Справа № 676/20/26
Номер провадження 1-кп/676/199/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника служби у справах дітей Слобідко-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

ОСОБА_4

представника сектора ювенальної превенції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , ОСОБА_6

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння

ОСОБА_7

законного представника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння

ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, клопотання у кримінальному провадженні №0001962 за ч.1 ст.289 КК України про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, жителя по АДРЕСА_1 українця, громадянина України, учня 9 класу Пановецької гімназії Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, неодруженого, не судимого, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться на розгляді клопотання про застосування відносно малолітнього примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженні №0001962, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 17 год. 00 хв. 07.11.2025 року, перебуваючи на території КП «Кам`янець-Подільський міський стадіон ім. Г.А. Тонкочеєва» по проспекту Грушевського 29 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, де помітив на парковці припаркований мотоцикл марки «Rider Iron 250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_10 , вирішив незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом та здійснити рух на ньому. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного мотоцикла марки «Rider Iron 250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, всупереч волі власника транспортного засобу, за допомогою плоскої викрутки запустив двигун, та поїхав в напрямку перехрестя вул. Князів Коріатовичів та проспекту Грушевського в м. Кам`янця-Подільського Хмельницької області.

За вказаних обставин малолітній ОСОБА_7 без передбаченого на те дозволу власника, незаконно заволодів мотоциклом марки «Rider Iron 250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , вартістю 63198,00 грн., та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом (угоні), малолітній ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.289 КК України.

Прокурор в судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, та просить його задоволити вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нового кримінального правопорушення.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора.

Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7 , в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні суспільно небезпечного діяння, підтвердивши всі обставини, вказанні в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру. Крім того, запевнив суд, що він шкодує про вчинене та пообіцяв, що більше не буде скоювати протиправних вчинків, а тому просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

Законний представник особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, ОСОБА_8 не заперечила стосовно задоволення вказаного клопотання.

Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію свого підзахисного, просить не досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, наслідки такого розгляду його підзахисному зрозумілі.

Інші учасники не заперечують щодо розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Сторони в судовому засіданні наведені обставини не оспорювали і судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування відносно малолітнього примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженні №0001962, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, за вимогами статті 498 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до вимог частини 1 статті 97 Кримінального кодексу України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, згідно частини 2 статті 97 Кримінального кодексу України.

Стаття 105 Кримінального кодексу України, зокрема частина 1 передбачає, якщо неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Частиною другою цієї статті передбачено, що у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_7 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з такого.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до частини 2 статті 484 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (пункт 2 частини 2 статті 105 Кримінального кодексу України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Крім того, суд, ухвалюючи судове рішення щодо малолітнього ОСОБА_7 , керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст.3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК України та розділу ХІ КК України.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 501 Кримінального процесуального кодексу України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 , суд враховує його особу, а саме те, що він посередньо характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 13 років, вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, розкаявся у вчиненому.

У зв`язку з цим, до ОСОБА_7 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, бари) з 21:00 год. по 07:00 год., строком на 1 рік.

З огляду на вищевказане, суд приходить висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на один рік.

Питання про речові докази суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 100, 368, 370-374, 484, 498, 500 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання про застосування відносно малолітнього примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженні №0001962, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, задоволити.

Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру, передбачений ч.2 ст.105 КК України, а саме у вигляді:

- застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього ОСОБА_7 у вигляді, а саме заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, бари) з 21:00 год. по 07:00 год., строком на 1 рік;

- передачі малолітнього під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 1 рік.

Строк примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 встановити 1 (один) рік.

Речові докази по справі:

- мотоцикл марки «Rider Iron 250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_10 , після набрання ухвалою законної сили, повернути власнику.

- викрутку та змиви з, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання ухвалою законної сили, знищити.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати в сумі 1782.80 грн. за проведення судової експертизи.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31.12.2025 року, після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала може бути оскаржена через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1