Справа № 372/2836/23
Провадження 1-кп-92/25
ухвала

Іменем України

30 грудня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000300 від 02.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.06.2023 до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 02.05.2023 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 240 КК України.

Ухвалою судді призначене підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню.

22.03.2024 ухвалою судді призначено справу до судового розгляду.

30.12.2025 ухвалою судді клопотання прокурора задоволено, призначено по справі комплексну судову інженерно екологічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання. Своє клопотання мотивував тим, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, який на сьогодні є діючим. 22.01.2025 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області розмір застави було зменшено. На даний час обставини по справі змінилися, 12.12.2025 прокурором під час судового засідання було заявлено клопотання про призначення комплексної судової інженерно екологічної експертизи, яке судом задоволено. Призначення та проведення даної експертизи займе значний і тривалий час, тому враховуючи дуже велику тривалість виконання подібних судових експертиз експертними установами, а також реальні життєві обставини сьогодення, а саме війну, виникає розуміння того, що саме зараз поки ще зберігається можливість реального повернення застави, визначену судом для обвинуваченого ОСОБА_5 . Крім того, заставодавцем є не обвинувачений, а інша особа, яка тривалий строк залишається позбавленою грошових коштів через продовження дій застави щодо обвинуваченого.

З огляду на особу обвинуваченого, та обставини які викладені в письмовому клопотанні свідчать про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що на думку захисту забезпечить з його боку належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засідання підтримав клопотання захисника.

У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання захисника.

Суд, дослідивши клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей реєстру доданого до обвинувального акту ухвалою Святошинського районного суду міста Києві від 30.03.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2000000 грн., та покладено обов`язки визначні ч.5 ст.194 КПК України терміном на два місці, а саме до 28.05.2023.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки TR.34493 від 04.04.2023 ОСОБА_6 було внесено застава у розмірі 2 000 000,00 грн. заставу за ОСОБА_5 .

22.01.2025 ухвалою Обухівського районного суду Київської області клопотання адвоката ОСОБА_4 про зменшення розміру застави, задоволено частково. Зменшено розмір застави, визначений ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києві від 30.03.2023 року. Визначено суму застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень 00 коп.

Продовжено покладені на ОСОБА_5 , обов`язки у зв`язку із внесенням застави, які визначені ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києві від 30.03.2023 року по справі № 759/4229/23.

Застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п.3 ч. 4ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, твердження захисника, що запобіжний захід - застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

Наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Доводи захисника про виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, які діють з моменту набуття ним процесуального статусу обвинуваченого в кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, принаймні, мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу. Саме припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчився, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцю та відмову у задоволенні заявленого клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.23,177-178,181,194,314-316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1