Справа № 308/7563/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000574 від 03.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Нижнекаменка Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, заміжньої, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.10.2021 близько 16.00 години особа, стосовно якої у кримінальному провадженні №0000572 на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 4 ч.1 ст.115, ч.1 ст.125 КК України (на час пред`явлення даного обвинувачення), будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , де у той час знаходилися також його малолітні діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітні падчерки: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочав сварку з останньою з приводу того, що місцевими жителями обговорюється виховання ОСОБА_12 у його сім`ї.

Будучи розлюченим поведінкою ОСОБА_12 , яка намагалася уникнути конфлікту, особа, стосовно якої у кримінальному провадженні №0000572 на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України (на час пред`явлення даного обвинувачення), у приміщенні жилої кімнати будинку, знаючи достовірно про те, що вона є малолітньою, незважаючи на її безпорадний стан, зумовлений малолітнім віком, вжиття нею заходів для самозахисту, використовуючи явну перевагу в силі, з особливою жорстокістю, завдаючи особливих фізичних страждань, упродовж тривалого часу у невстановленій органом досудового розслідування послідовності руками, затиснутими у кулак, ногами у взутті та уламком дерев`яної ніжки столу наносив численні удари у різні частини тіла ОСОБА_13 , у тому числі у життєво важливі органи, а саме, в область голови та грудної клітки, заподіявши їй не менше 75 ударів, які призвели до численних тілесних ушкоджень, у тому числі - тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент їх спричинення, у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, а саме, забою нижньої долі лівої легені, забою речовини головного мозку, з вираженим малокрів?ям внутрішніх органів, які є прижиттєвими та за давністю виникнення вкладаються у час події, що мала місце 02.10.2021.

У цей час ОСОБА_6 , яка відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України зобов`язана піклуватися про здоров`я своєї дитини, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , поряд з особою, стосовно якої у кримінальному провадженні №0000572 на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 4 ч.1 ст.115, ч.1 ст.125 КК України (на час пред`явлення даного обвинувачення), усвідомлюючи, що її донька ОСОБА_14 перебуває у небезпечному для життя стані унаслідок отриманих травм і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через її малолітство, а також унаслідок безпорадного стану, зумовленого заподіянням їй численних тілесних ушкоджень та погіршенням у зв`язку з цим стану й фізичного здоров`я, за наявних численних ран, саден та синців на тілі останньої, нехтуючи моральними та правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, та маючи реальну можливість надати ОСОБА_15 допомогу - не вжила можливих заходів для надання їй необхідної медичної допомоги, зокрема, до найближчого лікувального закладу її не доставила, бригаду екстреної медичної допомоги не викликала, про такий стан дитини жодній сторонній особі, органам влади чи правоохоронним органам не повідомила, не вжила інших заходів до збереження життя і здоров`я своєї малолітньої доньки ОСОБА_16 та завідомо залишила і без допомоги.

Унаслідок залишення ОСОБА_17 малолітньої доньки ОСОБА_13 у небезпеці - остання від отриманих тілесних ушкоджень померла. На ранок 03.10.2021 приблизно о 04.40 годині вона була виявлена особою, стосовно якої у кримінальному провадженні №0000572 на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 4 ч.1 ст.115, ч.1 ст.125 КК України (на час пред`явлення даного обвинувачення), мертвою у своєму ліжку.

Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, попереку, верхніх та нижніх кінцівок, яка супроводжувалась субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, закритою тупою травмою грудної клітки у вигляді забою лівої легені, обширними гематомами голови, тулубу, кінцівок з масивними крововиливами у підлягаючі м`язи, крововиливами між фракцій з розвитком централізації кровообігу, травматичного та гіповолемічного шоку у поєднанні з травматичним набряком головного мозку.

У разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги можна було запобігти смерті ОСОБА_12 .

У такий спосіб ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.135 Кримінального кодексу України, а саме, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило смерть особи.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину заперечувала. Зазначила, що виховує чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_18 , 2020 р.н., ОСОБА_19 , 2021 р.н., ОСОБА_10 , 2016 року народження, яка тимчасово проживає з бабусею. На даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за наймолодшою дитиною ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дитиною з інвалідністю з народження і потребує постійного стороннього догляду. З приводу інкримінованої події повідомила, що в той день ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 ) прийшов додому розлючений, у нетверезому стані і сказав, що його зустріла ОСОБА_23 , «щось наплела», що саме не розповідав. Попросила дітей піти в другу кімнату. Почувши, що плаче ОСОБА_24 вона пішла до нього. По дорозі її вдарив ОСОБА_21 , потім вона почула як він на кухні розтрощив стіл, вхопив лапку стола і почав бити ОСОБА_25 . Майя кричала. Він бив її палкою по голові. ОСОБА_6 стверджувала, що періодично втрачала свідомість, а тому всього що сталося не пам`ятає. Пригадує, що лежала на підлозі, ОСОБА_26 бив її по обличчю (приводив до тями) зі словами «вставай іди подивись Майю». Як опинилась у дитячій кімнаті, де була ОСОБА_27 , не пам`ятає. Пригадує, що їй сильно крутилося в голові, нудило. Ніку забрала, щоб вона нічого не бачила. Стверджує, що ОСОБА_21 дуже любив дівчат, називав їх принцесами. Заперечувала вчинення ОСОБА_28 домашнього насильства як щодо себе так і дітей. На запитання прокурора, як виглядала ОСОБА_27 , ОСОБА_6 відповіла що дитина була побита, лице опухле. Стверджувала, що перешкоджала ОСОБА_29 бити дитину, закривала її собою. На запитання прокурора як у пральній машині опинився забруднений кров`ю одяг, рушники, - відповіла, що не пам`ятає, як і не пам`ятає, хто поскладав уламки стола на кухні. Наполягала на тому, що в той день ОСОБА_26 теж її сильно побив і після того вона тривалий час лікувалася, в тому числі стаціонарно і до цього часу потребує постійного прийому ліків.

Потерпілий ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько Кропив`янської Майї повідомив, що зранку 27.09.2021 йому зателефонувала ОСОБА_23 та повідомила, що люди в селі хочуть з ним поговорити. Того ж дня приїхав до школи, де навчалась ОСОБА_27 , зустрівся з класним керівником, а потім з ОСОБА_23 . ОСОБА_23 розповіла, що ОСОБА_27 бігає по полю, але сама ОСОБА_27 просила до неї не йти, бо вона боїться ОСОБА_22 . Потім пішли з ОСОБА_23 до власниці магазину ОСОБА_31 , яка також підтвердила слова ОСОБА_23 . Подзвонив ОСОБА_32 про те, що дізнався. Потім поїхав у відділ у справах дітей Закарпатської ОДА де від нього прийняли усну заяву з приводу ситуації з ОСОБА_33 і запевнили, що розберуться. Знайомий з правоохоронних органів порадив йому звернутись до місцевих органів у справах дітей та отримати від сусідів письмові пояснення. Однак, написати заяву погодилась тільки ОСОБА_34 . Тоді вже разом з ОСОБА_35 поїхали в райвідділ поліції писати заяву. Там теж запевнили, що розберуться в ситуації. У неділю (03.10.2021) десь о 5 год. ранку до нього подзвонила сусідка ОСОБА_36 , яка повідомила, що ОСОБА_25 чи то побили, чи вбили. Одразу поїхав до ОСОБА_22 , побачив на подвір`ї багато людей, працівників поліції. Майю винесли вже мертвою. ОСОБА_37 в цей час бігала по двору і просила поліцейських, щоб віддали їй ключі від хати та крикнула навздогін, що краще б ОСОБА_25 віддала мені.

