Провадження № 1-кс/524/2851/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні 0002261 від 21.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002261 від 21.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Клопотання погоджене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Слідчий клопотання обґрунтував тим, що 20.11.2025, близько 23 год. 59 хв., невстановлена особа, шляхом вільного доступу, в період дії військового стану, здійснила крадіжку зарядної станції BLUETTS EB 70, сірого кольору з приміщення сторожового пункту на автомобільній стоянці, що розташована поряд з будинком 38 по вул. Володимира Великого, м. Кременчук, чим спричинила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

21.11.2025 за даним фактом СВ Кременчуцького РУП ГУ НП Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002261 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування 25.11.2025 гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності понятих видав працівникам поліції зарядну станцію фірми BLUETTI, модель EB 70, чорного кольору.

Постановою слідчого від 26.11.2025 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відносяться до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів та необхідності проведення відповідних експертиз у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно, оскільки воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий клопотання підтримав, до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник вилучених речей в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного :

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

З п. 1 ч. 2 статті 170 КПК постає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як зазначається в ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення…. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином встановлено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, його відчуження третім особам чи приховування від органу досудового розслідування негативно вплине на повноту та об`єктивність досудового слідства, в кримінальному провадженні існують розумні підозри вважати, що це майно є доказом злочину та воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, учасники кримінального процесу матимуть змогу його відчужити, знищити або ж приховати з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчим було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 131, 132, 167, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні 0002261 від 21.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: зарядну станцію фірми BLUETTI, модель EB 70, чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою збереження речового доказу, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та без позбавлення права власника користування цим майном.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1