Справа № 186/2297/25
Провадження № 1-кс/0186/322/25
У Х В А Л А

05 листопада 2025 року м.Шахтарське.

Слідчий суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

04 листопада 2025 року в провадження Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_2 , подана представником скаржника адвокатом ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_2 через свого представника адвоката ОСОБА_3 , звернулася до Дніпропетровської обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами КП «Добробут Миколаївщини» Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та посадовими особами Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за фактом нецільового використання земельних ділянок. Дніпропетровською обласною прокуратурою заяву направлено до ГУНП в Дніпропетровській області, яке в свою чергу направило заяву до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

03 листопада 2025 року ОСОБА_2 отримала від ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Просить зобов`язати уповноважених осіб ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 16 вересня 2025 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191, 351 КК України. Вважає, що скарга подана нею 03 листопада 2025 року без пропуску десятиденного строку, оскільки рішення по її заяві прийнято уповноваженими особами органу поліції 31 жовтня 2025 року.

Вивчивши скаргу та матеріали, додані до неї, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 303 КПК України визначає рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено Кримінальним процесуальним кодексом для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Положеннями ст.116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до частин 1,2 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

У розумінні норми ст.117 КПК України поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

Заявником заяву про поновлення пропущеного строку для подачі вказаної скарги не подано.

Стаття 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя встановила, що заява ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована ВП N3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 01 жовтня 2025 року за номером 8685.

31 жовтня 2025 року ВП №3 склало повідомлення ОСОБА_2 про те, що в ході розгляду її заяви, проведеного відповідно Закону України "Про звернення громадян", "Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України", затвердженого наказом МВС від 15 листопада 2017 року №930 та порядку, визначеному Розділом IV КупАП, з`ясовано та досліджено всі обставини за викладеними у зверненні фактами, за результатами чого ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не виявлено.

Тобто, станом на 03 жовтня 2025 року відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_2 , зареєстрованою 01 жовтня 2025 року, до ЄРДР внесені не були, рішення, прийняте за результатом розгляду вказаної заяви, не оформлювалося постановою. Таким чином, десятиденний строк для подачі скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, передбачений ст. 304 КПК України, закінчився 12 жовтня 2025 року.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду № 925/125/14 від 25 травня 2018 року).

ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» 03 листопада 2025 року, тобто з пропуском визначеного ст.304 КПК України десятиденного строку, що не ґрунтується на законі, оскільки заявник не позбавлений права після подання ним заяви про кримінальне правопорушення, самостійно, на протязі десяти днів, з`ясувати чи внесені відомості до ЄРДР. При цьому, питання про поновлення строку для подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 не порушує.

Згідно з п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, слідчий суддя встановила, що ОСОБА_2 подано скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з пропуском встановленого кримінальним процесуальним законом 10-денного строку на її оскарження, у зв`язку з чим, скаргу слід повернути заявнику.

Згідно ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст.116, 117, 303,304 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - повернути особі, яка її подала.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_4