УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження у рамках кримінального провадження № 0000433 від 27.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, звернувся до Рівненського міського суду із вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором у якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 22.08.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у якому фактично проживає ОСОБА_3 із позбавленням права на їх відчуження, розпорядження та користування, перелік якого наведено у клопотанні.

В обґрунтування клопотання вказує, що низка співробітників ГУНП в Рівненській області, зокрема з числа керівної ланки, які згідно зі ст.ст. 1, 13, 15 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 Примітки до ст. 364 та п. 2 Примітки до ст. 368 КК України є представниками влади, працівниками правоохоронного органу та службовими особами, у тому числі які займають відповідальне становище, в силу покладених на них обов`язків за штатними посадами, на постійній основі виконують обов`язки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, та на яких, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України покладено обов`язки діяти лише у межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України і Законами України, а також те, що вони є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення, передбачені ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», і якому, відповідно до ст. 22 цього ж Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе та для третіх осіб, не пізніше травня 2023 року діючи за попередньою змовою з низкою представників суб`єктів господарювань цивільних осіб, які перебували під їх контролем і були втягнуті ними у протиправну діяльність, прийняли рішення про порушення таких норм законодавства шляхом вчинення умисних тяжких злочинів, у тому числі у сфері службової діяльності та проти власності, незважаючи на те, що вони свою чергу підривають обороноздатність держави у воєнний час, порушують функції правоохоронних органів та наносять шкоду економічній безпеці, що у сукупності становить надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки для держави, який полягає у наступному.

Так, не пізніше травня 2023 року низка співробітників ГУНП в Рівненській області, зокрема з числа керівної ланки, будучи службовими особами, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, маючи безпосередній вплив на службову та фінансово-господарську діяльність, пов`язану з використанням державних коштів виділених для потреб Національної поліції, за попередньою змовою групою з низкою представників суб`єктів господарювань та цивільними особами, які перебували під їх контролем і були втягнуті ними у протиправну діяльність, діючи відповідно до заздалегідь розробленого керівництвом ГУНП в Рівненській області та їх підлеглими злочинного багатоетапного механізму та будучи залученими як і особи до такої протиправної діяльності, основною ціллю яких є незаконне збагачення, використовуючи своє службове становище та пов`язані з цим можливості, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, спрямованого на одержання неправомірної вигоди шляхом заволодіння бюджетними коштами, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, організували функціонування протиправних механізмів одержання неправомірної вигоди шляхом лобіювання комерційних інтересів окремих суб`єктів господарювання, які залучаються до проведення ремонтних та інших робіт, що знаходяться у сфері оперативного забезпечення ГУНП в Рівненській області та на які виділяються бюджетні кошти, а також заволодіння бюджетними коштами внаслідок прийняття начебто виконаних робіт, які насправді виконані не у повному обсязі та/або якість яких знаходиться не на відповідному рівні.

Зокрема, 24.08.2023 між ГУНП в Рівненській області та ФОП « ОСОБА_7 » укладено договір на проведення поточного ремонту коридору та частини приміщень в адміністративній будівлі ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Рівне, вул. Героїв поліції, 6 на суму 1 298 441,64 тис. грн.

Також згідно з протоколом розкриття тендерних пропозицій, ідентифікатор закупівлі - UA-2023-04-19-004994-a від 19.04.2023 (договір не оприлюднений) між ГУНП в Рівненській області та ФОП « ОСОБА_8 » укладено договір на проведення поточного ремонту внутрішніх електричних мереж (2 поверх) адмінприміщення ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Рівне на суму 998 914,58 грн.

Окрім цього, 23.06.2023 між ГУНП в Рівненській області та ФОП « ОСОБА_3 » укладено договір на проведення капітального ремонту частини благоустрою території ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Рівне, вул. Героїв поліції (Пушкіна), 4 на суму 6 006 521,54 грн.

Також, 10.05.2023 між ГУНП в Рівненській області та ФОП « ОСОБА_9 » укладено договір (договір не оприлюднено) на проведення поточного ремонту частини приміщень адміністративно-побутового корпусу ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 5а на суму 1 082 232,64 грн.

Поряд з цим, 30.08.2023 між ГУНП в Рівненській області та ФОП « ОСОБА_9 » укладено договір на проведення поточного ремонту частини приміщень адміністративно-побутового корпусу ГУНП в Рівненській області (заміни системи опалення) за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 5а на суму 1 949 054,97 грн.

Також, 05.07.2023 між ГУНП в Рівненській області та ПВП «СОЮЗЕНЕРГОРЕМОНТ» укладено договір на проведення капітального ремонту даху адміністративного приміщення ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Рівне, вул. М. Хвильового, 2 на суму 10 697719, 89.

