печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000570 від 05.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.111, ч.4 ст.110-2, ч.3 ст. 209, ч.1 ст.365-2, ч.1 ст.113,ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 258-3 ч.1 ст. 111-2, ч.1 ст.346 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор за матеріалами кримінального провадження №0000570, виділеного із матеріалів кримінального провадження №0000091 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні правопорушень, передбачених за ч.1 ст.111, ч.2 ст.161 КК України, та за фактом вчинення ч.4 ст.110-2, ч.1 ст.111, ч.3 ст.209, ч.1 ст.258-3 КК України, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів, вилучених 19.12.2024 в автомобілі TOYOTA Camry, 2021 року випуску, днз НОМЕР_1 , зареєстрованому за ТОВ «ТФФ «САНТИС», який перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5 , а саме на:

мобільний телефон марки Iphone 14 Pro Imei1: НОМЕР_2 ,Imei2: НОМЕР_3 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ;

мобільний телефон марки Iphone 12 Pro Imei1: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що 19.12.2024 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_6 , в порядку ч.3 ст.233 КПК Україна було проведено невідкладний обшук автомобіля TOYOTA Camry, який перебував у користуванні ОСОБА_5 . За результатами проведення обшуку вилучено 2 мобільні телефони, на яких міститься листування ОСОБА_5 , що вказує на причетність до фінансування діяльності РПЦ на території Європи та України, здійснення фінансово-господарських розрахунків з боку компаній групи «Смарт-Холдинг», кінцевим бенефіціаром якої являється ОСОБА_4 , для потреб представників РПЦ.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.12.2024 (справа №757/61132/24-к) постфактум санкціоновано проведення обшуку в автомобілі ОСОБА_5 з метою виявлення та вилучення вказаних мобільних телефонів. Тому опираючись на вимоги ч.7 ст. 236 КПК України, вилученні за результатами проведення обшуку речі не вважаються тимчасово вилученим майном, а тому відсутні підстави застосування порядку, визначеного п.3 ч.1 ст. 169, ч.5 ст. 171, ч.6 ст.173 КПК України.

Вилучені мобільні телефони, які належать ОСОБА_5 , постановою слідчого визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки, як самостійно так ів сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами мають суттєве значення для з`ясування обставини вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, яка відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягає арешту.

До початку судового засідання прокурор подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник та його представник, до залу судового засідання не з`явились, тому з урахуванням вимог ч.1 ст.172 КПК України, щодо строків розгляду відповідного клопотання, слідчим суддею прийнято рішення про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність його власника.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000570, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.111, ч.4 ст.110-2, ч.3 ст. 209, ч.1 ст.365-2, ч.1 ст.113,ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 258-3 ч.1 ст. 111-2, ч.1 ст.346 КК України.

Органами досудового розслідування встановлюються обставини незаконної реєстрації українського підприємства ПрАТ «Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького» за законодавством країни-агресора РФ, де службові особи ТОВ «Смарт-груп» спільно із кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ОСОБА_4 , добровільно передали у фактичне володіння окупаційної влади активи та майно підприємства, що може свідчити про матеріальне забезпечення країни - агресора РФ.

На даний час прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого від 03.12.2024 виявлені та вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, і що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на речі виявлені та вилучені під час обшуку, проведеного 19.12.2024, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку в автомобілі TOYOTA Camry, 2021 року випуску, днз НОМЕР_1 , зареєстрованому за ТОВ «ТФФ «САНТИС», який перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5 , а саме на:

мобільний телефон марки Iphone 14 Pro Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ;

мобільний телефон марки Iphone 12 Pro Imei1: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1