Зазначає, що ОСОБА_27 була замкнутою і ніколи не розповідала про конфлікти в сім`ї. Вона дуже любила ОСОБА_38 і не хотіла з нею розлучатися. З 2020 року майже не спілкувався з ОСОБА_33 , оскільки вона ніколи не піднімала трубку. Одного разу десь у травні 2020 року зайшов до ОСОБА_22 , хотів поговорити з ОСОБА_33 . В цей час надійшов ОСОБА_39 і почав з ним сваритися. Просив ОСОБА_21 щоб він не забороняв спілкуватися з дитиною, на що він відповів, що це ОСОБА_40 ( ОСОБА_22 ) забороняє. Зазначає, що після розлучення з ОСОБА_41 (приблизно 2012 рік) він спілкувався з ОСОБА_33 , у віці 4 років вона взагалі з ним жила десь 7 місяців. Час від часу навідувався до неї в школу. ОСОБА_6 постійно перешкоджала їхньому спілкуванню з ОСОБА_33 .

Свідок ОСОБА_42 , фельдшер з медицини невідкладних станів Закарпатського територіального центру екстреної медичної допомоги, повідомив, що 03.10.2021 о 06.00год. приїхав на виклик до сім`ї ОСОБА_22 . Зайшов у кімнату, де лежала дитина, як потім з`ясувалось це була ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дитина була без ознак життя. На тілі дитини встановлено ознаки насильницької смерті: синці, садна. Під час огляду дитини в будинку були присутні ОСОБА_37 , ОСОБА_39 , ОСОБА_10 , яка сильно плакала, і ще була одна дитина в колясці;

Свідок ОСОБА_43 , психолог, психотерапевт логопедичного центру, повідомила суду, що про трагедію, яка сталася з ОСОБА_44 їй відомо зі слів ОСОБА_10 , оскільки остання проходила в неї реабілітацію після перенесеної психологічної травми. ОСОБА_45 розповіла, що ОСОБА_46 ( ОСОБА_39 ) часто бив ОСОБА_25 і маму. У той вечір між ОСОБА_47 та ОСОБА_33 стався конфлікт під час якого він бив ОСОБА_25 . У свою чергу мама на це жодним чином не реагувала. Після того ОСОБА_27 зайшла в кімнату була вся червона, тяжко дихала. Ніка цілу ніч слухала як ОСОБА_27 дихала і потім перестала дихати (померла). ОСОБА_48 зайшла в кімнату тоді, коли ОСОБА_27 була вже мертвою.

На запитання учасників провадження щодо можливості допиту ОСОБА_49 як свідка безпосередньо в судовому засіданні заперечувала, оскільки це надто травматично для дитини;

Допитана як свідок завідувач психолого-педагогічного центру, практикуючий психолог, ОСОБА_50 підтвердила, що до центру ОСОБА_10 потрапила у стані, який свідчив про наявність у неї психологічної травми. Дівчинка почала відвідувати заняття у центрі. Було прийнято рішення, щоб ці заняття фіксувати на відеозапис. Про подію, що відбулася 02.10.2021, ОСОБА_10 розповіла, що ОСОБА_51 прийшов додому п`яний. ОСОБА_48 попросила її бути з дітьми. ОСОБА_51 бив сестру (Майю) палицею. ОСОБА_48 у цей час була поруч з ОСОБА_52 , а ОСОБА_53 у сусідній кімнаті та все чула. Після цього всі лягли спати. Вона чула як ОСОБА_27 голосно дихала, а потім перестала дихати.

Психологічний стан дитини унаслідок роботи психологів покращився, проте після того, як ОСОБА_54 дозволили користуватися мобільним телефоном для спілкування з матір`ю, це позначилося негативного на її психологічному, емоційному стані.

Окрім цього, ОСОБА_55 зробила висновок про те, що в сім`ї ОСОБА_22 мало місце фізичне насильство, ОСОБА_10 зазнавала його і від матері, і від вітчима. Це може мати негативні наслідки у її майбутньому та потребує постійної роботи з дитиною.

Свідок ОСОБА_56 , бабуся ОСОБА_10 , повідомила, що ОСОБА_37 це її колишня невістка. Майя не являється її онукою, але вона її знала та спілкувалася з нею. Про конфлікт ОСОБА_57 з батьками їй стало відомо від батька ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , відтак вирішила втрутитись в ситуацію для чого і повернулась із-за кордону, однак не встигла запобігти трагедії. Зазначає, що коли прибула на місце події ОСОБА_27 вже була мертвою. Приїхала швидка, поліція. Дитину забрали до лікарні на освідування. Ніколета також була побита, пригнічена. Про те, що сталося у ОСОБА_22 їй розповіла ОСОБА_45 , яка повідомила, що ОСОБА_59 побив ОСОБА_25 палкою, вся хата була в крові. ОСОБА_48 кричала йому «не бий!». Коли все скінчилось ОСОБА_27 зайшла в кімнату, лягла на ліжко і важко дихала, а потім перестала дихати. Стверджує, що дитині і досі важко згадувати про цю трагічну подію;

Свідок ОСОБА_60 , сусід ОСОБА_22 , повідомив, що раніше, приблизно три роки тому, вони дружили сім`ями. Потім народились діти і вони стали все менше спілкуватись. ОСОБА_39 часто зловживав алкогольними напоями. Коли випивав ставав агресивним, бив дітей, дружину ОСОБА_61 , про що сам і розповідав. Одного вечора ОСОБА_40 з дітьми прийшла до них до дому, оскільки ОСОБА_21 їх побив. Діти були дуже налякані. У день коли сталося вбивство ОСОБА_57 , ОСОБА_21 приходив до нього додому, був дуже п`яний та влаштував скандал. Майя принесла йому гроші, щоб він купив собі пива. При цьому сказав, що прийде додому та поб`є дітей. Майя була в сім`ї найстаршою дитиною і мала багато обов`язків по господарству. Зазначене підтвердила також свідок ОСОБА_62 , кума ОСОБА_6 , яка повідомила, що неодноразово казала ОСОБА_63 , що ОСОБА_39 погано ставиться до дітей, особливо до Майї. Саме через це ОСОБА_6 перестала з нею спілкуватися. ОСОБА_64 теж досить холодно відносилась до ОСОБА_57 , кричала на неї, часом могла застосувати фізичне насильство. Майя боялась її.

Свідок ОСОБА_65 розповіла, що за тиждень до трагедії звернулась до ОСОБА_66 та повідомила йому про те, що ОСОБА_39 б`є дітей, в тому числі його доньку ОСОБА_25 . ОСОБА_39 довідавшись про це прийшов до неї додому та влаштував скандал. Свідок стверджує, що ОСОБА_39 завжди був занадто вимогливим до Майї. Їй доручали непосильну роботу. Стосунки в сім`ї загалом теж були дуже складними, оскільки ОСОБА_39 зловживав алкоголем внаслідок чого ставав агресивним, бив ОСОБА_61 та дітей. Діти були дуже замкнені, боялися батьків, часто пропускали школу. ОСОБА_40 боялася викликати поліцію.

Про конфлікт ОСОБА_57 з ОСОБА_21 дізналась від сусідів, які повідомили, що ОСОБА_27 бігає по полю та тікає від ОСОБА_21 і потрібно щось робити. Телефон ОСОБА_58 знайшла у телефоні Майї та повідомила йому про все.

Судом також досліджено відеозапис допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 на стадії досудового розслідування, проведеного за правилами «зеленої кімнати», у якому вона розповіла про обставини вчиненого злочину.

Суд наголошує, що указана практика відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.11.2021 у справі № 369/1044/19 в якій, зокрема, констатовано, що з огляду на положення ч.1 (3) ст. 232 КПК України дослідження доказу - відеозапису допиту малолітнього свідка за правилами «зеленої кімнати» й прийняття таких відеосвідчень як доказу в суді дозволяє уникнути необхідності повторних викликів, допитів дитини та її ревіктимізації, що відповідає міжнародним вимогам до опитування дитини - свідка чи жертви злочинних посягань.

Так, під час допиту ОСОБА_10 повідомила, що її сестра ОСОБА_27 втекла з дому, у зв`язку з чим розпочалася сварка. Коли ОСОБА_27 повернулася ОСОБА_51 почав її бити палицею. Описуючи стан старшої сестри, ОСОБА_10 зазначила, що вона не могла ходити. Дитина бачила, як ОСОБА_51 тягнув ОСОБА_25 за волосся до дитячої кімнати. Того вечора ОСОБА_51 був «сильно п`яний».

