УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна про скасування арешту майна.

Як зазначено у клопотанні 25 листопада 2016 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва накладено арешт на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :02:001:5126, яка розміщена в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яка на той час перебувала у власності ОСОБА_4 . Зазначена земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:5126 була передана у приватну власність ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 30 грудня 2014 року. Разом з цим, постановою від 18 грудня 2017 року Апеляційного суду Київської області у справі № 369/8023/15-ц апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено; рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року скасовано.

Постановою Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 369/8023/15-ц постанову Апеляційного суду Київської області касаційну скаргу садового товариства «ІНФОРМАЦІЯ_1» залишено без задоволення, постанову апеляційного суду Київської області від 18 грудня 2017 року залишено без змін. Постанова Апеляційного суду Київської області у справі № 369/8023/15-ц від 18 грудня 2017 року була виконана в повному обсязі 16.08.2018. Так, саме на підставі постанови апеляційного суду право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:5126 було скасовано 16 серпня 2018 року, відомості про що було внесено державним реєстратором Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_5 за рішенням індексний № 42580562. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» відомості про земельну ділянку та інші об`єкти Державного земельного кадастру у разі виправлення помилки щодо реєстрації земельної ділянки або виправлення помилкового перенесення відомостей про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру та у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки або виправлення помилки щодо інших об`єктів Державного земельного кадастру: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи. Таким чином, після виконання постанови апеляційного суду земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:5126 знаходиться в архівному шарі Державного земельного кадастру.

Зважаючи, що остаточне рішення суду вже прийнято, рішення суду фактично вже виконано шляхом скасування права власності ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК, строк чинності обтяжень минув (більше 90-а днів з дня задоволення позову), то необхідність у таких заходах забезпечення позову об`єктивно відпала. Окрім недоцільності обтяження, його наявність фактично порушує права та свободи ОСОБА_4 , оскільки створює правову невизначеність та негативно впливає на його ділову репутацію, і як наслідком ускладнює або й взагалі унеможливлює укладання правочинів. Згідно частин 1 та 7 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, а у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку із чим адвокат просить скасувати арешт нерухомого майна накладений на земельну ділянку кадастровий номер № :02:001:5126 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року у справі № 761/41436/16-к.

У судове засіданні адвокат не прибув, у клопотанні просив розгляд здійснювати без його виклику та участі.

Інші учасники в судове засідання не прибули.

Слідча суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту майна приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на нвступне.

У клопотанні адвокат вказує, що 25 листопада 2016 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва накладено арешт на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :02:001:5126, яка розміщена в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яка на той час перебувала у власності ОСОБА_4 . Зазначена земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:5126 була передана у приватну власність ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 30 грудня 2014 року. Разом з цим, постановою від 18 грудня 2017 року Апеляційного суду Київської області у справі № 369/8023/15-ц апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено; рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року скасовано.

Постановою Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 369/8023/15-ц постанову Апеляційного суду Київської області касаційну скаргу садового товариства «ІНФОРМАЦІЯ_1» залишено без задоволення, постанову апеляційного суду Київської області від 18 грудня 2017 року залишено без змін. Постанова Апеляційного суду Київської області у справі № 369/8023/15-ц від 18 грудня 2017 року була виконана в повному обсязі 16.08.2018. Так, саме на підставі постанови апеляційного суду право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:5126 було скасовано 16 серпня 2018 року, відомості про що було внесено державним реєстратором Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_5 за рішенням індексний № 42580562. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» відомості про земельну ділянку та інші об`єкти Державного земельного кадастру у разі виправлення помилки щодо реєстрації земельної ділянки або виправлення помилкового перенесення відомостей про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру та у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки або виправлення помилки щодо інших об`єктів Державного земельного кадастру: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи. Таким чином, після виконання постанови апеляційного суду земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:5126 знаходиться в архівному шарі Державного земельного кадастру.

Зважаючи, що остаточне рішення суду вже прийнято, рішення суду фактично вже виконано шляхом скасування права власності ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК, строк чинності обтяжень минув (більше 90-а днів з дня задоволення позову), то необхідність у таких заходах забезпечення позову об`єктивно відпала. Окрім недоцільності обтяження, його наявність фактично порушує права та свободи ОСОБА_4 , оскільки створює правову невизначеність та негативно впливає на його ділову репутацію, і як наслідком ускладнює або й взагалі унеможливлює укладання правочинів. Згідно частин 1 та 7 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, а у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з тим, особою, яка звернулась із клопотанням, до матеріалів клопотання не долучено жодного із документів та доказів того на сьогодні відпала потреба у накладенні арешту на майно.

При цьому відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Ініціатором клопотання не надано доказів на підтвердження своїх доводів, ці обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення вказаного клопотання про скасування арешту на майно.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

За таких обставин не встановлено підстав для скасування накладеного арешту на даному етапі, а відтак слідча суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1