Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/172/26
Провадження № 1-кс/650/45/26
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

12 січня 2026 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка клопотання заступника начальника слідчого відділення Каховського РВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене керівником Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000040 від 09.01.2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чарівне Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, має базову середню освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,-
в с т а н о в и в :

12.01.2026 року заступник начальника слідчого відділення Каховського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.
Слідчим відділенням Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 09.01.2026 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що у червні 2024 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у селі Стійке Бериславського району Херсонської області, познайомився з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому, в період часу з серпня 2024 року по червень 2025 року (точних дат та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 зустрічався з неповнолітньою ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що остання не досягла 16-річного віку, в селі Стійке Бериславського району Херсонської області, за місце проживання останньої, в будинку по АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту.
В ході даних зустрічей у ОСОБА_5 виник умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_8 , яка не досягла 16-річного віку.
Так, ОСОБА_5 в період часу з серпня 2024 року по червень 2025 року (точних дат та часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи єдиний прямий злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру відносно останньої, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 є неповнолітньою та не досягла шістнадцятирічного віку, оскільки тривалий час був знайомий із нею та її родиною, з мотивів сексуального характеру та з метою задоволення власної статевої пристрасті, у тому числі штучного розвинення у неповнолітньої особи статевого інстинкту у збоченій формі, тобто порушення її нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на її статеву недоторканість, всупереч вимог ст. ст. 1, 10-12 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 (зі змінами), ст. ст. 2, 19, 34, 36 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, систематично, не менше 4 разів, вступав з потерпілою ОСОБА_8 у статеві зносини, а саме вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло, з використанням власних геніталій, внаслідок чого остання завагітніла.
10.01.2026 року ОСОБА_5 в порядку ст. 208, 615 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
10.01.2026 року ОСОБА_5 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтована зібраними під час досудового розслідування доказами:
- заявою про вчинення злочину ОСОБА_9 від 09.01.2026, в якій остання пояснює, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2024 року, вчинив відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , 2010 р.н. дії сексуального характеру, внаслідок чого її донька завагітніла;
- допитом свідка ОСОБА_10 від 09.01.2026 року, який пояснює, що в грудні 2025 року, останньому стало відомо, що його донька ОСОБА_8 , 2010 р.н. вагітна, що підтвердилось оглядом у гінеколога в с-ще Велика Олександрівка Херсонської області, після чого донька повідомила, що батьком дитини є ОСОБА_5 ;
- протоколом огляду від 09.01.2026 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 , де зафіксовано місце вчинення злочину;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.01.2026 року, яка пояснила, що в грудні 2025 року, остання почала розуміти, що її донька ОСОБА_8 , 2010 р.н., вагітна. Після чого доньку було показано лікарю-гінекологу, де вагітність підтвердилась. Під час розмови з донькою остання повідомила, що батько дитини ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що за добровільною згодою, без застосування насильства та погроз їх застосування, вступала в статеві відносини з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого завагітніла. Останньому було відомо, що їй 14 років.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.01.2026, який пояснив, що в листопаді грудні 2025 року, він помітив, що сестра ОСОБА_8 , 2010 р.н., має ознаки вагітності, після чого запитав у матері чи це правда, та мати - ОСОБА_9 сказала, що так та батьком дитини є ОСОБА_11 ;
- заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зазначив, що в період часу з серпня 2024 по середину червня 2025 року вступав в інтимні стосунки, природнім шляхом з неповнолітньою ОСОБА_8 , 2010 р.н., якій на той час було 14 років;
- протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час затримання пояснив, що вчиняв дії сексуального характеру з особою, яка не досягла 16 років ( ОСОБА_8 , 2010 р.н.);
- допитами працівників поліції: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які пояснили, що при опрацюванні повідомлення, за фактом вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій було встановлено, що особа на яку вказує потерпіла - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняв дії, щодо переховування від працівників поліції, але останнього за місцем його проживання все ж таки було виявлено;
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Таким чином дії підозрюваного ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 155 КК України як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вказавши, що саме запобіжний захід в вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків і вважає таку міру забезпечення кримінального провадження виправданою.
Підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просили відмовити у задоволені клопотання, оскільки воно є необґрунтованим та безпідставним, ризики є надуманими. Інкримінований ОСОБА_5 злочин не є тяжким, тому обрання щодо нього найтяжчого запобіжного заходу суперечить нормам ст. 182 КПК України. Крім того, прокурор вважає за можливе визначити розмір застави, який перевищує граничні суми, передбачені законодавством по даній категорії злочинів. Прокурором не надано жодного доказу на підтвердження ризиків зазначених у клопотанні. Просять обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свідок ОСОБА_16 , у судовому засіданні пояснила, що підозрюваний є її чоловіком, з яким в шлюбі перебуває 17 років. Вони проживають у АДРЕСА_1 . Пояснила, що якщо чоловіку буде обрано запобіжний захід домашній арешт, він зможе перебувати за вказаною адресою, а вона має змогу забезпечити його всім необхідним, оскільки працює. 09.01.2026 року близько 22:30 23.00 год., їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що їм потрібен її чоловік. Оскільки вона перебувала не вдома, зателефонувала і він вийшов до них з будинку, де мешкає. Всі ці події відбувалися фактично на протязі не більше ніж 30 хвилин.
Суд заслухавши слідчого, думку прокурора, підозрюваного, свідка, дослідивши матеріали клопотання приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні. Оскільки на сьогоднішній день ще не встановлено та не допитано всіх свідків у кримінальному провадженні, встановлюється їх місцезнаходження, а свідки та потерпіла, які вже допитані у провадженні особисто знайомі із підозрюваним, тому знаходячись на волі, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою не надавати свідчення або змінити раніше надані свідчення, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих і дослідження їх судом.
Слідчий суддя вважає недоведеним ризиком передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому не приймає до уваги пояснення працівників СКП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, згідно яких ними проводилися оперативно-розшукові заходи щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_5 . Як вбачається з пояснень працівників поліції ОСОБА_5 перебував у власному будинку за місцем проживання і відразу вийшов до них після повідомлення дружини. До телефонного дзвінка дружині підозрюваного працівники поліції ніяким чином не викликали ОСОБА_5 (ні телефонним повідомленням, ні повісткою, ні викликом через представників сільської ради). На підтвердження вказаної обставини суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_16 . Тому слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Слідчий суддя вважає недоведеними ризики, визначені пунктом 2,5 частини першої статті 177 КПК України, які передбачають можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки суду не надано відповідних доказів, які це підтверджують та не наведено прокурором та слідчим переконливих доводів щодо цього.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно ч. 1 ст. 183 KПK України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст. 131, 177 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження, метою застосування якого є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Згідно ч. 1 ст. 183 KПK України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, мати є інвалідом першої групи, має на утримані неповнолітню дитину, згідно громадської характеристики та характеристики з місця роботи характеризується позитивно, населеного пункту в якому мешкав на момент вчинення кримінального правопорушення не покидав.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 183 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У судовому засіданні прокурором не надано переконливих доказів на можливість підозрюваної особи переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Прокурором у судовому засіданні не надано доказів того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.
З урахуванням підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає. Однак з урахуванням ризику, який має місце щодо підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування даного запобіжного заходу не дасть можливості йому незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, ризик чого суд вважає доведеним і застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи характеристику підозрюваного, забезпечить уникненню настання вказаного ризику.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення Каховського РВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене керівником Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000040 від 09.01.2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10 березня 2026 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора та суду на першу таку вимогу;
- не відлучатися із фактично місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою контролю передати для виконання до Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися до нього в житло, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст ухвали складено і проголошено 16 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_17