ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2540/25 Справа № 183/5486/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000338, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2025 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, строком на 3 (три) роки.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення моральної шкоди, - задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 904 000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, в сумі 26 000 гривень 00 копійок.

В частині позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України, відмовлено.

Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним за наступних обставин.

09 квітня 2024 року приблизно о 13 годині 00 хвилин водій ОСОБА_6 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, так як взагалі не отримував його, керуючи технічно несправним мотоциклом «Alfa Xciting» без реєстраційного номерного знаку, номер рами НОМЕР_1 , не маючи реєстраційного документу на вказаний транспортний засіб, який не реєструвався в сервісних центрах МВС, не забезпечивши перед виїздом технічно справний стан і комплектність зазначеного мотоцикла, а саме гальмівної системи переднього та заднього коліс, яка не відповідала вимогам підприємства-виробника, що можна було виявити при візуальному огляді, в світлий час доби здійснював рух по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги вул. Центральної с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, з боку садового товариства «Вишенька» у напрямку перехрестя із вул. Самарською, при цьому на задньому пасажирському місці, перевозячи без мотошолома пасажира ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху водій ОСОБА_6 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, допускаючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо, порушуючи Правила дорожнього руху України, експлуатуючи мотоцикл «Alfa Xciting», гальмівна система якого не відповідає вимогам підприємства-виробника, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявивши попереду вантажний автомобіль «DAF XF 95.430», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у щепленні із напівпричепом «KOGEL SNCO 24P90», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який з меншою швидкістю рухався в попутному йому напрямку, та на перехресті із вул. Самарською розпочав маневр повороту праворуч, де через несправність гальмівної системи швидкість руху мотоцикла не зменшив, зманеврував праворуч на узбіччя та потім, виїхавши на проїзну частину дороги вул. Самарської, приблизно о 13 годині 00 хвилин 09 квітня 2024 року в районі перехрестя вул. Центральної із вул. Самарською, навпроти будівлі магазину «Люкс», розташованого по вул. Самарській, 50А с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, переднім колесом мотоцикла «Alfa Xciting» допустив зіткнення із правим переднім колесом автомобіля «DAF XF 95.430».

Своїми діями ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.1. а), б), 2.3. а), б), г), 31.4., 31.4.1. а) Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п.п. 2.3 а) та 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир ОСОБА_10 отримала тяжкого ступеню тяжкості тілесні ушкодження як небезпечні для життя, що призвели до смерті.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 13 годині 00 хвилин на проїзній частині дороги в районі перехрестя вул. Центральної із вул. Самарською, навпроти будівлі магазину «Люкс», розташованого по вул. Самарській, 50А с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, від комбінованої травми голови, тулубу, яка супроводжувалася переломами ребер, лівої ключиці, кісток тазу, забоєм легень, розривами печінки, та ускладнилася розвитком двобічного гемотораксу і внутрішньочеревною кровотечею, та привела до гострої крововтрати.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

В апеляційній скарзі:

- прокурор, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 та правильності кваліфікації дій останнього, просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 років, із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права транспортними засобами строком на 3 роки.

В іншій частині вирок суду просить залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом не прийнято до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_6 не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, так як взагалі не отримував його, керував технічно несправним мотоциклом «Alfa Xciting», не виконав покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушував Правила дорожнього руху України, експлуатував мотоцикл гальмівна система якого не відповідає вимогам підприємства-виробника, при цьому на задньому пасажирському місці перевозячи без мотошолома пасажира ОСОБА_10 .

Зазначає, що в результаті вчиненого ним злочину наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_10 , що має незворотний характер, шкода у вигляді смерті відшкодуванню або усуненню не підлягає.

За наведеного, вважає, що призначене судом покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, є необґрунтованим та несправедливим внаслідок м?якості і є недостатнім для виправлення ОСОБА_6 , запобігання вчинення аналогічних злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворого покарання, не є слушними.

Так, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог закону та врахував, що останній вчинив кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, яке є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем реєстрації та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, не перебуває.

Судом першої інстанції також було прийнято до уваги той факт, що під час судового розгляду обвинувачений вибачився перед потерпілим, намагався частково відшкодувати шкоду, шляхом перерахування коштів на ім`я потерпілого через відділення Укрпошти, хоча потерпілий від отримання коштів від обвинуваченого відмовився.

Разом з цим, судом також враховані і незворотні наслідки кримінального правопорушення, смерть людини. Також було прийнято до уваги, що ОСОБА_6 керував мотоциклом, не маючи права керування транспортними засобами, чим свідомо наражав на небезпеку себе, свою пасажирку і оточуючих та зазначив, що необережна форма вини стосується виключно настання наслідків у даному випадку, смерті ОСОБА_10 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виявилося у тому, що ОСОБА_6 добровільно давав зізнавальні показання, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, приймав участь у слідчих експериментах.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З таким видом і розміром призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання є достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Доводи прокурора щодо необхідності збільшення розміру покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 на два роки позбавлення волі з посиланням на обставини та тяжкість злочину, не є достатньо переконливими, так як згідно наведеного вище, суд першої інстанції зазначені прокурором обставини також врахував при призначенні покарання.

Таким чином, при ухваленні вироку були враховані усі обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі та призначено покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, яке хоча і є наближеним до мінімального, проте зважаючи на обставини кримінального провадження та наявність обставин, які пом`якшують покарання, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів, також зважає на дотримання судом першої інстанції при призначенні покарання практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З урахуванням наведеного, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості, а тому підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання, як на це вказує прокурор, колегія суддів не вбачає.

З огляду на вище наведене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000338, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4