Побиття ОСОБА_16 бачила також її мама ОСОБА_6 , яка знаходилася у тій кімнаті, де ОСОБА_51 наносив удари ОСОБА_57 , з молодшими дітьми ОСОБА_67 і ОСОБА_24 .

Зі слів ОСОБА_10 подія відбулася у вечірній час і тривала до пізньої пори. Коли вона укладала молодшого братика спати - то чула плач своєї сестри ОСОБА_68 ( ОСОБА_6 ) у цей час була у кімнаті, де знаходилася ОСОБА_27 та вітчим. На питання, чи намагалася мама перешкодити вітчиму, ОСОБА_10 повідомила, що вона у цей час кормила доньку ОСОБА_69 . По допомогу ніхто не кликав, її також не просили це зробити. Зі слів ОСОБА_10 , ОСОБА_27 покинути будинок не могла, оскільки не в змозі була ходити.

Коли нарешті ОСОБА_27 зайшла до дитячої кімнати вона лягла у своє ліжко. Описуючи зовнішній стан сестри, ОСОБА_10 зазначила, що «у неї було червоне обличчя» і вона «тяжко» дихала.

ОСОБА_10 також повідомила, що того вечора мама укладала її спати у дитячій кімнаті, де на той час була і ОСОБА_70 погладила її перед сном і пішла спати до іншої кімнати. Після цього у дитячу кімнату ніхто не заходив. ОСОБА_51 спав у іншій кімнаті.

Як повідомила дитина, коли вона лягла спати, то чула, як старша сестра «тяжко» дихала. Однак, згодом вона перестала дихати. Ніколетта пояснила це тим, що її сестричка померла.

На ранок мама витирала підлогу у тій кімнаті, де відбувалася подія.

ОСОБА_10 підтвердила, що ОСОБА_51 того вечора бив і її палицею. Під час огляду лікарем у неї виявили синці на стегні та обличчі.

При наданні оцінки показанням ОСОБА_10 щодо їх допустимості, належності та достовірності судом враховується, що показання потерпілої отримані у встановленому законом порядку. Під час допиту ОСОБА_10 були присутні бабуся потерпілої ОСОБА_71 та психолог ОСОБА_72 .

Перед проведенням допиту у доступній для ОСОБА_10 формі їй пояснено вимоги ст. 63 Конституції України, мету зустрічі, та з огляду на вік з`ясовано її здатність відрізняти правду від брехні.

При підготовці до допиту використано Методичні рекомендації щодо організації роботи з дітьми за методикою «Зелена кімната».

Власне допит потерпілої відбувався у знайомому для дівчинки місці психолого-педагогічному центрі.

Отже, при проведенні цієї слідчої дії були створені такі умови, щоб ОСОБА_10 відчувала себе у безпеці.

Перед допитом їй було наголошено на необхідності розповісти про те, що вона бачила.

Надані дитиною показання свідчать про те, що нею відтворювалися події, які вона спостерігала особисто. Про це свідчить, зокрема, формулювання відповідей, демонстрація на власному тілі місць побиття, назва предметів, якими були нанесені тілесні ушкодження («палка»), а також її реакції на окремі, травмуючі, питання, коли їй потрібно було трохи більше часу, щоб дати відповідь.

Показання ОСОБА_10 є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими дослідженими під час судового розгляду доказами.

Будь-якого впливу з присутніх на дитину під час її опитування не було.

Відповідно до пунктів 68, 72 Керівних принципів Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя, дружнього до дітей, прийнятих Комітетом міністрів Ради Європи 17.11.2010 слід уникати прямого контакту, протистояння або спілкування між дитиною-жертвою або дитиною-свідком з підозрюваним, наскільки це можливо, якщо тільки дитина-жертва не вимагає цього.

З огляду на вказані норми міжнародного законодавства, а також те, що під час судового розгляду вжито максимальних заходів для встановлення необхідності забезпечення явки малолітньої потерпілої ОСОБА_10 до суду, підтверджено її показання іншими доказами, відсутність потерпілої через поважну причину, а саме обтяжливість допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 - вважаю, що цей доказ є належним та допустимим, відповідає процесуальним вимогам і справедливості процесу в цілому, враховуючи відсутність перехресного допиту малолітньої потерпілої у суді.

Указана позиція відповідає судовій практиці. Зокрема, у своїх постановах Верховний Суд зазначає, що засаді безпосередності, як і будь-якій іншій загальній засаді, притаманна певна гнучкість при застосуванні в конкретних обставинах. Вказане кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 04.03.2020 у справі № 332/2216/17, від 23.11.2021 у справі № 369/1044/19 та від 16.03.2021 у справі № 236/1583/19.

Так, у постанові від 16.03.2021 Верховний Суд зазначає, що на переконання суду, перехресний допит у суді малолітньої дитини допустимий лише у виняткових випадках.

У судовому засіданні також досліджено письмові докази:

-витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань з якого встановлено, що 02.10.2021 було внесено відомості щодо інкримінованої ОСОБА_6 події кримінального правопорушення за ч.3 ст.135 КК України.

-інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтво про право на спадщину та свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.05.2011, з яких установлено, що домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мала місце подія кримінального правопорушення, належить обвинуваченій ОСОБА_6 .

-протокол огляду від 13.01.2022, з якого встановлено розміщення вказаного будинку, в якому проживала сім`я ОСОБА_22 , його зовнішній та внутрішній вигляд, відстань до сусідніх будинків.

-висновки судово-медичної експертизи № 536, комісійної судово-медичної експертизи №3 від 03.03.2022, з яких встановлено, що смерть ОСОБА_16 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, попереку, верхніх та нижніх кінцівок, яка супроводжувалась субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, закритою тупою травмою грудної клітки у вигляді забою лівої легені, обширними гематомами голови, тулубу, кінцівок з масивними крововиливами у підлягаючі м`язи, крововиливами міжфакцій з розвитком централізації кровообігу, травматичного та гіповолемічного шоку у поєднанні з травматичним набряком головного мозку.

Потерпілій ОСОБА_16 було заподіяно не менше 75 ударів, у тому числі у життєво важливі органи, які призвели до численних тілесних ушкоджень, у тому числі небезпечних для життя у момент їх спричинення.

Приймаючи до уваги умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та трупні зміни, виявлені на ній можна допустити, що з моменту смерті до судово-медичного дослідження трупа пройшло біля 24-48 годин.

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 4 від 03.03.2022, який підтверджує, що у разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, можливо було запобігти настанню смерті дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5

-додатковий висновок судово-медичного експерта №1/21, проведений на основі даних судово-медичного дослідження трупа дитини ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якого встановлено, що смерть дитини ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_5 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, попереку, верхніх та нижніх кінцівок, яка супроводжувалася субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, закритою тупою травмою грудної клітки у вигляді забою лівої легені, обширними гематомами голови, тулубу, кінцівок з масивними крововиливами у підлягаючі м?язи, крововиливами міжфасцій з розвитком централізації кровообігу, травматичного та гіповолемічного шоку, що в поєднанні з травматичним набряком головного мозку явилося безпосередньою причиною настання смерті. Даний висновок про причину смерті підтверджується виявленням при судово- медичному дослідженні трупа дитини вказаних вище прижиттєвих травматичних ушкоджень, «шокових змін» нирок та легенів, малокріям внутрішніх органів та даними судово- гістологічного дослідження внутрішніх органів.

- висновок судово-психіатричного експерта №59, який підтверджує, що ОСОБА_6 у період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, психічним захворюванням не страждала і не страждає ним в теперішній час. Тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_6 в період часу, який відносяться до інкримінованого їй діяння, виключається повністю. Отже, інкриміноване діяння ОСОБА_6 скоїла у стані, коли могла віддавати собі звіт, керувати ними та передбачати їх наслідки. ОСОБА_6 алкоголізмом не страждає.

-копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000572 від 20.12.2021 за ст.115 КК України, ч.2 п.2, п.4, по факту смерті ОСОБА_16 , з якого встановлено, що підозрюваним у вчиненні такого правопорушення є ОСОБА_74 .

На час розгляду справи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_75 від 07.06.2023, яким його визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.2, п.4 ч.2 ст.115 КК України, набрав законної сили.

