Провадження № 1-кс/202/8491/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 05.09.2025 року у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, на утриманні маючого малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто в межах досудового розслідування, з утриманням його в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Визначити заставу у розмірі 1651 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 5 000000 грн.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженню, щодо обставин кримінального провадження, крім участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_7 достовірно знаючи, про те, що після введення Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України воєнного стану та розуміючи заборону виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 22 до 60 років, за попередньою змовою групою осіб з метою незаконного прибутку налагодив злочинну схему, пов?язану незаконному переправленні осіб через державний кордон України.

19.11.2025 року під час отримання грошових коштів «імітаційних засобів» ОСОБА_10 , на суму 10 000 доларів США, ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.11.2025 року затриманому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_7 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Слідчий вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується репутацією самого підозрюваного, якому на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів забезпечення призову та мобілізації, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Враховуючи те, що ОСОБА_7 є інвалідом 3 групи, та отримав документи щодо його непридатності до військової служби, законність отримання яких викликає сумнів та перевіряється досудовим розслідуванням, останній має можливість перетнути державний кордон України з метою ухилення від кримінального покарання.

Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який пов`язаний з організацією незаконного перетину особами державного кордону України та відповідно, є усі підстави вважати, що підозрюваний має певні стійки зв`язки з іншими особами, які можуть організувати незаконний перетин державного кордону України саме підозрюваним ОСОБА_7 . Вказане свідчить, що перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно покинути територію України з метою уникнення відповідальності.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які були вилучені в ході проведення слідчих дій та мають значення речових доказів, оскільки на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_7 викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєних кримінальних правопорушень, здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, здійснити доступ до засобів комунікації, видалити фото, аудіо-записи, номери телефонів осіб, які мають відношення до вчинення злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації.

Ризик передбачений п. 3, п. 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи обізнаний у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками підозрюваний ОСОБА_7 може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним ОСОБА_7 більш м`якого покарання.

Така поведінка підозрюваного перешкоджає завданням кримінального провадження, а саме: забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Ризик, передбачений п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_7 , який достовірно обізнаний про форми та методи викриття та документування злочинної діяльності, має навички ретельного маскування своєї злочинної діяльності, конспірації, розуміє, що на теперішній час документування способу його життя, злочинної діяльності органами досудового розслідування припинено.

Слідчий вказує, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а також що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

В ході розгляду прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, зазначивши про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши розмір застави у розмірі 1651 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри. Ризики зазначені прокурором є лише припущеннями. Вказав, що підозрюваний має утриманні матір, яка проживає з ним. Окрім того має проблеми зі здоров`ям, є інвалідом 3 групи. Долбусін працює майстром з ремонту годинників та годинники які були вилучені в ході проведення обшуку не є його власністю. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави який не перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000376 від 24.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

19.11.2025 року ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.11.2025 року затриманому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Із доданих до клопотання доказів вбачається, що кримінальне правопорушення мало місце, і є всі підстави вважати що підозрюваний може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, а тому на цій стадії процесу підозра є обґрунтованою.

До таких висновків слідчий суддя прийшов проаналізувавши надані до клопотання докази, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення обшуку автомобіля «HYUNDAI TUCSON» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; протокол проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; речовими доказами у кримінальному провадженні; протоколом огляду грошових коштів («імітаційні засоби»); протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_12 .

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурором доведено існування наступних ризиків, передбачених п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Ризик, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів забезпечення призову та мобілізації, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Враховуючи те, що підозрюваний є інвалідом 3 групи, та отримав документи щодо його непридатності до військової служби, законність отримання яких викликає сумнів та перевіряється досудовим розслідуванням, останній має можливість перетнути державний кордон України з метою ухилення від кримінального покарання.

Ризик, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які були вилучені в ході проведення слідчих дій та мають значення речових доказів, підтверджується тим, що на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_7 викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєних кримінальних правопорушень, здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, здійснити доступ до засобів комунікації, видалити фото, аудіо-записи, номери телефонів осіб, які мають відношення до вчинення злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації.

Ризик, передбачений п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи обізнаний у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками підозрюваний ОСОБА_7 може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним ОСОБА_7 більш м`якого покарання.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення органом досудового розслідування не доведений, та спростовується тим, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Слідчим суддею прийнято до уваги відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, є інвалідом 3 групи, раніше не судимий.

На підставі доводів сторін та вивчення матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вважає доведеним, що на цій стадії досудового розслідування до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому що враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 статтею 177 цього Кодексу.

Визначити строк тримання під вартою 60 днів.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Тому, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, визначаючи підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, з урахуванням обставин тяжкості інкримінованого злочину, та відомостей про особу підозрюваного, слідчий суддя поміж іншим, враховуює особу підозрюваного та його матеріальний стан, вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На думку слідчого судді, прокурором не доведено необхідність застосування застави у більшому розмірі.

Посилання прокурора як на підставу розмір незаконної винагороди, яку міг отримати підозрюваний за організацію незаконного переправлення через державний кордон України та вартість вилучених годинників, суд вважає не достатнім аргументом.

Враховуючи те ще, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, підозрюваний не здатний сплатити розмір застави, про який просить прокурор, а тому такий розмір застави не може бути застосований, бо є надмірним тягарем для підозрюваного.

Як уже зазначалось застава це запобіжний захід, який має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання.

Тому розмір застави, визначений судом, відповідає положеннямст.182 КПК України, встановлений з урахуванням майнового стану особи підозрюваного та є достатнім для забезпечення його процесуальної поведінки під час досудового розслідування.

У разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132,176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 17.01.2026 року включно, із визначенням застави у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 грн. (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень), які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- без поважних причин не відлучатися із населеного пункту в якому він фактичного проживає (м. Дніпро), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування із свідками та підозрюваними у кримінальному провадженню, щодо обставин кримінального провадження, крім участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді діє до 17.01.2026 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1