Справа № 344/1580/26
Провадження № 1-кс/344/955/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000270, внесеного 10 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000270 від 10 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №64 від 26.02.2025 старшого солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 призначено на посаду сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу вказаної військової частини та зараховано до списків особового складу.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, старший солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим військовослужбовець військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.11.2025, старший солдат ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням їх виконувати, вирішив ухилитись від виконання обов`язків військової служби шляхом надання командуванню військової частини НОМЕР_1 завідомо підроблених документів.

Реалізуючи злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.11.2025, старший солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , подав рапорт командуванню військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) із завідомо неправдивими відомостями, які надають право звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, пов`язані з необхідністю здійснювати догляд за дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно з наданими підробленими документами є особою з інвалідністю другої групи.

До рапорту про звільнення старший солдат ОСОБА_6 додав підроблені документи, в яких містилися завідомо неправдиві відомості, а саме: завірені копії висновку №927/1 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, від 10.09.2025 та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 929314 від 17.09.2024.

У довідці МСЕК 12 ААВ № 929314 від 17.09.2024 внесені завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглянута 17.09.2024 та їй встановлена друга (ІІ) група інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання.

Внаслідок злочинних дій старшого солдата ОСОБА_6 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2025 № 345 останнього звільнено з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто за сімейними обставинами - необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб із інвалідністю І чи ІІ групи.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.11.2025, під час проходження військової служби по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, подав рапорт командуванню військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) із завідомо неправдивими відомостями, які надають право звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, пов`язані з необхідністю здійснювати догляд за дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно з підробленими документами є особою з інвалідністю другої групи, долучивши до свого рапорту завірені копії завідомо підроблених документів: завірені копії висновку №927/1 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, від 10.09.2025 та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №929314 від 17.09.2024 про наявність у ОСОБА_7 порушення функції організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, від 17.09.2024, внаслідок чого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2025 № 345 він звільнений з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто за сімейними обставинами - необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб із інвалідністю І чи ІІ групи, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України, - ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких, оскільки за його вчинення передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

27 січня 2026 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України.

Цього ж дня, за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено ноутбук марки Apple моделі 2337 s/h C02HR2ODA6LR, мобільний телефон марки Apple Iphone 15 plus синього кольору, мобільний телефон марки Apple Iphone 15 plus сталевого кольору, зовнішній жорсткий диск марки Gembird, витяг з наказу військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2025 №345, амбулаторна карта хворого ОСОБА_7 , які поміщено до спецпакетів ДБР.

27 січня 2026 року вищевказані предмети, документи визнано речовими доказами, оскільки у зазначених документах містяться, серед іншого, відомості, що можуть підтверджувати факт підроблення документів, які у подальшому слугували підставою для звільнення з військової служби ОСОБА_6 та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на вилучені у ОСОБА_6 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді 27.01.2026 речі, предмети та документи.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 28 січня 2026 року, дане клопотання передано слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у клопотанні, просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник не заперечував проти накладення арешту на майно, оскільки вилучені предмети та документи визнано речовими доказами.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

У судовому засіданні встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000270 від 10 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України.

27 січня 2026 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого від 27 січня 2026 року ноутбук марки Apple моделі 2337 s/h C02HR2ODA6LR, мобільний телефон марки Apple Iphone 15 plus синього кольору, мобільний телефон марки Apple Iphone 15 plus сталевого кольору, зовнішній жорсткий диск марки Gembird, витяг з наказу військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2025 №345, амбулаторна карта хворого ОСОБА_7 , вилучені 27 січня 2026 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000270 від 10 грудня 2025 року.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною володіння, користування та розпорядження на вилучені у ОСОБА_6 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді 27.01.2026 речі, предмети та документи, а саме: ноутбук марки Apple моделі 2337 s/h C02HR2ODA6LR; мобільний телефон марки Apple Iphone 15 plus синього кольору; мобільний телефон марки Apple Iphone 15 plus сталевого кольору; зовнішній жорсткий диск марки Gembird, витяг з наказу військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2025 №345; амбулаторна карта хворого ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1