- протокол медичного освідчення від 03.10.2021, з якого встановлено, що станом на день проведення огляду ОСОБА_6 була твереза. В заключенні також вказано про наявність у ОСОБА_6 ЗЧМТ. Струс головного мозку.

Відсутність алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 03.10.2021 також підтверджується висновком експерта №2153 від 26.10.2021.

-довідку Паладь-Комарівської сільської ради від 01.10.2021 про склад сім`ї, з якої встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_6 входять ОСОБА_74 , чоловік ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_8 , син, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_16 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_5 (померла), ОСОБА_76 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9

-копію свідоцтва про народження ОСОБА_12 , з якого встановлено, що її батьками є ОСОБА_30 та ОСОБА_77 ;
-копію свідоцтва про народження ОСОБА_10 ;
-копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 ;
-копію свідоцтва про народження ОСОБА_9 ;
-копію рапорту від 03.10.2021 в якому вказано, що 03.10.2021 о 04.43 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 03.10.2021 за адресою: АДРЕСА_2 заявник в стані алкогольного сп`яніння наніс тілесні ушкодження дитині ввечері та зі слів ранком виявив її мертвою. Заявник ОСОБА_74 .
-копію констатуючої довідки про смерть ОСОБА_16 від 03.10.2021.
-копію протоколу огляду місця події від 03.10.2021 з додатками та технічний носій інформації, який переглянуто в судовому засіданні. У вказаному протоколі зафіксовано, що огляд проводився за адресою АДРЕСА_3 . Об`єктом огляду є дворогосподарство за вказаною адресою. Від входу до будинку веде бетонна доріжка близько 25 метрів на якій на відстані 10 метрів, 22 метри до вхідних дверей виявлено речовину бурого кольору схожу на кров. У будинку з правої сторони кухні посередині під стінкою знаходяться дерев`яні уламки від стола та від стільця, на яких виявлено речовину бурого кольору схожу на кров та на одному з уламків об`єкт схожий на волосся світлого кольору. У ванній кімнаті у пральній машині знаходився банний килимок блакитного кольору з наявними на ньому слідами бурого кольору схожою на кров. Також у пральній машині виявлено рушник рожевого кольору, пеленку, кухонні рушники, дитячі шорти зі слідами бурого кольору схожими на кров. Сліди бурого кольору також виявлені на душовій кабіні, унітазі, умивальнику. На швабрі, яка стояла біля пральної машини, виявлено жмут волосся русявого кольору. Плями схожі на кров виявлено в коридорі, дверях при вході в кімнату, шторах та інших предметах. У дитячій кімнаті з правого боку розташований диван, на якому виявлено труп неповнолітньої дитини жіночої статі. Вушні раковини та слухові отвори дитини заповнені речовиною бурого кольору. На обличчі та тілі дитини наявні численні синці та садна. На дивані також виявлено плями з речовиною бурого кольору;
-копію постанови про залучення потерпілого ОСОБА_10 ;
-копію пам?ятки потерпілого ОСОБА_10 ;
-заяву ОСОБА_71 від 02.05.2022 щодо обмеження участі ОСОБА_10 у слідчих, процесуальних діях;
-копію паспорта ОСОБА_78 та диплому спеціаліста, відповідно до якого ОСОБА_78 28.09.2011 присвоєно кваліфікацію психолог;
-висновок спеціаліста від 30.05.2022 та додатки до нього в якому психологом ОСОБА_78 , на підставі спостереження за ОСОБА_10 , встановлено наявність в останньої посттравматичного стресового розладу (ПТСТ) який є наслідком фізичного та психологічного насильства вітчимом та мамою дівчинки ( ОСОБА_41 ). Дитина надалі потребує довготривалого систематичного лікування. Проведення будь-яких слідчих дій чи досліджень за її участю можуть негативно вплинути на процес відновлення її психологічного стану;
-висновок судово-психологічної експертизи №137 від 24.05.2022 ОСОБА_10 з якого встановлено, що вік малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідає її психологічному розвитку. При наданні нею показань під час допиту 21.02.2022 вона не могла в повному обсязі розуміти події, що мали місце 03.10.2021 внаслідок яких настала смерть її сестри ОСОБА_16 , як і будь-яка дитина даної вікової категорії, через не сформованість психологічних та психічних процесів. Будь-яких ознак здійснення психологічного тиску з боку осіб, які брали участь у проведенні допиту не виявлено. Надані Ніколеттою покази відповідають її віку та інтелектуальному розвитку;
-копію протоколу огляду від 17.11.2021 відеозапису передачі під назвою «Не родители, а звери Один за всех 31.10.2021», який розміщений на каналі «Телеканал СТБ» на відеохостингу «youtube.com»;
-копію протоколу огляду відеозапису від 22.11.2021 та технічний носій інформації, який переглянуто в судовому засіданні.
-копію висновку психолога ТОВ «Старлайтпродакшн» від 10.11.2021. З переглянутого відеозапису передачі під назвою «Не родители, а звери Один за всех 31.10.2021», встановлено, що учасником соціального телевізійного проекту "Один за усіх" (телеканал СТБ) стала сім?я ОСОБА_22 з села Паладь-Комарівці, що входить до складу Сюртівської ОТГ. Причина, з якої сім?я звернулася на проект, - смерть 3 жовтня 2021 року 12-річної Майї Кропив?янської. Це - донька ОСОБА_63 від першого шлюбу з ОСОБА_79 ?янським. Причиною смерті стало жорстоке фізичне поводження з дівчинкою вітчима ОСОБА_80 . Як пізніше зізналася ОСОБА_81 , вона і сама застосовувала фізичне насильство щодо ОСОБА_57 . Ці факти підтвердила і ОСОБА_82 під час спілкування з психологом проекту. Під час дослідження соцмереж подружжя ОСОБА_22 з боку ОСОБА_63 була виявлена маніпуляція фактами - жінка показово усім демонструвала щасливе подружнє життя. При цьому сама поступово відсторонилася від близьких, почала уникати спілкування з особами, з якими підтримувала дружні стосунки впродовж багатьох років. Як пізніше стало відомо, ОСОБА_83 регулярно застосовував фізичне насильство по відношенню до ОСОБА_63 і її малолітніх дітей від попередніх шлюбів - 12-річної Майї Кропив?янської та 5-річної ОСОБА_84 . ОСОБА_40 не лише не зверталась по допомогу до сільради чи служби у справах дітей ОТТ, райради чи ОДА. Два звернення до поліції завершилися тим, що вона відкликала заяви. Коли ОСОБА_83 влаштовував побої, мати докладала усі зусилля для того, щоб діти нікому не скаржилися на побої. А під час знущань вимагала, аби діти поводились тихо, щоб ніхто із сторонніх не почув криків та волань про допомогу. Крім того, ОСОБА_81 позбавляла можливості спілкування відвідування дітей біологічними батьками. Усі їх спроби побачити дітей бабусі та дідусі завершувалися впродовж двох років поразкою. Не спілкувалися з ними і ОСОБА_40 та ОСОБА_85 чинили навіть фізичний опір, щоб колишні чоловіки з дітьми не зустрілися. Періодично діти не відвідували школу і дитячий сад після сильних побоїв. Щоб виправдати документально відсутність дитини в школі, ОСОБА_40 брала довідку у лікаря, що дитина хворіла. Як стало відомо, ані в школі, ані знайомим ОСОБА_86 ?янська не скаржилася на жорстоке поводження в родині. Вона залишалась привітною і усміхненою дівчинкою. Про що повідомили директорка ОСОБА_87 ліцею ОСОБА_88 та класний керівник 5-Б ОСОБА_89 . Але пізніше однокласники згадували, що бачили синяки, як мінімум, на руках дівчинки під час перевдягання на фізкультуру. Є і відеоматеріал зізнання самої ОСОБА_90 , як вона поводилась в ніч насильницькою смерті доньки. Жінка не надала медичної допомоги Майї 03 жовтня 2021 року та не чинила опір заборонам ОСОБА_80 про надання допомоги Майї. Під час трагедії ще три малолітні дитини, у тому числі 5-річна ОСОБА_82 перебували в сусідній кімнаті. Під час бесіди з психологом дитина повідомила, що чула і частково бачила події тієї ночі. Більш того, ОСОБА_91 також неодноразово потерпала від побоїв. Вітчим неодноразово бив дівчинку різними предметами: і руками, і ногами. Є і фотодокази наслідків різних за часом побоїв на тілі дівчинки. Також ОСОБА_91 зазначила, що мама не захищала дівчаток від жорстокості вітчима і не чинила чоловікові опір. На початку ОСОБА_81 заперечувала наявність фізичного насильства на адресу ОСОБА_92 . Але після демонстрації фотографій з лікарні, які виявили журналісти в процесі розслідування і показали, зізналася тільки в двох епізодах насильства. Але криміналісти за характером синяків їй пояснили, що плями різного кольору від синього до жовто-коричневого є наслідком більше, ніж двох побиттів. Причому один за іншим.;
-копію відповіді на запит Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Закарпатській області.
-копію протоколу огляду звукозапису від 18.01.2022 та технічний носій інформації на якому зафіксовано повідомлення на лінію «102» з телефонного номеру НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . На записі наявна розмова ОСОБА_75 та ОСОБА_6 , які повідомили про смерть дитини (Майї). ОСОБА_51 на питання, що трапилось повідомив, що побив дитину при цьому ОСОБА_6 стверджувала, що «ми її тут вже таку знайшли».
-копію протоколу тимчасового доступу до відеозапису занять з ОСОБА_10 від 04.03.2022;.
-копію протоколу огляду відеозаписів від 10.03.2022 на якому дитина ОСОБА_10 в ігровій формі розповіла про події, які мали місце 03.10.2021 та про відносини в родині;
-копію запиту та відповіді Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський територіальний центр екстреної медичної допомоги» Закарпатської обласної ради від 16.03.2022 в якому повідомлено, що 03.10.2021 о 04год.47хв. на лінію «103» поступив виклик за адресою АДРЕСА_3 . Даний виклик зроблений з лінії працівників поліції. Причина виклику констатація смерті. Діагноз: смерть до прибуття. Тілесні ушкодження різного роду по всьому тілі.
-копію листа відділу криміналістичного аналізу ГУНП в Закарпатській області від 16.11.2021 з досьє на особу ОСОБА_74 , з якого встановлено, що останній притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення домашнього насильства; -досьє на ОСОБА_6 , з якої встановлено, що остання зверталась до правоохоронних органів з приводу побиття її ОСОБА_52 (ст.125 КК України);
-рапорт про звернення ОСОБА_6 від 22.05.2021 до органу поліції з приводу вчинення щодо неї домашнього насильства ОСОБА_93 ; -матеріали перевірки за заявою ОСОБА_94 до органу поліції щодо перешкоджання ОСОБА_6 побаченню з Кропив`янською Майєю;
-інформацію завідувача психолого-педагогічного центру в якому констатовано про наявність у ОСОБА_10 посттравматичного стресового розладу, який є наслідком фізичного та психологічного насильства вітчимом та мамою дівчинки;
-відповідь директора КНП «Центральна міська клінічна лікарня» від 28.04.2022, з якої встановлено, що ОСОБА_37 зверталась до вказаного закладу за медичною допомогою в травматологічний пункт 03.10.2021. Діагноз: забій лівої половини грудної клітини. Забійна гематома в ділянці лівої лопатки та лівого плеча. Забій поперекового відділу хребта. Забійно-інфікована рана волосяної частини голови. Від госпіталізації відмовилась. 05.10.2021 по скеруванню КНП «РУПМСД» ОСОБА_6 звернулась до відділення загальної неврології.
-копію висновку експерта N? CE-19/107-21/10196-БД від 28.12.2021;
-копію висновку експерта N? CE-19/107-21/10195-БД від 29.12.2021;
-копію висновку експерта N? CE-19/107-21/10197-БД від 28.12.2021;
-копію висновку експерта N? CE-19/107-21/10202-БД від 28.12.2021;
-копію висновку експерта N? CE-19/107-21/10199-БД від 28.12.2021;
-копію висновку експерта N? CE-19/107-21/10201-БД від 25.01.2022;
-копію висновку експерта N? CE-19/107-21/10198-БД від 25.01.2022;
-копію висновку експерта N? CE-19/107-21/10200-БД від 26.01.2022;
-копію висновку експерта N? СЕ-19/107-21/10203-БД від 26.01.2022;
-копію висновку експерта N? CE-19/107-22/1834-БД від 08.12.2021;
-копію висновку експерта N?CE-19/109-21/11781-БД від 08.12.2021;
-копію висновку судово-токсикологічної експертизи N?2153;
-копію висновку експерта N? CE-19/109-21/11776-БД від 14.12.2021;
-копію висновку експерта N? CE-19/109-21/11775-БД від 07.02.2022;
-копію висновку експерта N? CE-19/109-21/11774-БД від 13.12.2021;
-копію висновку експерта N? CE-19/109-21/11779-БД від 08.12.2021;

