Справа № 690/342/23
Провадження № 1-кп/690/39/25
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

18 грудня 2025 року м. Багачеве

Багачевський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Багачевського міського суду Черкаської області в режимі відеоконференції з Дніпровською філією «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ст. 126-1, ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи відносно якої

розглядається клопотання

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Багачевським міським судом Черкаської області здійснюється судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ст. 126-1, ч. 1 ст. 129 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, що мотивував продовженням існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема він може переховуватися від суду, вчинити інше суспільно-небезпечне діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень.

Наявність вказаних ризиків прокурор мотивував тим, що ОСОБА_3 , має судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, а на даний час підозрюється у вчиненні в стані неосудності, крім іншого, особливо тяжкого злочину, що спричинило смерть двох осіб, та потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь. Додатково вказав, що такий запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_3 відповідає його психічному стану та наявним ризикам, а інші запобіжні заходи не в змозі запобігти наявним ризикам.

ОСОБА_3 у режимі відеоконференції з психіатричним закладом Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» відмовився висловлювати свою позицію щодо клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання прокурора та просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке не порушуватиме прав його підзахисного, з урахуванням того, що ОСОБА_3 вже тривалий час утримується в даній медичній установі.

Законний представник ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_7 просила задовольнити клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання від її імені до суду не надходили.

Заслухавши думки сторін судового провадження, врахувавши їх доводи, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на 60 днів.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 508 КПК України передбачено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом запобіжні заходи у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, в тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року в справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» в розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Судом враховується те, що вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.03.2023 року в справі № 690/98/21 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який набрав законної сили, визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України 2 роки обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 187 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна. На даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім іншого, підозрюється у вчиненні 03.02.2023 року суспільного-небезпечного діяння, що спричинило смерть двох осіб.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 286 від 09.06.2023 року ОСОБА_3 на періоди часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому діянь, виявляв ознаки психічних розладів не психотичного рівня ознаки помірно-вираженого розладу особистості дисоціального-збудливого типу в стані компенсації, що зважаючи на помірну вираженість та компенсованість психопатичних рис характеру, збереженість інтелектуально-мнестичних, критичних і прогностичних функцій, не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. Водночас на теперішній час ОСОБА_3 за своїм психічним станом виявляє ознаки психічних розладів психотичного рівня, що мають тривалий, хронічний характер, а саме виявляє ознаки тривалого психотичного, поліморфного, переважно параноїдального розладу, який виник під час досудового слідства, та простежується щонайменше з початку березня 2023 року, супроводжується хворобливою, маячно-мотивованою, дезорганізованою поведінкою, з розладами сприйняття, марення стосунку, втратою продуктивності когнітивних процесів та критики до свого стану що на теперішній час позбавляє його здатного усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, а також перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення в справі. З огляду на вказане, в зв`язку з наявністю у ОСОБА_3 клінічних ознак суспільної небезпеки він потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

Положеннями ч. 2 ст. 508 КПК України передбачено, що запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 508 КПК України, мають бути застосовані судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Метою застосування запобіжного заходу є не каральна, а забезпечувальна функція, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких підтверджено в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

З огляду на вказане, суд вважає, що об`єктивно існують ризики, вказані прокурором, щодо переховування ОСОБА_3 від суду та вчинення ним інших суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, що в сукупності з висновком судово-медичної експертизи від 19.01.2022 року № 9 про те, що він виявляє клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки та потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом і лікування у примусовому порядку, свідчить про наявність достатність підстав для продовження йому запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, оскільки вказане нівелює існуючі ризики, відповідає його особі та забезпечить його належну процесуальну поведінку, що сприятиме завершенню судового розгляду вказаного кримінального провадження з дотриманням розумних строків, в умовах воєнного стану.

Водночас, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у виді поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, передбачає обмеження особистої свободи такої особи, суд визначає, що строк такого запобіжного заходу повинен тривати в межах строків, визначених для такого запобіжного заходу як тримання під вартою, тобто не більше 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 177-179, 193, 194, 196, 197, 336, 372, 376, 392, 393, 395, 400, 508, 512 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу в виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.02.2026 року, включно.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження, а також надіслати до психіатричного закладу Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Надії Алексєєнко, 84, м. Дніпро Дніпропетровської області, 49006) для відому та виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду оголошено 22.12.2025 року о 11 год. 20 хв.

Суддя ОСОБА_1