Справа № 461/8822/25
Провадження № 1-кс/461/6628/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові, погоджене з прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 26.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити: користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 .

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що 26.10.2025 автомобіль «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки на вказаному автомобілі є наявні сліди злочину та він сам є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортнотрасологічних експертиз, тому необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на нього. Без надання експертам автомобіля «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити його технічний стан, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП. Передання на зберігання автомобіля «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 власнику чи іншим уповноваженим на те особам, створює загрозу належного зберігання транспортного засобу (знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки згідно клопотання просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без участі слідчого та прокурора, які підтримують клопотання в повному обсязі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що 26.10.2025 близько 2-ї год., на 41 км. автодороги сполучення «смт. Добротвір с. Реклинець - м. Великі Мости», поблизу м. Великі Мости, Шептицького району, Львівської області, відбулася ДТП (виїзд ТЗ за межі проїзної частини та перекидання) за участю автомобіля «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , 1999 р.н. В результаті ДТП пасажир цього автомобіля неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув на місці події, а пасажири ОСОБА_7 , 1999 р.н. ОСОБА_8 , 2001 р.н., ОСОБА_9 , 2006 р.н. та водій ОСОБА_5 - отримали тілесні ушкодження.

26.10.2025 після огляду місця ДТП автомобіль «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - було вилучено та доставлено на територію спецмайданчика Шептицького РВП ГУНП у Львівській області.

26.10.2025 автомобіль «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки на вказаному автомобілі є наявні сліди злочину та він сам є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортнотрасологічних експертиз, тому необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на нього. Без надання експертам автомобіля «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити його технічний стан, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП. Передання на зберігання автомобіля «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 власнику чи іншим уповноваженим на те особам, створює загрозу належного зберігання транспортного засобу (знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є недопущення:

- відчуження автомобіля марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом, оскільки він був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину;

- знищення слідів злочину (в т.ч. шляхом проведення ремонтно-відновлюваних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин події.

Арешт на вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 26.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - задоволити.

Накласти арешт на автомобіль «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити: користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1