Вказані судові імунологічні експертизи зокрема підтвердили, що виявлена кров на вирізках з покривала, штори, простині, махровому рушнику, пеленці, халаті, джинсових шортах, змиві з поверхні стола, що були вилучені у ході огляду місця події у будинку АДРЕСА_3 , може походити за рахунок крові наданого на дослідження зразка крові трупа ОСОБА_16 ;

-копію висновку судово-медичної експертизи N?346 судово-медичного обстеження ОСОБА_6 з якого встановлено, що на момент такого обстеження на тілі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах лівої вушної раковини обох верхніх кінцівок, спини, лівої сідниці та лівої нижньої кінцівки.

Тілесне ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах лівого плеча у верхній третині по задній поверхні могло виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму здавлення, яким міг бути палець сторонньої людини.

Всі інші тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути руки затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої людини. Давидовій було спричинено не менше 10 ударів.

По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження вкладаються в час події яка мала місце 02.10.2021 і не суперечать обставинам справи. Дані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності;

-накази Служби у справах дітей Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 24.09.2024 №25/11-06, відповідно до яких ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , 08.09.2021 взято на облік як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах;

-копію ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2023, якою затверджено мирову угоду від 13.02.2023 року, укладену у цивільній справі за позовом ОСОБА_95 до ОСОБА_6 , залучена на виконання своїх повноважень особа служба у справах дітей виконавчого комітету Сюртівської сільської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

За умовами угоди ОСОБА_6 не заперечує щодо визначення місця проживання її дочки ОСОБА_96 по АДРЕСА_4 в сім`ї батька ОСОБА_97 . ОСОБА_98 не заперечує щодо побачень та спілкування доньки ОСОБА_96 з матір`ю ОСОБА_6 . З метою узгодження часу побачень і для спілкування ОСОБА_98 повідомляє номер мобільного телефону дочки ОСОБА_96 . ОСОБА_6 у свою чергу зобов`язана повідомляти ОСОБА_99 або бабусю дитини ОСОБА_100 про час і місце зустрічі з донькою ОСОБА_101 ;

В судовому засіданні також досліджено докази сторони захисту:

-медичну картку амбулаторного хворого Айдарової ( ОСОБА_6 );

-виписку епікриз з неврологічного відділення КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради від 13.10.2021;

-консультативний невролога №1 від 12.10.2021;

-висновок лікаря-рентгенолога МРТ від 06.10.2022;

-консультативний висновок ОН Клінік від 30.11.2022;.

З вказаних доказів встановлено, що на час, коли мала місце подія кримінального правопорушення, ОСОБА_6 сама стала жертвою домашнього насилля ОСОБА_102 . Покликаючись на вказані докази сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про призначення судової психологічної експертизи, яке згодом відкликала.

