Єдиний унікальний номер 333/9509/25
Провадження №1-кп/333/913/25
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 захисника обвинувачених ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, зі слів на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не є інвалідом, не є адвокатом або депутатом, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, незаміжньої, яка має середню освіту, зі слів на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка не є інвалідом, не є адвокатом або депутатом, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2025 з Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, надійшло кримінальне провадження відносно обвинувачених: ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, справу слухати одноособово та об`єднати дане кримінальне провадження з кримінальним провадження №1-кп/333/8172/24 (номер справи №333/419/25) відносно ОСОБА_5 та призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Крім того, державний обвинувач заперечував проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Своє заперечення мотивує тим, що в ході досудового слідства встановлений ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зникли, що є підставою для відмови в клопотанні обвинуваченої та її захисника, а саме: може переховуватися від суду; продовжувати займатися протиправною діяльністю.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник не заперечували проти призначення справи до слухання. Крім цього, просили суд слухати справи суддею одноособово та задовольнити їх клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисниця не заперечували проти призначення справи до слухання. Крім цього, просили суд слухати справи суддею одноособово, проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 не заперечували.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту, що є предметом судового розгляду на даний час вбачається, що в ньому достатньо чітко та змістовно викладено фактичні обставини справи, а також наведено правову кваліфікацію дій обвинуваченого. З обвинувального акту видно, що останній містить повні відомості щодо дати та місця скоєння інкримінованого злочину, умислу дій обвинуваченого, наявність встановлених речових доказів та інші необхідні вимоги до обвинувального акту, передбачені ст. 291 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального кодексу, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою цієї статті.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо: злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заявили клопотання про слухання справи суддею одноособово, суд вважає підстав для слухання справи колегіально судом у складі трьох суддів відсутні.

Відповідно до вимог ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника, щодо зміни запобіжного заходу стосовно останньої є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати на те, що вона маловірогідна.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії»).

Однак, необхідно враховувати, що тривалість проведення досудового розслідування та судового слідства поступово зменшує наявні ризики і таке зменшення може бути настільки суттєвим, що для їх запобіганню може бути застосовані інші більш м`які запобіжні заходи, а кожний факт продовження тримання особи під вартою потребує детального дослідження існуючих ризиків у сукупності із урахуванням тривалості їх застосування в поєднанні з іншими факторами.

Це стосується і ризику можливості з боку підозрюваної впливати на свідків сторони обвинувачення.

Судом встановлено, що за весь час проведення досудового стороною обвинувачення не вживалися заходи охорони свідків від впливу обвинуваченої на них. Крім цього встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 перебуває в стані вагітності.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 , а також ті ризики, які на теперішній час залишилися, суд вважає що існує можливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання обвинуваченої та її захисника, змінивши запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено.

Учасниками процесу не заявлялись інші клопотання про обрання, зміну, скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 314-317, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження кримінальні провадження: №1-кп/333/913/25 (номер справи №333/9509/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та №1-кп/333/419/25 (номер справи №333/8172/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та присвоїти справі єдиний унікальний номер №1-кп/333/419/25 (номер справи №333/8172/24)

Призначити судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України на 12.11.2025 об 09 год. 30 хв. в приміщені Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7.

Справу розглядати суддею одноособово.

Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці - до 05.01.2026 року (включно) з перебуванням останньої за адресою: АДРЕСА_2 .

Звільнити обвинувачену ОСОБА_5 з під варти з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарання №4» ДУ ДУВП негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу, прокурора або суду;

2) повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та місця перебування.

3) не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні;

4) здати (за наявністю) на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

5) прибувати до суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділення поліції №4 Запорізького районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого.

Секретарю судового засідання повідомити сторони та інших учасників судового провадження про день, час та місце проведення судового засідання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1