Провадження № 11-сс/4808/370/25
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2025 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 листопада 2025 року включно. Визначено заставу 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок ) гривень.

В апеляційній скарзі прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. У випадку застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, визначити її у розмірі 165 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 499620 гривень, із покладенням, у разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування з свідками сторони обвинувачення, підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вважає рішення слідчого судді в частині визначення ОСОБА_8 застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням на нього обов`язків необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Визначена слідчим суддею застава не здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам. Беручи до уваги суми грошових коштів, які підозрювані у кримінальному провадженні, у тому числі ОСОБА_8 , отримували від осіб, яких незаконно було перенаправлено через державний кордон України, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість, вид злочинної діяльності, якою підозрюваний займався у період введеного на території України воєнного стану та впровадження загальної мобілізації у зв`язку із військовою агресією рф, наявність ризиків, передбачених п.1,3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає необхідним визначити заставу в розмірі 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатньо гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник заперечили доводи і вимоги апеляційної скарги, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000147 від 22.05.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

18 вересня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. В разі визначення застави, просив визначити заставу в розмірі 165 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 16 листопада 2025 року включно, з визначенням застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сторонами не оспорюється обґрунтованість підозри та наявність ризиків, які були вказані слідчим в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Положеннями ч. 4 ст. 182 КК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наведене, враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, його майновий стан, наявність доведених ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що визначений підозрюваному слідчим суддею розмір застави, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень, повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону та є необхідним і зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

Колегія суддів приймає до уваги, що вимога прокурора про збільшення розміру застави до 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб можлива тільки у виключних випадках, за умови встановлення обставин, які свідчать про те, що застава у межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Колегія суддів вважає, що під час апеляційного провадження не була встановлена наявність виключних обставин, за яких застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних вимог прокурора.

При цьому, колегія суддів зауважує, що станом на день апеляційного перегляду ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_8 внесено заставу в сумі 242240 гривень та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, які не порушувалися підозрюваним. Зокрема, підозрюваний прибув в дане судове засідання на розгляд апеляційної скарги прокурора.

З урахування викладеного, колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді і вважає, що визначений підозрюваному розмір застави є обґрунтованим та цілком узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, а тому апеляційні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2025 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5