-психолого-педагогічну характеристику на дитину закладу дошкільної освіти №16 «Зернятко» ОСОБА_103 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої встановлено, що дитина відвідує середню групу «Сонечко». Максима в заклад приводить та забирає мама ( ОСОБА_37 ). Дитина забезпечена всім необхідним для навчання та виховання. Хлопчик приймає активну участь у святах і розвагах, активний на заняттях. Зовнішній вигляд охайний. Мама завжди присутня на всіх батьківських зборах та святах. Фізичний, пізнавально-мовленнєвий та соціально- особистісний розвиток достатній. Психолого-педагогічні показники відповідають віку дитини;

-посвідчення серії НОМЕР_2 , видане УСЗН Ужгородської РДА, видане ОСОБА_6 , з якого встановлено, що вона є опікуном дитини з інвалідністю ОСОБА_9 , 2021 року народження;

-виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1573 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

-психолого-педагогічну характеристику ОСОБА_9 від 21.12.2022 з якої встановлено, що дитина не ходить, на ноги не спирається, самостійно не сидить. Емоційно-вольова сфера не збережена, пасивна, емоцій не виявляє. Рівень розуміння мови нулевий. Не використовує міміку та жести. Знання та уявлення про навколишній світ відсутні. Навички самообслуговування відсутні;

-витяг з протоколу ЛКК №022/521 від 11.05.2022, виданий ОСОБА_9 , яким підтверджено діагноз дитини ОСОБА_9 , 2021 року народження: Q02 мікроцефалія; R-56, 8 - інші і не уточнені судоми; Q04.01 агенезія мозолистого тіла; G 91.9 гідроцефалія не уточнена; R- 62.0 затримка етапів розвитку; Q21.11 відкрите овальне вікно. Дитина освідчена як дитина з інвалідністю;

-довідку ФОП ОСОБА_104 Дитячий реабілітаційний центр, видану 25.11.2024 ОСОБА_105 , яка підтверджує, що ОСОБА_9 проходила і проходить реабілітацію в реабілітаційному центрі з 27 березня 2024 року. За результатами реабілітації відмічається покращення у дитини рухових навичок, зорового сприйняття, тактильного відчуття, збільшення пропріорецепції;

-рішення виконавчого комітету Сюртівської сільської ради від 19.01.2023, яким повернуто малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сім`ю матері ОСОБА_6 ;

-характеристику Сюртівської сільської ради від 27.11.2024 відповідно до якої ОСОБА_6 проживає за адресою АДРЕСА_2 з 2008 року. Проживає разом з 2 неповнолітніми дітьми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_106 догляд за дітьми, активно займається їх вихованням, стежить за їх побутовими умовами, харчуванням, одягом, успішністю сина, за здоров`ям доньки.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів Суд як правило застосовує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в даній конкретній ситуації констатує, що стороною обвинувачення доведена: подія кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини.

Так з наданого Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Закарпатській області, технічного носія із аудіозаписом та рапорту встановлено, що 03.10.2021 о 04.41 год на лінію «102» звернувся ОСОБА_107 .

Останній щодо виклику наряду поліції пояснив, що телефонує у зв`язку із смертю дитини ОСОБА_16 . Напередодні ввечері він у стані алкогольного сп`яніння побив її. Причиною побиття стало те, що дитина втікала з дому, у зв`язку з чим її карали. Того дня вона також втекла з дому. На ранок, коли він прокинувся від плачу молодшої дитини, - виявив, що ОСОБА_16 померла.

На іншому звуковому файлі відображено розмову між ОСОБА_52 , ОСОБА_6 з працівником поліції. У розмові з працівником поліції ОСОБА_6 заперечила факт побиття дитини, повідомила, що ОСОБА_25 знайшли мертвою, принесли її додому з поля. ОСОБА_51 , втручаючись у розмову, зазначив про те, що дружина говорить нісенітницю. Додав, що після побиття ОСОБА_16 він наказав їй піти у свою кімнату, а на ранок виявив її мертвою.

У судовому засіданні досліджено також відеозапис телепрограми «Не батьки, а звірі», що відбулася 31.10.2021.

Причина, з якої сім?я звернулася на проект, - смерть 3 жовтня 2021 року 12-річної Майї Кропив?янської. Це - донька ОСОБА_63 від першого шлюбу з ОСОБА_79 ?янським. Причиною смерті стало жорстоке фізичне поводження з дівчинкою вітчима ОСОБА_80 . Як пізніше зізналася ОСОБА_81 , вона і сама застосовувала фізичне насильство щодо ОСОБА_57 . Ці факти підтвердила і ОСОБА_82 під час спілкування з психологом проекту.

ОСОБА_83 регулярно застосовував фізичне насильство по відношенню до ОСОБА_63 і її малолітніх дітей від попередніх шлюбів - 12-річної Майї Кропив?янської та 5-річної ОСОБА_84 .

ОСОБА_40 не зверталась по допомогу до сільради чи служби у справах дітей ОТТ, райради чи ОДА. Два звернення до поліції завершилися тим, що вона відкликала заяви. Коли ОСОБА_83 влаштовував побої, мати докладала усі зусилля для того, щоб діти нікому не скаржилися на побої. А під час знущань вимагала, аби діти поводились тихо, щоб ніхто із сторонніх не почув криків та волань про допомогу.

Крім того, ОСОБА_81 позбавляла можливості спілкування відвідування дітей біологічними батьками, в тому числі батьком ОСОБА_108 , який підтвердив це також у судовому засіданні.

Цей електронний доказ був наданий стороною обвинувачення з метою повноти та об`єктивності надання судом оцінки позасудових показань малолітньої ОСОБА_10 .

Судом переглянуто вказаний відеозапис, на якому відображено опитування психологом ОСОБА_10 у зв`язку із подією, що відбулася 02.10.2021. Так, під час допиту ОСОБА_10 повідомила, що її сестра ОСОБА_27 втекла з дому, у зв`язку з чим розпочалася сварка. Коли ОСОБА_27 повернулася ОСОБА_51 почав її бити палицею. Описуючи стан старшої сестри, ОСОБА_10 зазначила, що вона не могла ходити. Дитина бачила, як ОСОБА_51 тягнув ОСОБА_25 за волосся до дитячої кімнати. ОСОБА_51 був «сильно п`яний».

Побиття ОСОБА_16 бачила також її мама ОСОБА_6 , яка знаходилася у тій кімнаті, де ОСОБА_51 наносив удари ОСОБА_57 , з молодшими дітьми ОСОБА_67 і ОСОБА_24 .

Зі слів ОСОБА_10 подія відбувалася у вечірній час і тривала до пізньої пори. Коли вона укладала молодшого братика спати - то чула плач її сестри ОСОБА_68 ( ОСОБА_6 ) у цей час була у кімнаті, де знаходилася ОСОБА_27 та вітчим. На питання, чи намагалася мама перешкодити вітчиму, ОСОБА_10 повідомила, що вона у цей час кормила доньку ОСОБА_69 . По допомогу ніхто не кликав, її також не просили це зробити. Коли нарешті ОСОБА_27 зайшла до дитячої кімнати - вона лягла у своє ліжко. Описуючи зовнішній стан ОСОБА_57 , ОСОБА_53 зазначила, що «у неї було червоне обличчя» і вона «тяжко» дихала. ОСОБА_10 також повідомила, що того вечора мама укладала її спати у дитячій кімнаті, де на той час була і ОСОБА_70 погладила її перед сном і пішла спати до іншої кімнати. Після цього у дитячу кімнату ніхто не заходив.

Також у ході судового розгляду встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 у зв`язку із психологічною травмою, якої вона зазнала, проходить реабілітацію.

Стороною обвинувачення з метою оцінки позасудових показань потерпілої надано суду й відеозапис занять з дитиною.

Переглядом цього відеозапису встановлено, що ОСОБА_10 у ході розмови з психологом надає детальну інформацію про склад її сім`ї. Характеризуючи ОСОБА_75 , вона висловлює своє негативне ставлення до нього, стверджує, що він був «дуже поганий», «дуже злий», «бив усіх», у тому числі і її. Говорить, що вона його боялася.

Про події, що відбулися 02.10.2021, повідомила, що чула звуки з кімнати, де ОСОБА_51 бив Майю палицею. Її він також бив палицею. Про причину побиття сестри ОСОБА_10 зазначила, що це відбулося через те, що ОСОБА_27 втекла з дому через вікно, оскільки боялася вітчима.