Відповідно до вказаних договорів, зазначеним СГД в кінці 2023 року перераховано грошові кошти за виконані роботи згідно з розміром оплати вище вказаних договорів, однак фактично роботи виконані не у повному обсязі та не відповідно до вимог зазначених у договорах, і окрім цього особами, які не мають жодного відношення до таких СГД, чим завдано збитків державному бюджету на суму близько 5 000 000 гривень, а такими коштами організатори протиправного механізму розпорядилися на власний розсуд.

Водночас, наявні матеріали свідчать про те, що за участі вказаних та інших СГД, службові особи ГУНП в Рівненській області продовжують вчиняти аналогічну протиправну діяльність і у 2024 році.

Наявні у матеріалах кримінального провадження відомості дають достатні підстави вважати про те, що до вказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить зокрема на праві приватної власності ОСОБА_3 .

22.08.2024 року під час проведення на підставі узвали слідчого судді Рівненського міського суду обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , у якому фактично проживає ОСОБА_3 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «iPhone 13 PRO MAX» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому міститься сім-картка з абонентським номером НОМЕР_3 ;

- ноутбук марки «MacBook Pro» моделі А2485 серійний номер TOGTDVOCY6 у чохлі чорного кольору;

- банківські картки у кількості 8 (вісім) штук, 7 (сім) з яких видані на ім`я ОСОБА_10 з номерами НОМЕР_4 (Укрексімбанк), НОМЕР_5 (Райфайзен Банк Аваль), НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 (Приват Банк), НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ( ОСОБА_11 ) та 1 (одна) картка з номером НОМЕР_11 (Приват Банк) видана на ім`я ОСОБА_12 ;

- 2 (два) холодних ключа до криптогаманця «Ledger Nano S»;

- флеш картка синього кольору ємністю 16 гбт. з номером НОМЕР_12 ;

- документи з вільними зразками почерку та підпису ОСОБА_3 на 5 арк. (заява з номером НРТ 174816, анкета та договір).

Покликаючись на вищевикладене, слідчий вказує на необхідність арешту вищевказаного майна, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно, що належить ОСОБА_3 є об`єктом дослідження вказаного кримінального провадження. Їх аналіз та огляд необхідні для документування протиправної схеми, заволодіння бюджетними коштами внаслідок прийняття начебто виконаних робіт, які насправді виконані не у повному обсязі та/або якість яких знаходиться не на відповідному рівні. Також дані речі та документи необхідні для подальшого залучення судового експерта для проведення відповідних експертиз.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання за безпідставністю та необгрунтованістю, з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого третього слідчого відділу з дислокацією у місті Рівному Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження №0000433 від 27.03.2024.

У рамках даного кримінального провадження під час проведення санкціонованого обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_3 , виявлено та вилучено належне останньому майно, перелік якого наведено вище.

Вилучені слідчим речі, предмети та документи визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, проте у матеріалах клопотання постанова слідчого про визнання майна речовим доказом відсутня.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви, з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз і зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст.98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст.98 КПК України, та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Водночас, арешт майна лише з мотивів винесення постанови про визнання його речовим доказом без доведення достатності доказів необхідності забезпечення збереження речового доказу не узгоджується з положеннями законодавства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2021 (провадження №11-410сап20).

Окрім того, за тривалий строк досудового розслідування у кримінальному провадженні жодній особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечене діяння, письмове повідомлення про підозру не вручалось, цивільного позову не заявлено.

Згідно повідомлення заступника начальника СУ ГУНП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_13 №7905-2024 від 26.09.2024 (25118), що 23.06.2023 між ГУНП в Рівненській області та ФОП ОСОБА_3 укладено Договір підряду №505, предметом якого є виконання комплексу робіт по об`єкту`Капітальний ремонт частини благоустрою території ГУНП в Рівненській області за адресою: вул. Героїв поліції, (Пушкіна), 4 м. Рівне ДК 021:20-6 Інші завершальні будівельні роботи.

Роботи згідно Договору виконані в повному обсязі, зауваження відсутні. Вартість виконаних робіт становить 6 006 521, 54 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 170КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого закономУкраїни про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170цього Кодексу); 5 )розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, із урахуванням наведеного, накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_3 , може призвести до надмірного обмеження права власності щодо безперешкодного користування своїм майном, відтак свідчать про порушення його конституційних прав.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, те що слідчий у своєму клопотанні не довів необхідність застосування арешту та те, що вказані вилучені під час обшуку об`єкти є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Не подання слідчим, слідчому судді, постанови про визнання майна речовим доказом, свідчить про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки без відповідної постанови майно не може набути статусу речового доказу.

Згідно ч.1ст.173КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене, вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, а також те, що слідчий у своєму клопотанні не навів достатніх обґрунтувань щодо необхідності арешту майна та яке значення воно має для кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає правових підстав для накладення арешту на майно, про яке йдеться у клопотанні, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172-173, 376, 395, 309 КПК України. слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя -