ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/357/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського (на цей час - Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого про підозру від 31 грудня 2024 року ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0001203 від 5 вересня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

7 березня 2025 року до Орджонікідзевського (на цей час - Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого про підозру від 31 грудня 2024 року ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0001203 від 5 вересня 2024 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_7 вказував, що 31 грудня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні старшим слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, за погодженням з прокурором складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України. 31 грудня 2024 року вказане повідомлення про підозру вручено ОСОБА_9 . Вважає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, складеним та врученим з порушенням вимог КПК України, оскільки порушено процедуру вручення повідомлення про підозру. ОСОБА_8 взагалі не було відомо про вказане кримінальне провадження, повідомлення про підозру, і не вручено таке повідомлення і по сьогоднішній день, не направлено жодної повістки про його виклик як до складання повідомлення про підозру, так і після. ОСОБА_8 не має постійного місця проживання в України, знявся з реєстрації та постійно мешкає у США вже 5 років. В матеріалах кримінального провадження немає даних про вручення повідомлення про підозру за допомогою міжнародної правової допомоги або консульського представництва в США, жодної повістки йому за останнім місцем мешкання не направлялось та не було викликів через ЗМІ, у зв`язку із чим, вважає його не врученим відповідно до вимог кримінального процесуального Закону України.

Крім того, зазначав, що в епізодах «злочинної» діяльності, які зазначені у повідомленні про підозру не вказано дату, час та місце передачі грошових коштів, що є порушенням ст. 277 КПК України, слідчим та прокурором не надано жодної оцінки господарської діяльності ТОВ «Юейгранула» та причини її припинення внаслідок форс мажорних обставин - початку епідемії в Україні «COVID-19», стороною обвинувачення незаконно кваліфіковано як злочин фактичне банкрутство підприємства ТОВ «Юейгранула» через епідемію «COVID-19», слідчим та прокурором в повідомленні про підозру зазначено суми «збитків» потерпілих саме у розмірі планових прибутків із відсотками від інвестицій у діяльність ТОВ «Юейгранула» без аналізу сум отриманих грошових коштів у вигляді «тіла» інвестиційного внеску.

Також вказував, що взаємовідносини між потерпілим і ОСОБА_8 є цивільними правовими у сфері інвестицій у господарську діяльність, яка ведеться із ризиком збанкрутувати.

Просив скасувати повідомлення про підозру від 31 грудня 2024 року ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України, складене старшим слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0001203 від 5 вересня 2024 року, зобов`язати компетентну посадову особу Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що за своїм змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_8 був причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ОСОБА_8 не обізнаний про кримінальне провадження, повідомлення про підозру йому не вручено, не направлено жодної повістки про його виклик як до складання повідомлення про підозру, так і після.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 не має постійного місця проживання в Україні, знявся з реєстрації та постійно проживає у США вже 5 років, проте, в матеріалах кримінального провадження немає даних про вручення повідомлення про підозру за допомогою міжнародної правової допомоги або консульського представництва в США, жодної повістки ОСОБА_8 за останнім місцем мешкання не направлялось та не було викликів через ЗМІ.

Вказує на те, що стороною обвинувачення незаконно кваліфіковано як злочин фактичне банкрутство підприємства ТОВ «ЮЕЙГРАНУЛА» через епідемію «COVID-19», що є злочинною помилкою саме слідчого та прокурора, а не злочином з боку ОСОБА_8 .

Зауважує, що слідчим та прокурором у повідомленні про підозру зазначено суми збитків потерпілих саме у розмірі планованих прибутків із відсотками від інвестицій у діяльність ТОВ «ЮЕЙГРАНУЛА» без аналізу сум отриманих грошових коштів у вигляді «тіла» інвестиційного внеску, взаємовідносини між потерпілими і ОСОБА_8 є цивільно-правовими у сфері інвестицій у господарську діяльність, яка ведеться із ризиком збанкротувати.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою його скаргу задовольнити, скасувати повідомлення про підозру від 31 грудня 2024 року ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України, складене старшим слідчим СВ відділу №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0001203 від 5 вересня 2024 року, зобов`язати компетентну посадову особу Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

В доповненнях до апеляційної скарги, захисник - адвокат ОСОБА_7 зазначає, що в оскаржуваній ухвалі відсутня оцінка доводів його скарги про відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_8 в Україні на момент вручення повідомлення про підозру.

Так, звертає увагу на те, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року по справі №336/6437/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_8 , визнано останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно відповіді директора Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 9 липня 2025 року №01-24/01/1490, місце мешкання ОСОБА_8 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 16 лютого 2006 року по 10 січня 2022 року, станом на 31 грудня 2024 року місце проживання ОСОБА_8 не було зареєстроване.

Також вказує на наявність в матеріалах кримінального провадження допиту потерпілого ОСОБА_12 , який досліджено слідчим суддею під час розгляду скарги, котрий зазначив, що ОСОБА_8 мешкає у США.