Відповідно до листа КНП «Закарпатський територіальний центр екстреної медичної допомоги» 03.10.2021 о 04.47 год на лінію 103 надійшов виклик, зроблений працівниками поліції. За результатами виїзду бригади екстреної медичної допомоги констатовано смерть ОСОБА_16 .

Зафіксованим у протоколі огляду місця події у приміщенні будинку за місцем проживання сім`ї ОСОБА_22 , отримано інформацію про безпосередню обстановку на місці події, механізм вчинення злочину, його наслідки та характер цієї події. Огляд проведено 03.10.2021 у період часу з 07.00 по 10.20 год.

При огляді території, що веде до будинку, зокрема, на бетонній доріжці , виявлено плями крові. Такі ж сліди зафіксовано й на ролеті, установленій на внутрішній частині вхідних дверей до будинку. Окрім цього, на лавиці поблизу вхідних дверей виявлено дерев`яний уламок також зі слідами крові.

Безпосередньо у будинку, у приміщенні кухні під стіною знаходилися дерев`яні уламки частин столу та стільців. На цих уламках наявні сліди крові, а також волосини. Оглядом встановлено, що це поламані деталі столу та стільців: ніжок та верхньої частини стільців і столу.

У ванній кімнаті у пральній машинці виявлено одяг, рушники зі слідами крові. Поряд з пральною машинкою стояла швабра з ганчіркою, на якій також виявлено волосся.

На трупі дівчинки - численні синці на обличчі, верхніх та нижніх кінцівках, тулубі, рани на волосистій частині голови, на лівій гомілці.

Протоколом огляду від 06.10.2021 зафіксовано вилучення одягу, що був на потерпілій, на час вчинення злочину.

За результатами судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/109-21/11779-БД від 08.12.2021 року) підтверджено, що генетичні ознаки слідів крові, виявленої у двох змивах з плям крові, що були на доріжці у дворі будинку АДРЕСА_3 , та у змиві з поверхні гіпсокартону у кімнаті, де потерпілій ОСОБА_16 наносилися удари, збігаються між собою і збігаються з генетичними ознаками зразка її крові.

Проведені судові імунологічні експертизи підтвердили, що виявлена кров на вирізках з покривала, штори, простирадлі, махровому рушнику, пеленці, халаті, джинсових шортах, змиві з поверхні стола, що були вилучені у ході огляду місця події у будинку АДРЕСА_3 , може походити за рахунок крові наданого на дослідження зразка крові трупа ОСОБА_16 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №346 під час події, яка мала місце 02.10.2025 обвинуваченій також було заподіяно тілесні ушкодження, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та не викликають тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №59, ОСОБА_6 у період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, психічним захворюванням не страждала і не страждає ним в теперішній час. Тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_6 в період часу, який відносяться до інкримінованого їй діяння, виключається повністю.

Що стосується доводів обвинуваченої щодо її невинуватості у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України, суд оцінює їх критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання та спростовуються наведеними вище доказами.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека є найвищими соціальними цінностями. Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, зокрема стаття 135 КК України, встановлює кримінальну відповідальність за завідоме залишення в небезпеці.

Суспільна небезпечність цього злочину полягає у тому, що людина, яка має можливість надати допомогу іншій людині і тим самим врятувати її від смерті або настання інших тяжких наслідків, не робить цього, що свідчить про низькі моральні якості цієї особи. Злочинність такої бездіяльності підвищується, якщо особа сама поставила іншу особу в небезпечний для життя стан, або причетна до події, через яку особа опинилася в такому стані.

Об`єктивна сторона залишення в небезпеці характеризується двома видами злочинної бездіяльності: 1) бездіяльність-невтручання, що полягає у невиконанні особою обов`язку щодо надання необхідної допомоги потерпілому, який перебуває у небезпечному для життя стані й позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження, коли небезпека виникла незалежно від суб`єкта цього злочину; 2) змішана бездіяльність бездіяльність щодо надання допомоги потерпілому особою, яка сама поставила його в небезпечний для життя стан.

За змістом статті 135 КК України, поставлення в небезпеку виступає як основа для виникнення спеціального обов`язку надати допомогу особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Іншими словами, саме поставлення в небезпеку знаходиться за межами вказаного злочину та за певних умов містить окремий склад злочину.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 135 КК України, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю). Вольовий момент вчинення злочину, передбаченого статтею 135 КК України, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Мотиви вчинення цього злочину можуть бути різними (прагнення уникнути кримінальної відповідальності, небажання обтяжувати себе, байдуже ставлення до долі іншої людини, егоїзм, небажання допомогти через брак часу, неприязнь до потерпілого, легкодухість, ревнощі, помста тощо), але на кваліфікацію вони не впливають.

Поняття «завідомість» означає усвідомлення особою, яка чинить будь-яке діяння, певних фактів чи обставин, які випливають зі змісту кримінально-правової заборони залишення в небезпеці, та є ознакою, яка характеризує інтелектуальний момент умислу. В діях особи наявний склад злочину лише тоді, коли вона достовірно знала про небезпеку, що загрожує потерпілому, і про те, що вказана небезпека загрожує життю останнього. Тільки не усвідомлення особою небезпечного для життя стану безпорадної особи виключає кримінальну відповідальність за залишення в небезпеці. Отже, відповідно до змісту диспозиції статті 135 КК України, суб`єкт цього злочину має усвідомлювати: а) небезпечний для життя стан потерпілого; б) безпорадність особи, про яку даний суб`єкт повинен був піклуватися або яку поставив в небезпечний для життя стан; в) загроза життю виникла внаслідок поставлення його в небезпечний для життя стан суб`єктом злочину чи внаслідок подій або явищ, не пов`язаних з поведінкою винного; г) суб`єкт злочину має можливість надати необхідну потерпілому допомогу. Із законодавчого визначення випливає, що моментом закінчення злочину є ухилення від надання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Для кваліфікації злочину не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров`ю особи. Навіть у випадках, коли через несумісну з життям травму будь-яка допомога не була здатна відвернути смерть людини, особа, яка залишила потерпілого в небезпеці, має нести відповідальність за статтею 135 КК України. Для кваліфікації дій винного за цією нормою кримінального закону не має значення і те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці.

Так, в судовому засіданні встановлено та не спростовується самою обвинуваченою, що 02.10.2021 ОСОБА_51 розпочав з нею сварку з приводу того, що місцевими жителями обговорюється виховання ОСОБА_12 у його сім?ї. Будучи розлюченим поведінкою ОСОБА_12 , яка намагалася уникнути конфлікту, обвинувачена була свідком того, як ОСОБА_51 упродовж тривалого часу, руками, затиснутими у кулак, ногами у взутті та уламком дерев`яної ніжки столу наносив численні удари у різні частини тіла ОСОБА_13 , у тому числі у життєво важливі органи, а саме, в область голови та грудної клітки, заподіявши їй не менше 75 ударів.

Суд вбачає в діях обвинуваченої умисну вину, тобто обвинувачена усвідомлювала небезпечність для життя та здоров`я потерпілої її стану оскільки дитина ОСОБА_109 перебувала у небезпечному для життя стані унаслідок отриманих травм і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через її малолітство, а також унаслідок безпорадного стану, зумовленого заподіянням їй численних тілесних ушкоджень та погіршенням у зв`язку з цим стану й фізичного здоров`я, за наявних численних ран, саден та синців на тілі останньої, нехтуючи моральними та правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, та маючи реальну можливість надати ОСОБА_15 допомогу - не вжила можливих заходів для надання їй необхідної медичної допомоги, зокрема, до найближчого лікувального закладу її не доставила, бригаду екстреної медичної допомоги не викликала, про такий стан дитини жодній сторонній особі, органам влади чи правоохоронним органам не повідомила, не вжила інших заходів до збереження життя і здоров?я своєї малолітньої доньки ОСОБА_16 та завідомо залишила її без допомоги.

Унаслідок залишення ОСОБА_17 малолітньої доньки ОСОБА_13 у небезпеці остання від отриманих тілесних ушкоджень померла, хоча як встановлено у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 4 від 03.03.2022, у разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, можливо було запобігти настанню смерті дитини. Крім того, відповідно до ч.2 ст.150 СК України обвинувачена як мати мала обов`язок піклуватися про здоров`я своєї дитини.

