Справа № 405/5516/25
провадження № 1-кп/405/267/25
УХВАЛА

12.01.2026 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому у кримінальному провадженні № 0001692 від 23 червня 2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України,

клопотання обвинуваченого про призначення комплексної судово-психіатричної експертизи,

встановив:

У провадженні Подільського районного суду м. Кропивницького знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення комплексної судово-психіатричної експертизи, мотивуючи його тим, що висновок експертизи є завідомо недостовірним, неправильним, неповним та є недопустимим доказом.

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого, просила призначити судово-психіатричну експертизу.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо призначення комплексної експертизи, вказав, що в ході досудового розслідування проведено судово-психіатричну експертизу, експертиза проведена в порядку передбаченому нормами КПК України, проведена провідним судово-психіатричним експертом зі стажем роботи більше 25 років, який повідомлений про кримінальну відповідальність про надання явно неправдивого висновку, у зв`язку з чим, не має підстав вважати висновок експерта недопустимим доказом. Також, вказав, що відповідно до вимог КПК встановлено підстави коли суд може призначити експертизу, а саме, коли надано декілька висновків, які суперечать один одному, якщо виникли підстави, передбачені ч.2 ст.509 КПК України або існують достатні підстави, вважати висновок експерта необґрунтованим чи таким що суперечить іншим матеріалам справи. Сама незгода обвинуваченого з висновком не є підставою для призначення експертизи.

Заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Щодо доводів сторони захисту з приводу недопустимого доказу висновку експерта, суд зазначає що, на момент заявлених стороною захисту клопотання, судовий розгляд справи триває. При цьому, очевидної недопустимості доказів, неправомірності, незаконності прийнятих процесуальних рішень, на цій стадії судового провадження, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, їх оцінка має ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, а відтак, ця оцінка може бути надана судом лише під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , шляхом аналізу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

За змістом ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються, зокрема, у порядку, визначеному КПК України, Законом України "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з п. 1.2.13 Розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі по тексту Інструкція), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи (СПЕ) визначені Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 № 865 (далі по тесту Порядок).

Відповідно до пунктів 6 та 8 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, за формою проведення судово-психіатрична експертиза може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною, за процесуальними ознаками - первинною, повторною, додатковою.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу (п. 10 вказаного Порядку).

Стороною захисту не доведено, що експерт, проводячи судово-психіатричну експертизу, дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, або ж, що висновок експерта є неясним. Так само обвинувачений не вказує на те, що є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також на те, що при проведенні судово-психіатричної експертизи було істотно порушено процесуальні норми, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Інших обґрунтованих підстав для призначення комплексної судово-психіатричної експертизи обвинуваченим не наведено.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів п.3 ч.2 ст. 242 КПК України обов`язковою умовою для призначення експертизи визначення психічного стану обвинуваченого, є наявність відомостей, які викликають сумнів щодо осудності або обмеженої осудності обвинуваченого.

Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення психічного стану здоров`я обвинуваченого під час розгляду справи стороною захисту суду не надано, не встановлено таких обставин і судом.

Суд не вбачає підстав для призначення комплексної судово-психіатричної експертизи та дійшов висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 350, 372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого про призначення комплексної судово-психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6