УХВАЛА

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 588/873/21

провадження № 51-3685ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року з клопотанням про поновлення строку

на касаційне оскарження,

встановив:

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений ОСОБА_4 не погоджується з вказаним судовим рішенням та порушує питання про його перегляд у касаційному порядку. У доданому до касаційної скарги клопотанні засуджений просить поновити йому строк на касаційне оскарження зазначеної ухвали.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає,

що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому ОСОБА_4 у зв`язку з таким.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право

на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується

у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржену ухвалу Полтавського апеляційного суду було проголошено 22 квітня 2025 року, однак до суду касаційної інстанції засуджений ОСОБА_4 звернувся 12 січня 2026 року, тобто

із пропуском трьохмісячного строку на касаційне оскарження судового рішення, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення зазначеного строку.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений ОСОБА_4 вказує на те, що в апеляційному суді йому не роз`яснили його право діяти самостійно та незалежно від його захисника, а саме право подати в своїх інтересах касаційну скаргу, не зважаючи на те, що це робив захисник в його інтересах. Також зазначає, що копія оскарженої ухвали через електронний кабінет ЄСІТС йому

не надсилалась, а будь-які інші докази її належного вручення або доведення до його відома у встановлений законом спосіб йому невідомі.

Разом із тим, наведені засудженим причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними та слугувати підставами для поновлення зазначеного строку з огляду на таке.

Засуджений ОСОБА_4 на час постановлення оскарженої ухвали під вартою

не перебував, а тому обрахування строку на її касаційне оскарження для нього

не пов`язується із отримання копії цього рішення. Як убачається із копії оскарженої ухвали, засуджений разом із своїм захисником брав участь у розгляді кримінального провадження апеляційним судом, отже знав про постановлене судове рішення та

не був позбавлений можливості звернутись до суду із заявою про надання йому копії постановленої ухвали або за допомогою до захисника. Більш того, як видно

з матеріалів провадження за касаційною скаргою та про що зазначає і сам засуджений, захисник в його інтересах звертався до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року, яка судом була розглянута із ухваленням постанови про залишення вказаного рішення без змін,

а скарги - без задоволення. Про те, що захисник оскаржує вказане судове рішення, засуджений, як убачається з матеріалів провадження, знав, надіслав заяву, в якій висловив свою позицію щодо оскарженої ухвали.

Водночас, як убачається зі змісту касаційної скарги, жодних підстав, які перешкодили засудженому звернутись до суду касаційної інстанції із власною касаційною скаргою

у визначений процесуальним законом строк і які б касаційний суд міг визнати поважними та поновити строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень, він не наводить. Не подавати касаційну скаргу самостійно, а скористатись правом

на касаційне оскарження лише шляхом подачі захисником касаційної скарги в його інтересах - це вибір засудженого.

Жодних інших причин пропуску строку на касаційне оскарження, які б суд міг визнати поважними, засуджений ОСОБА_4 у поданій касаційній скарзі не наводить.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.

У зв`язку з вищезазначеним касаційну скаргу слід повернути засудженому

ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року щодо нього.

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3