Справа № 165/422/25
Провадження № 1-кп/165/294/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні, в залі Нововолинського міського суду, судовий розгляд кримінального провадження №0000236 від 12 жовтня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, не працює, одружений, має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; інвалідом І-ІІ групи не являється, судимий вироком Апеляційного суду Волинської області від 15 червня 2015 року за ч.2 ст.146, ч.2 ст.289, , ч.2 ст.296, ч.1 ст.70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років без конфіскації майна, звільнений умовно-достроково, не відбутий строк покарання два роки два місяці двадцять чотири дні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, суд

встановив:

11 жовтня 2024, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, потягнувши за одяг, умисно збив з ніг ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав на землю, після чого наніс йому декілька ударів кулаками обох рук по голові та декілька ударів ногами по тулубу ОСОБА_8 . Продовжуючи свої протиправні дії, після того як ОСОБА_8 зайшов у перший під`їзд будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись прямим умислом з метою нанесення тілесних ушкоджень, перебуваючи на першому поверсі під`їзду, умисно наніс ще декілька ударів руками по голові ОСОБА_8 . Своїми протиправними діями, які виразились в умисному заподіянні тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, з забійною раною волосистої частини голови, з осадженням лоба, носа та лівої надбрівної дуги, з параорбітальними гематомами обох очей, з підконюктивальними крововиливами обох очей, з контузією легкого ступеня правого ока, закритої травми грудної клітки з переломами 10, 11 ребер справа, з переломами 11, 12 ребер зліва, з забоями обох легень, які відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, терміном більше як 21 день, згідно п.2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень".

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, показав, що потерплого ОСОБА_8 він знає давно, неприязні стосунки між ними виникли на підставі цивільних відносин, а саме неналежної якості ремонту автомобіля потерпілим, внаслідок чого його дружина та він зазнали значних фінансових витрат. Підтвердив час, місце обставини зазначені у обвинувальному акті за яких він спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, оскільки був обурений поведінкою потерпілого, а саме визнати неналежну заміну необхідних деталей, в наслідок чого автомобіль зламався за кордоном. Зазначив, що неодноразово зустрічався з потерпілим, просив у нього вибачення, був згоден відшкодувати завдану шкоду, однак потерпілий сказав йому: "Мені нічого не треба", тому він двома переказами за адресу потерпілого надіслав усього 4000 грн., та повністю відшкодував витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 у Нововолинській лікарні. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує що так вчинив, повністю усвідомлює протиправність своїх дій, просить суд його суворо не карати, не призначати реальне покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, і що вони правильно розуміють зміст обставин даного судового провадження, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився лише допитом обвинуваченого, та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

Суд визнає ОСОБА_4 винуватим в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні спричиненому потерпілому ОСОБА_8 , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обтяжуючу покарання обставину, наявність пом`якшуючих покарання обставин, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, та дані про його особу: не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.114), судимий (а.с.83-106), маючи за мету виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, передбаченому санкцією ч.1 ст.122 КК України з урахуванням правил ч.2 ст.63 КК України.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, викладені дані про особу винуватого, його молодий вік, беручи до уваги критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, що має постійне місце проживання, сім`ю, в якій виховується трьох неповнолітніх дітей, що стороною обвинувачення суду не надано жодних доказів, що ОСОБА_4 після 12 жовтня 2024 року притягувався до адміністративної та/або кримінальної відповідальності, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого ним злочину та особою винного.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався.

Речовий доказ копію медичної карти стаціонарного хворого №4245451 на ім`я ОСОБА_8 (а.с.81), яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження (а.с.69-80) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ст.368, ст.370, ст.374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо протягом двох років не вчинить нових кримінальних правопорушень, і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку, тобто з 06 листопада 2025 року.

Речовий доказ копію медичної карти стаціонарного хворого №4245451 на ім`я ОСОБА_8 , яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Після проголошення резолютивної частини вироку, в порядку передбаченому ч.15 ст.615 КПК України, вручити учасникам провадження копії повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1