Справа № 601/3810/25
Провадження № 1-кс/601/840/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кременець клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000493 від 09.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000493 від 09.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 09.12.2025 близько 14:00 год водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи вантажним автомобілем «ISUZU-АВ2/АВ230» р.н. НОМЕР_1 , 2024 року випуску, білого кольору, і рухаючись автодорогою в межах вул. Захисників України, виконуючи маневр повороту ліворуч виїхавши з другорядної дороги на головну автодорогу М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», в межах м. Кременець, Кременецького району, Тернопільської області, не надавши переваги в русі допустив зіткнення з автопоїздом у складі сідлового тягача «DAF FT XF105» р.н. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору, із напівпричепом «MEGA-MNF» р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, сірого кольору, під керуванням водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який рухався прямо своєю смугою в напрямку до м. Почаїв. Унаслідок ДТП водій автопоїзда ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, закритого перелому 8-9 ребер.

Під час проведення огляду місця ДТП 09.12.2025 у зв`язку з необхідністю проведення інженерно-транспортних експертиз та інших експертиз чи слідчих дій у кримінальному провадженні за №0000493 від 09 грудня 2025 року, встановлення механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, з місця події вилучено: автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF FT XF105» р.н. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору, із напівпричепом «MEGA-MNF» р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, сірого кольору та автомобіль «ISUZU-АВ2/АВ230» р.н. НОМЕР_1 , 2024 року випуску, білого кольору, які поміщені на територію приватного підприємця ОСОБА_6 , що за адресою: с. Білокриниця, вул. Військова, Кременецького району, Тернопільської області, де зберігається у незмінному стані після ДТП.

Враховуючи вищевикладене та те, що внаслідок ДТП автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF FT XF105» р.н. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору, із напівпричепом «MEGA-MNF» р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, сірого кольору та автомобіль «ISUZU-АВ2/АВ230» р.н. НОМЕР_1 , 2024 року випуску, білого кольору, які вилучено під час огляду місця ДТП, 09 грудня 2025 року, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

В судове засідання представник ТОВ «Юрія-фарм» не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просять відмовити у задоволенні клопотання.

В судове засідання представник ПФГ Віра не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, щодо накладення арешту не заперечує.

В силу вимог ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF FT XF105» р.н. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору, належить «Приватно-фермерському господарстві Віра», що за адресою: с. Великі Бережці, Кременецького району, Тернопільської області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 напівпричеп «MEGA-MNF» р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, сірого кольору, належить «Приватно-фермерському господарстві Віра», що за адресою: с. Великі Бережці, Кременецького району, Тернопільської області.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Оскільки на цьому етапі жодній особі не вручено повідомлення про підозру, слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, що таке кримінальне правопорушення було вчинене. Встановлення таких підстав базується на існуванні фактів чи інформації, які можуть сформувати у слідчого судді внутрішнє переконання, що події, про які йдеться, становлять склад кримінального правопорушення (безвідносно до особи, яка могла його вчинити).

Як слідує із змісту клопотання та підтверджується витягом з ЄРДР від 09.12.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000493 здійснюється за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження (витягом з ЄРДР, постановою про визнання об`єктів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 09.12.2025, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.12.2025) формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Отже, прокурор довів достатність підстав вважати, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286-1 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор серед іншого має право тимчасово вилучати речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно протоколу огляду місця ДТП 09.12.2025, під час проведення огляду місця події, вилучено: автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF FT XF105» р.н. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору, із напівпричепом «MEGA-MNF» р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, сірого кольору та автомобіль «ISUZU-АВ2/АВ230» р.н. НОМЕР_1 , 2024 року випуску, білого кольору, які поміщені на територію приватного підприємця ОСОБА_6 , що за адресою: с. Білокриниця, вул. Військова, Кременецького району, Тернопільської області, де зберігається у незмінному стані після ДТП.

Отже майно, що було вилучене під час огляду місця події відповідно до положень ст. 167-168 КПК є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правовою підставою арешту майна є відповідні положення ст. 170 КПК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.12.2025 року, вилучено автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF FT XF105» р.н. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору, із напівпричепом «MEGA-MNF» р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, сірого кольору та автомобіль «ISUZU-АВ2/АВ230» р.н. НОМЕР_1 , 2024 року випуску, білого кольору.

Вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному проваджені, що підтверджується постановою визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 09.12.2025.

Досліджені під час судового засідання матеріали дають слідчому судді підстави вважати, що заявлена прокурором мета - забезпечення збереження речових доказів може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Також слід зазначити, що внаслідок проведення експертиз вилученого майна можливо виявити інші докази, які можуть бути використані під час розслідування кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вилучене майно, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні №0000493 від 09.12.2025.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для третіх осіб не вбачається.

З врахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи, що у межах кримінального провадження перевіряється, наявність засобів, знарядь вчинення кримінального правопорушення та (або) чи зберегли на собі речі сліди злочину передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, а тому є достатні підстави вважати, що в разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, наявний ризик переховування, пошкодження або знищення цього майна, що унеможливить отримання органом досудового розслідування інформації, яка має значення для цього досудового розслідування. В такому разі передача вилученого майна володільцю майна не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна з метою збереження його як речового доказу є обґрунтованим.

Викладене вище свідчить про можливість і доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно в цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000493 від 09.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт (шляхом позбавлення права на відчуження розпорядження та/або користування) на наступне майно:

- автомобіль «ISUZU-АВ2/АВ230» р.н. НОМЕР_1 , 2024 року випуску, білого кольору, належить «М.Т.К. Медичний центр» ТОВ, що за адресою: м. Київ, вул. Миколи Амосова, 10, Солом`янського району, Київської області та зберігаються на території приватного підприємця ОСОБА_6 , що за адресою: с. Білокриниця, вул. Військова, Кременецького району, Тернопільської області, у незмінному стані після ДТП.

- автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF FT XF105» р.н. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, білого кольору, належить «Приватно-фермерському господарстві Віра», що за адресою: с. Великі Бережці, Кременецького району, Тернопільської області та зберігаються на території приватного підприємця ОСОБА_6 , що за адресою: с. Білокриниця, вул. Військова, Кременецького району, Тернопільської області, у незмінному стані після ДТП.

- напівпричеп «MEGA-MNF» р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, сірого кольору, належить «Приватно-фермерському господарстві Віра», що за адресою: с. Великі Бережці, Кременецького району, Тернопільської області та зберігаються на території приватного підприємця ОСОБА_6 , що за адресою: с. Білокриниця, вул. Військова, Кременецького району, Тернопільської області, у незмінному стані після ДТП.

Дозволити зберігання зазначеного майна на вказаних вище у п.1 та у п.2 цього клопотання територіях.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором ОСОБА_7 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1