Вважає, що посилання слідчого судді на ч. 2 ст. 135 КПК України неприпустимим, оскільки стосується випадків тимчасової відсутності особи за місцем проживання, а не у випадку зняття з реєстрації у січні 2022 року та постійним мешканням протягом 5 років у США.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що КПК України передбачає можливість вручення матері підозрюваного повідомлення про підозру, однак у разі, якщо особа тимчасово не мешкає за останнім відомим місцем проживання, проте, не проживання ОСОБА_8 в Україні протягом останніх 5 років та зняття його з реєстрації з місця проживання з 2022 року не давало стороні обвинувачення права вручити таке повідомлення близькому родичу. Зазначив, що стороні обвинувачення з протоколу допиту потерпілого було відомо, що ОСОБА_8 проживає у США та фактично не було направлено жодної повістки за місцем мешкання його матері. Після вручення 31 грудня 2024 року матері ОСОБА_8 повідомлення про підозру, вже 2 січня 2025 року органу досудового розслідування було повідомлено про фактичне місце проживання ОСОБА_8 . Вказані обставини є порушенням КПК України щодо вручення повідомлення про підозру. Вказав, що з приводу обґрунтованості пред`явленої підозри, то взаємовідносини між підозрюваним та потерпілим є цивільними правовими, всі потерпілі одночасно звернулись з заявами про вчинення злочину, проте події відбувались 8 років потому, за цей період жодних повідомлень про злочин та позовних заяв не було подано до ОСОБА_8 .

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що зміст повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України і вимоги щодо його вручення слідчим були дотримані.

Заслухавши доповідь судді, захисника, прокурора, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, ч.ч. 1-3 ст. 276 КПК України визначають вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, встановленим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з положеннями ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано в повному обсязі.

Так, 7 березня 2025 року адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав до слідчого судді скаргу на зазначене повідомлення про підозру, в якій просив його скасувати.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, дійшов до висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів провадження, відділом поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001203 за ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

31 грудня 2024 року старшим слідчим СВ Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 було складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

31 грудня 2024 року об 11 год. 40 хв. вказане повідомлення про підозру вручено ОСОБА_9 .

На переконання колегії суддів, повідомлення про підозру ОСОБА_8 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, що цілком слушно було враховано слідчим суддею.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Крім того, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії досудового розслідування, суд оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`явити до наданих доказів таких високих вимог, як при формуванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи наявність доказів вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що підозра є обґрунтованою, у розумінні практики Європейським судом з прав людини.

Доводи сторони захисту про те, що повідомлення про підозру мало б вручатися у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 135 КПК України, відхиляються колегією суддів, з огляду на те, що на момент складання повідомлення про підозру та його вручення матері підозрюваного (31 грудня 2024 року), для органу досудового розслідування останньою відомою адресою місця проживання ОСОБА_8 на території України була: АДРЕСА_1 .

На переконання колегії суддів, станом на день складання повідомлення ОСОБА_8 про підозру, у органу досудового розслідування були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_8 виїхав за межі території України з метою постійного місця проживання, а тому і відсутні були підстави для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

Колегія суддів вважає, що за відсутності інформації щодо іншого місця проживання/перебування (реєстрації) підозрюваного, з урахуванням невстановлення його місцезнаходження, на момент складання повідомлення про підозру, ОСОБА_8 вважався тимчасово відсутнім за місцем проживання на території України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Із матеріалів провадження випливає, що складене 31 грудня 2024 року повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 було вручено в цей же день його матері - ОСОБА_9 , тобто відповідно до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України, що є обґрунтованим та таким, що відповідає вище встановленим обставинам.

Більш того, слід зазначити, що ч. 7 ст. 135 КПК України передбачена можливість вручення повідомлення про підозру особі, яка проживає за кордоном, а не яка тимчасово перебуває за кордоном.

На переконання колегії суддів, захисником не долучено доказів на підтвердження тієї обставини, що органу досудового розслідування на момент повідомлення про підозру було достовірно відомо про місце проживання чи реєстрації ОСОБА_8 , у тому числі на території США.

Окремо слід зазначити, що у заяві, поданої 16 січня 2025 року, тобто вже після складання повідомлення про підозру (31 грудня 2024 року) захисником ОСОБА_7 до старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, було зазначено про адресу проживання ОСОБА_8 на території США, разом з цим, будь-яких документів, які б свідчили про постійне тривале проживання ОСОБА_8 за вказаною у заяві адресою, адвокатам надано не було, як і не долучено такі відомості слідчому судді.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять такі відомості, як надану з Управління забезпечення консульської діяльності Департаменту консульської служби, інформацію, з якої слідує, що ОСОБА_8 не звертався за консульськими послугами до будь-якої держави, а отже не перебуває на консульському обліку.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що на час складання щодо ОСОБА_8 повідомлення про підозру, у органу досудового розслідування були всі підстави вважати, що ОСОБА_8 не виїжджав на постійне місце проживання за кордон, а лише тимчасово перебуває за межами України.

Відтак, із наведеного слід дійти висновку, що стороною обвинувачення вжито усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено слідчим та підтверджується матеріалами клопотання.

Відтак, колегія суддів вважає, що повідомлення про підозру щодо ОСОБА_8 , як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито всіх заходів для його вручення ОСОБА_8 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

З приводу доводів захисника, які фактично зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри, то слід зазначити, що оскільки, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а як вже вище зазначалось може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Крім того, у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Отже, враховуючи те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, зокрема: воно складено уповноваженим слідчим; у ньому зазначено прізвище та посада вказаного слідчого, який здійснював повідомлення; анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце реєстрації та проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінальних правопорушень із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , у тому числі час, місце його вчинення; а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру; містить підпис слідчого, який здійснив повідомлення та прокурора, яким було погоджено, колегія суддів приходить до висновку, що стороною захисту не доведено наявності обставин, які свідчать про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру від 31 грудня 2024 року.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі з її доповненнями доводи, за яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 277-278, 303, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого про підозру від 31 грудня 2024 року ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0001203 від 5 вересня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4