ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні надані матеріали справи за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, обчислюючи строк з 29.11.2025 р., без визначення застави.

На вказане рішення суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 листопада 2025 року та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Указує, що прокурором зазначено недостовірні відомості щодо його перебування в розшуку, оскільки з квітня по червень 2025 року він добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являвся за викликами слідчого судді та суду.

Стверджує, що у період з 27.06.2025 р. по 25.08.2025 р. він перебував у ВСП, про що було відомо як прокурору, так і слідчому судді, а отже фактично не мав можливості бути присутнім у судових засіданнях. З 26.08.2025 р. по 21.11.2025 р. обвинувачений проходив службу у військовій частині, що також виключало можливість його явки.

ЄУНСС:727/4900/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

НП:11-кп/822/409/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: в порядку КПК України

Стверджує, що отримав повістку про виклик до суду - 29.08.2025 р., тоді як судове засідання було призначене на 28.08.2025 р., тобто після фактичної дати його проведення.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження вбачається, що на розгляді у Шевченківському районному суді м. Чернівці перебувають об`єднані кримінальні провадження №0001166 та №0001288 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.2 ст.263 КК України.

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 листопада 2025 року було задоволено.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 331 KПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, суд першої інстанції, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, встановив, що заявлені прокурором ризики, об`єктивно існують, а тому задля їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як було встановлено, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень: за ч.1 ст.129, ч.2 ст.263 КК України, один із яких, відповідно до ст.12 КК України, є проступком, а інший - нетяжким, неодноразово не з`являвся до суду без поважних причин, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а тому, на думку колегії суддів, ризик переховування його від суду є реальним. Доказів того, що обвинувачений у цей час перебував у ВСП або ж перебував на військовій службі матеріали справи не містять і апелянтом не надано.

Крім того, обґрунтованим є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин, існування вказаних ризиків в сукупності з даними про особу ОСОБА_6 , який є особою раніше судимою за вчинення умисного корисливого злочину, вказують на наявність підстав для застосування щодо нього саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується із висновками районного суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти встановленим ризикам.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У ході судового розгляду справи не встановлено обставин, які б вказували, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу забезпечить його правильну процесуальну поведінку під час розгляду даного кримінального провадження.

Разом з тим, колегія судді уважає, що обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, районний суд порушив ч.3 ст.183 КПК України, оскільки не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, судом першої інстанції не було встановлено випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, які дають суду право не визначати альтернативний запобіжний захід.

Поряд з цим, зважаючи на те, що у відповідності до ч. 3 ст.407 КПК України, апеляційний суд за наслідками апеляційного перегляду не може змінити рішення слідчого судді, колегія суддів доходить висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається в межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального провадження, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_6 , наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що заставу, як альтернативний запобіжний захід ОСОБА_6 , необхідно визначити в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн (20*3028).

На думку апеляційного суду, такий розмір застави є помірним для обвинуваченого, жодним чином не порушує його права, та є достатнім і необхідним для забезпечення виконання ОСОБА_6 його процесуальних обов`язків.

За таких обставин, апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково, а оскаржувану ним ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 182, 183, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних правопорушень та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 листопада 2025 року, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати і постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, обчислюючи строк з 29.11.2025 р.

Для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ): 42255464; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО):820172; рахунок отримувача:UA0082901).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- при наявності здати слідчому документи для виїзду - в`їзду за кордон.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі.

Термін дії обов`язків обвинуваченому, у разі внесення застави, визначити до 27 січня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Чернівецького слідчого ізолятора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення особи з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3