Справа № 487/8526/24
Провадження № 1-кс/487/652/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004457 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 260 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2026 слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 15.10.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004457 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 260 КК України, звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просила накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0004457 від 15.10.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: об`єкта нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули, до початку розгляду справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене, клопотання розглянуто без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004457 від 15.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 260 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.11.2023, перебуваючи на території тимчасово окупованого Генічеського району Херсонської області, більш точного місця органом досудового розслідування не встановлено, діючи з прямим умислом, будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні, внаслідок незаконного вторгнення збройних сил та інших військових формувань російської федерації на її територію, ведення російською федерацією агресивної війни проти України, тобто застосування збройної сили проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності України, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння фактів, захоплення та подальшого утримання рф частини території України та протиправність запровадження на ній органів та інституцій держави-агресора, розуміючи, що створення та функціонування збройних формувань на території України допускається виключно у випадках та порядку, передбачених Конституцією та законами України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно, із власної ініціативи, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників держави-агресора, вступив до незаконного збройного формування - «Государственного казенного учреждения Херсонской области «Добровольческий батальйон имени ОСОБА_6 ».

Зокрема, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.11.2023, перебуваючи на території тимчасово окупованого Генічеського району Херсонської області, більш точного місця органом досудового розслідування не встановлено, прийняв участь у незаконному збройному формуванні - «Государственном казенном учреждении Херсонской области «Добровольческий батальйон имени ОСОБА_6 », вступивши до складу вказаного батальйону, обійняв посаду командира загону, мав фактичне військове звання - підполковник, закріплену вогнепальну зброю - пістолет Макарова № НОМЕР_2 та автомат Калашникова АКС-74 НОМЕР_3 , тим самим добровільно прийняв участь у вказаному незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області.

У вказаному кримінальному провадженні 20.01.2026 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у добровільній участі громадянина України в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 20.01.2026 розміщено в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» № 16 від 20.01.2026), на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України, а також направлено поштою за місцем мешкання підозрюваного.

При проведенні досудового розслідування встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не виявилось можливим, за результатами проведення слідчих дій встановлено, що він перебуває на тимчасово окупованій території України, де приймає участь у незаконному збройному формуванні.

Згідно інформації Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних злочинів (інформаційна довідка 452928140) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 є власником об`єкта нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Санкцією частини 7 статті 111-1 КК України передбачено у вигляді покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення в частині арешту та заборони розпорядження арештованим майном, що, в свою чергу, включає заборону відчуження майна як складову права на розпорядження. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0004457 від 15.10.2022 на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: об`єкт нерухомого майна квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), із забороною розпорядження цим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому групи слідчих у кримінальному провадженні - заступнику начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1