Справа № 182/7679/25
Провадження № 1-кп/0182/1217/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025 за №0000360 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, без зареєстрованого місця мешкання та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

17.11.2025 приблизно о 15:30 (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе), ОСОБА_2 , перебуваючи на території Нікопольської міської лікарні №4 «НМР», яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. 50 років НЗФ буд. 2а, неподалік від недобудованого приміщення, виявив зіп пакет, наповнений речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожий на наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс. Щоб впевнитись, що в ньому дійсно знаходиться зазначений вище наркотичний засіб ОСОБА_2 відкрив зіп пакет та підносячи його до носу відчув специфічний запах та впевнився, що віднайдена ним речовина рослинного походження зеленого кольору це канабіс, так-як останній періодично його вживав. Після чого, у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_2 в той же день та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи незаконно, умисно поклав вищевказаний зіп пакет наповнений речовиною рослинного походження зеленого кольору до лівої кишені своєї куртки. Таким чином, ОСОБА_2 шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав для особистого вживання, без мети збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який в подальшому почав незаконно зберігати при собі до моменту вилучення дізнавачем Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

17.11.2025 приблизно о 15 годині 57 хвилин ОСОБА_2 знаходився на території недобудованого приміщення Нікопольської міської лікарні № 4 «Нікопольської міської ради», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. 50 років НЗФ буд.2а, де був зупинений працівниками поліції для перевірки документів у зв`язку з введенням режиму воєнного стану на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та Закону України «Про Національну поліцію», так як ОСОБА_2 вів себе підозріло, при виді поліцейського почав нервувати, та в ході перевірки документів останній повідомив, що має при собі заборонені наркотичні засоби, в результаті чого співробітником поліції було викликано СОГ Нікопольського РУП.

Після чого в період часу з 15:57 годин по 18:57 годин ОСОБА_2 на підставі ст. 298-2 КПК України було затримано. В ході затримання в період часу з 17:05 по 17:16 годин було проведено особистий обшук ОСОБА_2 .

В ході особистого обшуку, дізнавачем Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у ОСОБА_2 виявлено та вилучено з лівої кишені куртки - зіп пакет з в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору загальною масою 38,388 г.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/45490-НЗПРАП від 24.11.2025 року, за результатами проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, речовина рослинного походження зеленого кольору, масою: 38,388 г - є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить: 25,021 г.

Таким чином ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав, для особистого вживання, без мети збуту, наркотичний засіб канабіс, загальна маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить: 25,021 г, до моменту вилучення поліцейськими.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Ухвалою суду від 28.11.2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025 за №0000360 по обвинуваченню ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.13-15). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 17.11.2025 року (а.п. 1-2); протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 17.11.2025 року ( а.п. 15-19); постанови про звільнення особи, яка вчинила кримінальний проступок від затримання, у зв`язку із закінченням установленого строку затримання від 17 листопада 2025 року ( а.п. 20-21); висновку експерта №СЕ-19/104-25/45490-НЗПРАП від 24.11.2025 року ( а.п. 27-30).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має, не одружений, без зареєстрованого місця мешкання, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно ( а.п. 53), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває ( а.п. 50), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 47), раніше судимий, однак відповідно до ст.. 89 КК України вважається раніше не судимим (а.п. 55).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує покарання судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Крім того, суд враховує, що за змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК).

З огляду на ці положення закону сторона вправі самостійно визначитися, які обставини вважати для себе найбільш сприятливими.

Санкцією ч. 1 ст.309 КК України за незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Однак, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження ОСОБА_2 не працює, дані про дохід у матеріалах справи відсутні. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, воно становитиме для нього особистий надмірний тягар.

Також суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_2 покарання у вигляді виправних робіт, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, було встановлено, що обвинувачений офіційно не працевлаштований. Тому, такий вид покарання до нього не може бути застосований.

Крім того, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у вигляді пробаційного нагляду, оскільки таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі, та звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Також, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-25/45490-НЗПРАП від 24.11.2025 у сумі 2674 грн. 20 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382, 124 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, та відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

-Речовину рослинного походження масою 38,188 г з первинним пакуванням, які упаковані до спеціального пакету Експертної служби МВС № 6590269 з пояснювальним написом та підписом експерта, яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ( номер книги обліку речових доказів 7574; порядковий номер 52) знищити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-25/45490-НЗПРАП від 24.11.2025 у сумі 2674 ( дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1