Справа № 203/461/25
Провадження № 1-кс/0203/234/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України

ВСТАНОВИВ:

16.12.2025 представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до Центрального районного суду міста Дніпра з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2025 у справі № 203/461/25 арешт у кримінальному провадженні №0000024 на транспортний засіб автомобіль марки «МАЗ 543230», р.н. НОМЕР_2 , який належить Військовій частині НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час транспортний засіб оглянутий експертом, тому відпала потреба у зберіганні його на території Військової частини НОМЕР_1 ; залучення вказаного транспортного засобу є вкрай важливим для виконання бойових завдань особовим складом військової частини; на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, оскільки його дослідження проведено.

У судове засідання представник Військової частини НОМЕР_1 не з`явився, причин неявки не повідомив.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надіслав до суду позицію щодо заявленого клопотання, в якій просив у його задоволенні відмовити, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, існує необхідність у проведенні додаткових слідчих дій із залученням вказаного транспортного засобу; у зв`язку з участю в інших судових засіданнях просив розгляд клопотання здійснювати без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, а також врахувавши позицію слідчого, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.01.2025, близько 0930, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , посада водій ВМЗ, звання молодший сержант), керуючи автомобілем марки «МАЗ 543230» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Першотравневій у с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області, біля будинку №111, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, здійснив екстрене гальмування та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «SSANG YONG ACTYON SPORTS» (реєстраційний номер НОМЕР_4 ), що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець військової частини НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ОМБР, звання солдат), який рухався у попутному напрямку (у бік м. Покровська). У результаті пригоди ОСОБА_5 зазнав тілесного ушкодження у вигляді травми лівого ока. Крім того, пасажири автомобіля «МАЗ» також зазнали тілесних ушкоджень: ОСОБА_6 (військовослужбовець військової частина НОМЕР_1 ) забійна рана правої вушної раковини, а ОСОБА_7 , (командир взводу забезпечення військової частина НОМЕР_1 , звання молодший сержант) перелом шийного відділу хребта (під питанням), забій правої гомілки.

За вказаними вище обставинами 20.01.2025 відкрите кримінальне провадження №0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 415 Кримінального кодексу України.

Під час огляду місця пригоди автомобілі було вилучено, а згодом визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2025 у справі № 203/461/25 в тому числі накладено арешт на автомобіль марки «МАЗ 543230» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), місцем зберігання якого визначено територію військової частини НОМЕР_1 .

Підстава для накладення арешту відповідність транспортного засобу критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доводи заявника, викладені в клопотанні, стосовно того, що в застосуванні арешту відпала потреба, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, позицію слідчого щодо необхідності проведення додаткових слідчих дій із залученням транспортного засобу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання на даний час є необґрунтованим.

Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або таких, що свідчать, що арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 174, 376, 369- 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1