Як підтвердила ОСОБА_10 у розмові з психологом, побиття ОСОБА_16 обвинувачена бачила, оскільки знаходилася у тій кімнаті, де це відбувалося. Зі слів дитини подія відбувалася у вечірній час і тривала до пізньої пори, тобто протягом тривалого часу. Зі слів ОСОБА_110 , коли обвинувачена укладала молодшого братика спати - то чула плач сестри ОСОБА_57 . Обвинувачена у цей час була у кімнаті, де знаходилася ОСОБА_27 та вітчим. По допомогу ніхто не кликав, її також не просили це зробити. Описуючи зовнішній стан Майї, ОСОБА_53 зазначила, що «у неї було червоне обличчя» і вона «тяжко» дихала. Зазначене мало викликати у обвинуваченої занепокоєння з приводу стану здоров`я дитини. Натомість, як зазначила ОСОБА_10 , мати заходила до дитячої кімнати, де в той час була ОСОБА_27 , і пішла спати до іншої кімнати, після чого в дитячу кімнату більше не заходила.

Щодо твердження ОСОБА_6 про те, що вона сама перебувала в безпорадному стані та без свідомості через побиття ОСОБА_52 , то такі спростовуються висновком судово-медичної експертизи N?346 з якої встановлено, що заподіяні їй тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та не викликали тривалого розладу здоров`я. Крім того, висновок судово-психіатричного експерта №59, підтверджує, що ОСОБА_6 у період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, була осудною.

Також при поступленні до Ужгородської міської центральної клінічної лікарні 07.10.2021 при огляді пацієнта лікарем ОСОБА_6 скарги щодо втрати свідомості не висловлювала.

Про відсутність загрозливих станів у ОСОБА_6 свідчить і той факт, що вона поступила у медичний заклад 05.10.2021, однак, вже 08.10.2021 після того, як була відпущена додому, до медичного закладу не повернулася.

Крім того, версія обвинуваченої спростована і показаннями малолітньої ОСОБА_10 , яка підтвердила, що мати перебувала поряд з потерпілою протягом усього вечора 02.10.2025 та залишила їх удвох у дитячій кімнаті на ніч.

Отже, твердження обвинуваченої про втрату свідомості та втрату пам`яті саме у той період часу, коли потерпіла після жорстокого побиття залишилась без догляду та допомоги, слід оцінювати критично, як намагання уникнути відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Про намір приховати дійсні обставини цього кримінального провадження свідчать і повідомлення ОСОБА_6 , зафіксовані операторами лінії «102», про те, що дитину знайшли травмовану у полі.

Крім того, досліджені судом докази спростовують показання обвинуваченої про те, що насильницькі дії ОСОБА_75 були спрямовані саме не неї, а потерпіла стала випадковою жертвою, оскільки у ході судового розгляду встановлено, що причиною конфлікту стало невдоволення ОСОБА_75 поведінкою Кропив`янської Майї та втручання сторонніх осіб з метою припинити домашнє насильство в сім`ї ОСОБА_22 .

З огляду на викладене, невизнання вини обвинуваченою у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, суд розцінює як обраний нею засіб захисту та спробу уникнути відповідальності за скоєне.

За таких обставин, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 135 КК України та доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у скоєнні інкримінованих їй дій та кваліфікує їх за ч.3 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

Вирішуючи питання про покарання ОСОБА_6 , суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є вчинення правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні покарання суд враховує наведені обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем свого проживання; має на утриманні трьох малолітніх дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю, та вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Разом з тим, враховуючи поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, з метою недопущення залишення дітей без батьківської опіки та піклування, одна з яких ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, активну роль матері у реалізації її права на здоров`я, розвиток та соціалізацію, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.79КК України, оскільки її ізоляція може призвести до непоправної шкоди для дитини, з покладанням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч.ч.1,4 ст.76ККУкраїни.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_111 заявлено цивільний позов на суму 150000грн. В обґрунтування позову потерпілий зазначає, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_12 , яка сталася із вини матері ОСОБА_6 (обвинуваченої) йому заподіяно моральних страждань, які виразились у порушенні його нормального життєвого ритму. Порушення нормального життєвого ритму також полягає у тому, що він змушений багато часу витрачати на відвідування органів досудового розслідування двох кримінальних проваджень, як відносно гр. ОСОБА_75 так і ОСОБА_112 , у зв`язку з чим неодноразово змушений відпрошуватися із роботи, щоб приймати участь у судових засіданнях. При цьому, як потерпілий у цих кримінальних провадженнях та біологічний батько вбитої дочки ОСОБА_12 , щоразу у судових засіданнях отримує моральний та психологічний стреси.

У всіх цих стражданнях, тобто у заподіянні моральних збитків винна ОСОБА_113 , яка не тільки не вжила заходи по припиненню протиправних дій гр. ОСОБА_75 до ОСОБА_13 , але й сама залишила дитину у небезпеці, не надавши їй необхідну допомогу, що призвело до її смерті.

Фактичний розмір заявленої до стягнення моральної шкоди потерпілою визначений за загальновідомою науковою статтею проф. ОСОБА_114 . Виходячи із вказаної наукової статті, а також із судової практики та глибини, характеру і тривалості душевних страждань, нервових переживань, істотності фізичних, а також моральних страждань, керуючись принципом розумності та справедливості розмір спричиненої моральної шкоди ОСОБА_6 потерпілий оцінив у 25 мінімальних розмірів заробітної плати на час вчинення нею кримінального, яка відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік становить 6000 грн. (25х6000 = 150 000 грн.).

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 проти позову заперечували, зокрема посилаючись на те, що компенсацію моральної шкоди у зв`язку зі смертю доньки на користь ОСОБА_115 вже присуджена до стягнення з ОСОБА_75 , у зв`язку з чим така компенсація не може стати джерелом додаткового збагачення за рахунок обвинуваченої. Крім того, розмір моральної шкода нічим не підтверджений. Зазначають, що хоча потерпілий є біологічним батьком Майї, однак, з часу її народження і до того, як йому стало відомо про її стосунки з ОСОБА_116 , незадовго до її смерті, він не спілкувався з нею та не цікавився її життям. Також при вирішення питання про стягнення моральної шкоди просять врахувати фінансове становище обвинуваченої, яка має на утриманні трьох дітей, одна з яких, ОСОБА_9 , є дитиною з інвалідністю, потребує постійної реабілітації з метою розвитку необхідних життєвих навиків та значних фінансових витрат на її проведення. З огляду на зазначені обставини, ОСОБА_6 не може влаштуватися на постійну роботу, а джерела її доходу складають пенсія по інвалідності дитини та тимчасові підробітки.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N?4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод.

Так, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен при вирішенні суперечок про його цивільні права і обов`язки має право на справедливий і відкритий розгляд в перебігу розумного терміну судом, встановленим законом. При цьому застосовується практика Європейського суду з прав людини в національному судочинстві, як інструмент функціонування Конвенції, яка є частиною національного законодавства. Виходячи з матеріалів справи «Бурдов проти Росії» Страсбург, 7 травня 2002 року, Європейський суд прийшов до висновку, що внаслідок виявлених порушень, які не можна вважати виправленими тільки завдяки визнанню судом наявності правопорушення заявник отримав певну моральну шкоду. Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_117 отримав моральні страждання у зв`язку з вчиненням обвинуваченою кримінального правопорушення, тому суд повинен керуватися при визначенні суми відшкодування моральної шкоди принципом справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, оскільки протиправними, винними діями обвинуваченої потерпілому ОСОБА_118 завдано моральної шкоди, що полягала у моральних стражданнях у зв`язку зі смертю доньки, яка є в причинно-наслідковому зв`язку зокрема і внаслідок злочинної бездіяльністю обвинуваченої, з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого, майнового стану обвинуваченої, перебування на її утриманні малолітніх дітей, в тому числі дитини з інвалідністю, суд визначає як розумне та справедливе відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 10000 грн.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки і 8 (вісім) місяців, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_119 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_119 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч гривень)грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1