КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1316/2026 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 30.09.2025 за вих. №141505/38.4.3./15-25 повернуто особі, яка її подала.

Слідчий суддя вказав, що заявник, не отримавши відомостей про внесення до ЄРДР даних із заяви (повідомлення) від 30.09.2025, до суду звернувся 11.11.2025, порушуючи при цьому питання про поновлення строку для подачі скарги, зазначивши, що причиною пропуску було отримання листа від ТУ ДБР у м. Києві 07.11.2025, яким повідомлено про прийняте процесуальне рішення. Разом з тим, в ухвалі слідчий суддя зазначив, що оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР можливе протягом десяти днів з дня отримання заяви слідчим, прокурором, іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заявою і повідомлень про кримінальні правопорушення, а відтак, вважав посилання представника на лист ТУ ДБР у м. Києві, який він отримав 07.11.2025, безпідставним. При цьому слідчий суддя зазначив, що доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження згідно зі ст. 303 КПК України у термін, визначений кримінальним процесуальним законодавством у скарзі не вказано, а тому не вбачав підстав для поновлення процесуального строку на подачу скарги не вбачав.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що рішення уповноваженого органу на внесення відомостей до ЄРДР було оформлено листом ТУ ДБР від 07.11.2025 №23368зкп/к/11-03-23352/25, оскільки процесуальним законодавством не передбачено винесення постанови з цього питання.

Апелянт звертає увагу, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що з моменту прийняття зазначеного рішення Мін'юсту об`єктивно не могло бути відомо про вчинення або не вчинення дій (бездіяльності), які пов`язані із внесенням відомостей до ЄРДР.

За вказаних обставин, апелянт вважає, що у слідчого судді були поважні підстави для поновлення строку на подання скарги.

Крім того, апелянт вказує, що питання про поновлення строку на оскарження порушувалось у скарзі скаржником із зазначенням поважності причин такого пропуску.

За таких обставин, на думку апелянта, у слідчого судді не було підстав для повернення скарги на підставі ст. 304 КПК України.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, а тому, враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 11.11.2025 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 30.09.2025 за вих. №141505/38.4.3./15-25.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 звернулась зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві поза межами десятиденного строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, при цьому, підстав для визнання поважними причин пропуску строку оскарження бездіяльності слідчий суддя не вбачав.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено невідкладне, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внесення слідчим, дізнавачем прокурором відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Отже, десятиденний строк, наданий законом заявнику для оскарження бездіяльності слідчого дізнавача чи прокурора, обчислюється після закінчення 24 годинного терміну з моменту подання заяви, повідомлення та спливає на десятий день відповідно.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що Міністерство юстиції України направило до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві заяву - 30.09.2025. Однак, зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за цією заявою звернулась до суду лише 11.11.2025, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку.

Ставлячи питання про поновлення строку представник Міністерства послалася на лист ТУ ДБР від 07.11.2025, в якому Міністерство юстиції України було повідомлено про відсутність на той час підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою №141505/38.4.3/15-25 від 30.09.2025.

Водночас, як правильно встановив слідчий суддя, наведені представником обставини не є такими, що перешкодили у реалізації права на оскарження бездіяльності та не виправдовують звернення зі скаргою після спливу строку, передбаченого ст. 304 КПК України, враховуючи, що у Міністерства юстиції України були всі можливості реалізувати своє право у межах процесуального строку, чого зроблено не було, а тому такі обставини не можуть бути віднесені до поважних причин пропуску.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про повернення скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України.

Щодо посилань в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на те, що про факт бездіяльності Міністерству юстиції України стало відомо лише 07.11.2025 з листа ТУ ДБР, то колегія суддів зауважує, що процесуальний закон, зокрема ч.1 ст.304 КПК України, не пов`язує виникнення права на оскарження бездіяльності з моментом, коли особа дізналася про її вчинення. Як слідує зі скарги, то Міністерство юстиції України ніяких заходів для з`ясування та встановлення відомостей за їх заявою протягом півтора місяця з дня звернення до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві не вживало. Жодних ознак об`єктивних істотних перешкод для вчасної реалізації процесуальних прав, які були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення Міністерством юстиції України процесуальних дій в конкретній справі, представником не наведено, а сам лише факт отримання листа ТУ ДБР не може бути віднесено до поважних причин пропуску строку на звернення зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника про незаконність ухвали слідчого судді, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України, за своїм змістом є належно обґрунтованою, вмотивованою та законною.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 -залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року, якою скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 30.09.2025 за вих. №141505/38.4.3./15-25 повернуто особі, яка її подала - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4