбаченому законом порядку анкетними даними, проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_7 », про збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Цього ж дня, о 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Аптеки № 75, КП «Формація» за адресою: м. Київ, пр-т Берестейський, буд. 104, за грошові кошти у розмірі 300 грн. збув особі « ОСОБА_7 » наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,132 г.

Крім цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на повторний незаконний збут наркотичного засобу, діючи з прямим умислом, перебуваючи на замісній підтримуючій терапії в ТОВ «Медичний центр «Медвін», відповідно до курсу лікування від наркозалежності 17 червня 2025 року за призначенням лікаря для прийому в домашніх умовах на 10 днів (за схемою з 39.06.2025 по 18.06.2025) отримав лікарський засіб, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), та почав з корисливих мотивів, всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95- ВР, зберігати з метою повторного збуту.

17 червня 2025 року, ОСОБА_3 домовився з особою « ОСОБА_7 » про збут вказаного наркотичного засобу. Цього ж дня, о 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Аптеки № 75, КП «Формація» за адресою: м. Київ, пр-т Берестейський, буд. 104, за грошові кошти у розмірі 300 грн. повторно збув особі « ОСОБА_7 » наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,133 г.

Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. ч. 1 та 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут 28 травня 2025 року особливо небезпечного наркотичного засобу - метадон (фенадон), масою у сухій речовині - 0,132 г, а 17 червня 2025 року - повторно незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу - метадон (фенадон), масою у сухій речовині - 0,133 г.

01 жовтня 2025 року між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, до розгляду якої суд невідкладно перейшов.

За даною угодою прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та кінцевої правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. ч. 1 та 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даних злочинів. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинені ним злочини, а саме: - за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; - за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна; - за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна; - остаточне покарання ОСОБА_3 має бути призначено у виді позбавлення волі строком на 6 років та 1 місяць з конфіскацією майна з урахуванням правил ст. 71 КК України із застосуванням принципу часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив злочини після постановлення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України, не відбуте покарання за яким - 2 роки пробаційного нагляду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, внаслідок якого шкода не завдана потерпілим.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода не завдана потерпілому, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, якого підтримав захисник, в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання із застосуванням правил ст. ст. 70 та 71 КК України та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 307 КК України, в обсязі сформульованого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати всі взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. ч. 1 та 2 ст. 307 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання із застосуванням правил ст. ст. 70 та 71 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що усуває сумніви в її осудності. Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого після вчиненого і під час судового розгляду, яка наповнена жалем з приводу вчиненого. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, на які посилалися і сторони в угоді, суд в даному випадку вважає за неможливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому узгоджене в угоді покарання за вчинені ним злочини із застосуванням правил ст. ст. 70 та 71 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нового кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 та 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 01 жовтня 2025 року між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 307 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01 жовтня 2025 року покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років та 1 (один) місяць з конфіскацією майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ - залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 17 червня 2025 року, з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою в межах даного провадження.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведені експертизи в сумі 10 696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Речові докази: наркотичний засіб - метадон (маса у сухій речовині - 0,132 г та 0,443 г), сильнодіючий лікарський засіб (димедрол) масою 0,26 г, які зберігаються в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві - знищити; медичну картку на ОСОБА_3 - повернути в ТОВ «Медичний центр «Медвин», а їх завірені копії - зберігати при матеріалах справи; грошові кошти в сумі 550 грн., які вилучені в обвинуваченого як предмет закупки - звернути в дохід держави; вилучені особисті документи та речі обвинуваченого - повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1