Справа №:755/5295/19
Провадження №: 1-кп/755/64/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, закриття кримінального провадження та скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000349 від 28 листопада 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Праги Чеської Республіки, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Український інвестиційно-фінансовий альянс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичної особи, за попередньою змовою групою осіб, а також складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, у період часу з 26.05.2015 року по 28.05.2015 року, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, закриття вказаного кримінального провадження та скасування арешту майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, зазначивши, що надає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою обставиною.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що дійсно строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності на даний час закінчився, вказаний строк не зупинявся та не переривався, а тому на даний час наявні підстави для задоволення клопотання захисника.

Представник потерпілого заперечив щодо задоволення клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження № 0000349 від 28 листопада 2018 року та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Крім того, відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Частиною 2 статті 366 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом із цим, частиною 2 статті 364-1 КК України передбачено покарання у виді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, водночас кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364-1 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Як убачається з обвинувального акту, вказані кримінальні правопорушення були вчинені у період часу з 26.05.2015 року по 28.05.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к, зазначено наступне.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочину, з дня вчинення яких минуло понад десять років, перебіг давності не зупинявся та не переривався, в судовому засіданні захисник обвинуваченого та сам ОСОБА_4 просили закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності. Також, ОСОБА_4 дав згоду на закриття кримінального провадження не з реабілітуючих обставин.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000349 від 28 листопада 2018 року, відносно нього підлягає закриттю.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, яке належить ОСОБА_4 , накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2018 року.

Крім того, в межах указаного кримінального провадження було подано цивільний позов ПАТ «Український професійний банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УПБ», до ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Крім того, відповідно до постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06.03.2024 року (справа №296/4760/16-к), в аспекті реалізації приписів ст. 129 КПК України, за якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише в разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, цивільний позов залишається без розгляду у разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи те, що судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності, цивільний позов ПАТ «Український професійний банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УПБ», до ОСОБА_4 слід залишити без розгляду.

Разом із тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства, а тому суд вважає необхідним роз`яснити представнику потерпілого таке право.

Керуючись ст. ст. 12, 49, 367 КК України, ст. ст. 26, 127, 128, 284 - 288, 337 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000349 від 28 листопада 2018 року, закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2018 року, на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме:

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- частку у розмірі 1/3 квартири АДРЕСА_3 ;

- частку у розмірі 1/3 квартири АДРЕСА_3 , скасувати.

Цивільний позов ПАТ «Український професійний банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УПБ», до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому, що звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: