Єдиний унікальний номер: 379/1941/25
Провадження № 1-кс/379/326/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 рокум.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про забезпечення дотримання прав підозрюваного в порядку ст. 206 КПК України,

УСТАНОВИВ:

31.10.2025 захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Таращанського районного суду Київської області з даним клопотанням, в якому прохала суд:

змінити місце тримання під вартою ОСОБА_3 та перевести його з Ізолятора тимчасового тримання №2 у м. Тараща до ДУ «Київський слідчий ізолятор»;

зобов`язати слідчого СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській обл. ОСОБА_5 забезпечити огляд ОСОБА_3 профільними лікарями-спеціалістами (невропатолог, кардіолога, терапевт та інших, в залежності обстежень та наданих рекомендацій, щодо потреб стану здоров`я з обов`язковим наданням письмових медичних рекомендацій щодо подальшого лікування;

за результатами проведених обстежень та відповідно до наданих лікарями медичних висновків забезпечити належне лікування ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що на даний час ОСОБА_3 перебуває у Ізоляторі тимчасового тримання № 2 у м. Тараща. Згідно з наявними медичними документами, ОСОБА_3 має тяжкі хронічні серцево-судинні та неврологічні захворювання, у тому числі наслідки ішемічного інсульту, церебро-васкулярну хворобу, дисциркуляторну гіпертонічну енцефалопатію ІІІ стадії та гіпертонічну хворобу ІІІ ступеня з високим ризиком (3). Такий стан потребує щоденного контролю артеріального тиску, електрокардіографічного моніторингу, прийому лікарських препаратів у визначеному режимі та можливості невідкладного реагування лікарів при загостреннях. Водночас, відповідно до наданих підтверджень та офіційних відповідей від різних ІТТ м. Києва та Київської області, переважна більшість ізоляторів тимчасового тримання (ІТТ) не мають у своєму штаті лікарів або медичних працівників, а також не обладнані приміщеннями для надання екстреної допомоги чи проведення медичних процедур. У таких установах медична допомога може надаватися лише епізодично або викликатися ззовні, що не гарантує оперативного реагування у разі кризового підвищення артеріального тиску, втрати свідомості чи повторного інсульту. Стан здоров`я ОСОБА_3 є нестабільним: у нього зафіксовано повторні гіпертонічні кризи, епізоди втрати свідомості, виражені неврологічні симптоми після перенесеного інсульту. Будь-яке затримання з наданням медичної допомоги може призвести до повторного мозкового інсульту, ішемічної атаки, серцевої недостатності або навіть смерті. Таким чином, вважає, що утримання ОСОБА_3 в умовах ІТТ суперечить медичним показанням і становить безпосередню загрозу його життю та здоров`ю, оскільки: в ІТТ відсутній лікарський нагляд; немає умов для контролю артеріального тиску, пульсу, електрокардіограми; не забезпечено цілодобового доступу до медикаментів і фахової допомоги; у випадку кризового стану реагування є несвоєчасним, що унеможливлює запобігання невідкладним наслідкам. Стан здоров`я ОСОБА_3 категорично несумісний із перебуванням у місці, де відсутній лікарський контроль. Його утримання в умовах ІТТ чи іншому місці без належного медичного супроводу створює пряму загрозу життю і суперечить не лише медичним показанням, а й базовим принципам гуманності та статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На відміну від ізоляторів тимчасового тримання, у ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечено наявність медичної частини та чергування кваліфікованих лікарів, які здійснюють цілодобовий медичний нагляд за особами, що перебувають під вартою. У разі погіршення стану здоров`я або виникнення невідкладного стану медичні працівники мають можливість негайно надати екстрену медичну допомогу, провести необхідні обстеження, а за потреби забезпечити госпіталізацію до спеціалізованого лікувального закладу. Таким чином, саме перебування у ДУ «Київський слідчий ізолятор» дозволяє гарантувати мінімальний рівень безпеки життя і здоров`я ОСОБА_3 , на відміну від ІТТ, де медичне забезпечення відсутнє.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025, слідчим суддею в даній справі визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 31.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд скарги призначено 17 год 15 хв 31.10.2025. Крім того, постановлено витребувати від начальника ІТТ № 2 ГУНП у Київській області, інформацію про те, чи утримується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІТТ № 2 ГУНП у Київській області та інформацію про підстави його утримання.

Протокольною ухвалою слідчого судді від 31.10.2025, у судовому розгляді оголошено перерву до 11 год 00 хв 03.11.2025 за клопотанням захисника.

03.11.2025, на виконання ухвали суду від 31.10.2025, до суду надійшло повідомлення від начальника Ізолятора тимчасового тримання № 2 ГУНП в Київській області з додатками. відповідно до якого 22.10.2025 до ІТТ № 2 на підставі постанови про застосування заходів безпеки від 22.10.2025, винесеної слідчим в ОВС ГУСБУ в м. Києві та Київській області, поміщено ОСОБА_3 , який утримується на даний час. До повідомлення додані копії постанови слідчого від 22.10.2025 про застосування заходів безпеки, ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2025 про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.11.2025 на електронну пошту суду захисником подано клопотання про забезпечення особистої участі підозрюваного ОСОБА_3 у судовому засіданні о 11 год 00 хв та зобов`язання адміністрації ІТТ № 2 забезпечити конвоювання останнього в судове засідання. У судовому засіданні захисник від цього клопотання відмовилася.

Також, захисником подано клопотання про приєднання доказів з додатками.

Протокольною ухвалою суду від 03.11.2025, у зв`язку з неявкою захисника, у судовому засіданні оголошено перерву до 12 год 00 хв 03.11.2025.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання повністю підтримала та пояснила, що постанова від 22.10.2025 про застосування заходів безпеки вже не має сили, а також вона суперечить ухвалі про обрання запобіжного заходу, в якій було визначено містом тримання підозрювано слідчий ізолятор. Також постанова від 22.10.2025 суперечить ухвалі слідчого судді від 28.10.2025, в якій зазначено про утримання в установі попереднього ув`язнення відповідно до вимог чинного законодавства. В ІТТ особу можна тримати не більше 10 днів. Сьогодні ОСОБА_3 повезли в Київ на проведення слідчих дій. Його утримують в ІТТ для того, щоб не було відомо скільки разів його вивозять і куди. В ІТТ відсутнє належне медичне обслуговування, а на виклик на швидкій допомозі виїжджають парамедики, а не лікарі. В постанові від 22.10.2025 не вказано про проведення слідчих дій саме у м. Тараща. Постанову про застосування заходів безпеки на даний час не оскаржували.

Слідчий в особливо важливих справа СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області в судове засіданні не з`явився.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, постанову про застосування заходів безпеки та ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, заслухавши захисника, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

При цьому, у ст. 28 Конституції України зазначається про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Аналогічна позиція міститься у статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя встановив, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2025 єдиний унікальний номер судової справи 760/25554/25 продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно, а також визначено розмір застави в розмірі 20 000 000,00 грн. Також ухвалою слідчого судді вказаного суду від 18.10.2025 залишено в силі щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.11.2025 включно, в установі для попереднього ув`язнення відповідно до вимог чинного законодавства; змінено розмір застави. В задоволенні решти клопотання відмовлено.

Захисник не заперечує факт утримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою на підставі мотивованого рішення суду про застосування запобіжного заходу.

Зазначене вказує, що ОСОБА_3 не є особою, яка позбавлена свободи через відсутність відповідного судового рішення чи не звільнена з-під варти після внесення застави в порядку, який установлений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: а) переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; б) окреме тримання.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_5 від 22.10.2025 у рамках кримінального провадження № 0001310 відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано заходів безпеки та утримання його в Ізоляторі тимчасового тримання № 2 ГУНП в Київській області до 19.11.2025. Постанова слідчого мотивована тим, що на даний час органом досудового розслідування отримано відомості про те, що в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» життю та здоров`ю підозрюваного ОСОБА_3 загрожує небезпека, а також необхідністю проведення слідчих дій за участі останнього.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що підозрюваний ОСОБА_3 утримується в Ізоляторі тимчасового тримання № 2 ГУНП в Київській області у зв`язку із застосуванням відносно нього заходів безпеки на підставі постанови слідчого.

Разом із тим, слідчий суддя не перевіряє наявність приводів та підстав для застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_3 оскільки таке питання вирішується слідчим суддею в окремому порядку, а саме при розгляді скарги за ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки.

Розгляд питання застосування заходів безпеки в порядку ст. 206 КПК України не входить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 303, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про забезпечення дотримання прав підозрюваного в порядку ст. 206 КПК України залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя:ОСОБА_1