Справа № 185/3349/18
Провадження № 1-кп/185/218/25
У Х В А Л А

19 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 12 березня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, щодо виправлення описок у вироку.

В С Т А Н О В И В:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року ОСОБА_3 обвинувачену у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України визнано невинуватою та виправдано її за недоведеністю вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення.

Даний вирок проголошено 11 грудня 2025 року.

11 грудня та в інші дати, суд працював в умовах відключення електроенергії. Зокрема «черга 4.1», до якої віднесений Павлоградський міськрайонний суд з 12.30 до 19.30 год. 11 грудня 2025 року перебувала без електроенергії та суд працював на генераторі. Наявний генератор, через свої технічні характеристики, не забезпечує безперебійної роботи установи та регулярно вимикається від перевантаження внаслідок малої потужності. Через його вимкнення відбувається знеструмлення ПК, внаслідок чого текст проекту вироку після його редагування не завжди зберігається в останній редакції та програма роботи з текстом «Ворд» не завжди пропонує, який документ використати. Внаслідок цього під час чергового знеструмлення, при виготовленні вироку для відправки в ЄРДР та надання йому статусу оригіналу було використано робочу копію, в мотивувальній частині якої було помилково зазначена практика ВС, зокрема номери.

Зокрема в мотивувальній частині було допущено описки, а саме: «Верховний Суд неодноразово роз`яснював: у постанові від 22.03.2018 у справі № 127/21584/15-к Велика Палата ВС підкреслила, що вирок може ґрунтуватися виключно на належних, допустимих та достовірних доказах, а будь-які припущення щодо ролі особи у злочині не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку; у постанові ККС ВС від 18.12.2019 у справі № 522/16881/16-к суд зазначив, що сумніви щодо доведеності вини, які неможливо усунути, повинні трактуватись на користь обвинуваченого», «Касаційний кримінальний суд ВС у постанові від 17.03.2020 у справі № 754/11185/16-к прямо вказав: Суд не може визнавати доведеними обставини, що ґрунтуються на припущеннях, здогадах або загальних міркуваннях сторони обвинувачення», «У постанові від 21.04.2022 у справі № 712/12336/18 ВС зазначив: Участь особи у злочині не може встановлюватися шляхом перенесення на неї дій іншої особи, якщо немає доказів їхньої узгодженості», «ВС у постанові від 12.11.2020 у справі № 640/13433/15-к підкреслив: Умисел не може ґрунтуватися на припущеннях; він повинен бути підтверджений конкретними діями особи», «У постанові ВС від 23.02.2021 у справі № 569/8711/16-к зазначено: Наявність події злочину не є достатньою підставою для засудження, якщо не доведено вчинення цієї події конкретною особою».

Прокурор, захисник та обвинувачена в судове засідання не з`явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду даного питання.

Відповідно до положень ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, необхідно внести виправлення у вирок суду від 11 грудня 2025 року, та вважати правильним в його мотивувальній частині абзаци:

Абзац 11 арк. 13 замість «Верховний Суд неодноразово роз`яснював: у постанові від 22.03.2018 у справі № 127/21584/15-к Велика Палата ВС підкреслила, що вирок може ґрунтуватися виключно на належних, допустимих та достовірних доказах, а будь-які припущення щодо ролі особи у злочині не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку; у постанові ККС ВС від 18.12.2019 у справі № 522/16881/16-к суд зазначив, що сумніви щодо доведеності вини, які неможливо усунути, повинні трактуватись на користь обвинуваченого» вважати правильним:

«Верховний Суд неодноразово роз`яснював: у справі № 1-03/2007 від 01 червня 2021 року, ВС підкреслив, що вирок може ґрунтуватися на належних, допустимих та достовірних доказах, а будь-які припущення щодо ролі особи у злочині не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку; у постанові ККС ВС від 01 листопада 2023 року №727/766/18 суд зазначив, що сумніви щодо доведеності вини, які неможливо усунути, повинні трактуватись на користь обвинуваченого».

