У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, -

встановив:

06 лютого 2026 року ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на дії слідчого, згідно якої просить:

- визнати дії слідчого ОСОБА_3 щодо створення рейкової сторінки в Instagram, виклик шляхом обману ОСОБА_4 , доньки скаржника, та вручення їй повісток до яких внесено завідомо неправдиві відомості незаконними;

- визнати вручення повісток 18.01.2025 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ТА ОСОБА_2 щодо виклику до слідчого ОСОБА_3 на 22, 23, 24 січня 2025 року недійсним через незаконний спосіб їх вручення та внесення до них завідомо неправдивих відомостей.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 06 лютого 2026 рокудана скарга визначена для розгляду слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 .. Разом з тим матеріали скарги були передані слідчому судді 09 лютого 2026 року.

Дослідивши матеріали скагри, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за поданою скаргою з таких підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано ст.ст. 303-308 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, КПК України чітко встановлює перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Як вбачається з поданої скарги ОСОБА_2 просить:

- визнати дії слідчого ОСОБА_3 щодо створення фейкової сторінки в Instagram, виклик шляхом обману ОСОБА_4 , доньки скаржника, та вручення їй повісток до яких внесено завідомо неправдиві відомості незаконними;

- визнати вручення повісток 18.01.2025 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 щодо виклику до слідчого ОСОБА_3 на 22, 23, 24 січня 2025 року недійсним через незаконний спосіб їх вручення та внесення до них завідомо неправдивих відомостей.

Вказані у скарзі дії слідчого, не охоплюються положеннями ст. 303 КПК України, а вітак не є предметом оскарження в розумінні вказаної статті.

Відповідно до ст. 304 КПК України, у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за такою скаргою.

Таким чином, проаналізувавши перелічені вимоги скарги на предмет відповідності вимогам ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за поданою скаргою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У відкритті провадження за скаргою відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали лише в частині відмови у відкритті провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1