Абзац 2 арк. 14 замість «Касаційний кримінальний суд ВС у постанові від 17.03.2020 у справі № 754/11185/16-к прямо вказав: Суд не може визнавати доведеними обставини, що ґрунтуються на припущеннях, здогадах або загальних міркуваннях сторони обвинувачення» вважати правильним :

«Касаційний кримінальний суд ВС у справі 243/1573/17 від 13 січня 2021 року зазначив, що суд не може визнавати доведеними обставини, що ґрунтуються на припущеннях, здогадах або загальних міркуваннях сторони обвинувачення».

Абз. 6 арк. 14 «В постанові від 21.04.2022 у справі № 712/12336/18 ВС зазначив: Участь особи у злочині не може встановлюватися шляхом перенесення на неї дій іншої особи, якщо немає доказів їхньої узгодженості», зазначити

«У постанові від 06 травня 2025 року №991/1324/20 ККС ВС зазначив, що обставини, встановлені в інших рішеннях, не є преюдиційними для суду, і який має самостійно оцінити докази, надані сторонами, та зробити, опис обставин в іншому рішенні не дорівнює визнанню вини цієї особи (участь особи у злочині не може встановлюватися шляхом перенесення на неї дій іншої особи, якщо немає доказів їхньої узгодженості)»

Абз. 9 а. 14. «ВС у постанові від 12.11.2020 у справі № 640/13433/15-к підкреслив: Умисел не може ґрунтуватися на припущеннях; він повинен бути підтверджений конкретними діями особи», вважати правильним

«ВС у постанові справа № 735/345/21 від 16 червня 2022 року (умисел проявляється в діях) вказав, що умисел не може ґрунтуватися на припущеннях; він повинен бути підтверджений конкретними діями особи»,

Абз. 10 а. 14 замість «У постанові ВС від 23.02.2021 у справі № 569/8711/16-к зазначено: Наявність події злочину не є достатньою підставою для засудження, якщо не доведено вчинення цієї події конкретною особою» вважати правильним

«Як убачається з практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, виправдувальний вирок є обов`язковим у разі недоведеності того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, незалежно від встановлення самої події правопорушення».

Виправлення даних полок не впливають на суть резолютивної частини вироку, також не впливають на правову сутність мотивів прийнятого судом рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 379 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Внести виправлення описки в мотивувальну частину вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Вважати вірними:

Абзац 11 арк. 13 вироку «Верховний Суд неодноразово роз`яснював: у справі № 1-03/2007 від 01 червня 2021 року, ВС підкреслив, що…; у постанові ККС ВС від 01 листопада 2023 року №727/766/18 суд зазначив, що сумніви….»

Абзац 2 арк. 14 «Касаційний кримінальний суд ВС у справі 243/1573/17 від 13 січня 2021 року зазначив, що суд не може визнавати доведеними обставини, що ґрунтуються на припущеннях, здогадах або загальних міркуваннях сторони обвинувачення».

В абз. 6 арк. 14 «У постанові від 06 травня 2025 року №991/1324/20 ККС ВС зазначив, що обставини, встановлені в інших рішеннях, не є преюдиційними для суду, і який має самостійно оцінити докази, надані сторонами, та зробити, опис обставин в іншому рішенні не дорівнює визнанню вини цієї особи (участь особи у злочині не може встановлюватися шляхом перенесення на неї дій іншої особи, якщо немає доказів їхньої узгодженості)».

В абз. 9 а. 14. «ВС у постанові справа № 735/345/21 від 16 червня 2022 року (умисел проявляється в діях) вказав, що умисел не може грунтуватися на припущеннях...»,

В абз. 10 а. 14 вироку «Як убачається з практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, виправдувальний вирок є обов`язковим у разі недоведеності того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, незалежно від встановлення самої події правопорушення».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення, а особам, які не були присутніми, протягом того ж строку з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_1