ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/250/26 Справа № 209/5302/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та прокурора Камянської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000493, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, пенсіонер, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 квітня 2024 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання час його тримання під вартою з 28 жовтня 2021 року по день набрання вироком законної сили, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Судом вирішено долю речових доказів.

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 , 13.10.2021 в період часу з 20.00 год. до 21.00 год., перебував за місцем свого тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить його матері - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку. На ґрунті неприязних відносин, які виникли у зв`язку з постійними сварками між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , у останнього виник умисел на умисне, протиправне, заподіяння смерті інший людині, а саме своїй матері ОСОБА_10 . Реалізуючи свій умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_7 діючи умисно, з метою позбавлення потерпілої життя, передбачаючи настання тяжких наслідків у виді смерті людини, та свідомо допускаючи настання смерті потерпілої, та бажаючи її настання, об`єктивно оцінюючи обстановку, а саме відсутність свідків, стан здоров`я потерпілої, відсутність в останньої можливості чинити активний опір в силу похилого віку, стоячи біля ліжка, на якому знаходилась у положенні «лежачі на спині» потерпіла, умисно поклав руку на рот і частково на шию ОСОБА_10 та з силою почав натискати, позбавивши потерпілу можливості дихати, що призвело до настання смерті ОСОБА_10 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_10 заподіяно наступні тілесні ушкодження: багрово-синюшні синці на лівій щоці з розповсюдженням на нижню щелепу смугасті, вертикальні, розміром 4,0x1,0 см та 3,0x1,5см, в центрі підборіддя, розміром 2,5x2,0см; на підборідді праворуч розміром 1,5x1,0см, на нижній щелепі праворуч розміром 2,0х 1,0 см, на нижній щелепі праворуч розповсюдженням на попередньо-бічну поверхню шиї у верхній третині, розміром 3,0х 1,5 см, сгинальні переломи під`язичної кістки праворуч; крововиливи у м`яз язику по лівій боковій поверхні розміром 3,0x2,0 см, в ділянці кореня язику, по верхній поверхні язику ліворуч, розміром 2,5x1,0 см, у щитопід`язичній м`яз з обох боків ліворуч - 1,0x0,6 см, праворуч - 3,0x0,2 см; по задній стінці глотки, розміром 1,5x0,6 см; на препараті під`язичної кістки два однотипні повні (завершені) поперечно (вертикально) розташовані переломи, які локалізуються № 1 - наближено на границі середньої і дистальної третини правого рогу кістки, № 2 - на рівні окостенілого зчленування правого великого рогу з тілом кістки, на відстані 18 мм один від одного; переломи згинального характеру виникли у вказаний номерній послідовності при позамежному зміщенні дистального (кінцевого) відділу правого великого рогу під`язичної кістки всередину, в боковому справа- наліво напрямку, внаслідок локальної дії на верхівку ріжка тупого твердого предмету, ймовірніше за умов стиснення органів шиї правою рукою...; виявлена травма шиї з переломами під`язичної кістки, яка призвела до асфіксії відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку призвела до смерті, вказана травма шиї перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

13.10.2021 приблизно в період часу з 20.00 год. до 21.00 год., від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла.

Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї та язику.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В апеляційній скарзі:

- захисник ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що в ході судового слідства, при допиті потерпілої та свідків, не встановлено жодного доказу, що саме ОСОБА_7 скоїв вбивство своєї матері. Вказує, що судом не зазначено, з яких саме доказів він дійшов висновку що саме ОСОБА_7 вчинив вбивство.

Крім цього, захисник зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, було задоволено клопотання сторони захисту про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 перекладача, однак фактично присутність перекладача не була забезпечена, що свідчить про порушення права ОСОБА_7 на захист.

- в апеляційній скарзі зі змінами, прокурор просить вирок суд скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що в судовому засіданні 20 грудня 2023 року ним було заявлено клопотання про залучення до судового розгляду перекладача, так як обвинувачений неодноразово просив про його залучення, яке було задоволено судом і винесено ухвалу, якою доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області призначити перекладача з української на російську мови обвинуваченому ОСОБА_7 на весь час судового розгляду кримінального провадження. Однак, вищевказана ухвала суду не була виконана і судовий розгляд проведено без надання обвинуваченому перекладача, а отже, під час розгляду справи суд першої інстанції допустив порушення вимог КПК України, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги захисника, та не заперечували проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та частково сторони захисту, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах поданих апеляційних скарг.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст. 94 КПК України, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доводи апеляційних скарг, як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону з посиланням на порушення права ОСОБА_7 на захист, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так, статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд.

Відповідно до ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Суд забезпечує учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 68 КПК України передбачено, що у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або суд залучає відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Право мати перекладача у засудженого під час здійснення судочинства, також, закріплено положеннями ст. ст. 42, 43 КПК України і є невід`ємним.

Проте, під час кримінального провадження відносно ОСОБА_7 вказаних вимог закону дотримано не було.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 грудня 2023 року, було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити йому перекладача з української на російську мову та забезпечити прибуття перекладача в судове засідання.

23 січня 2024 року на адресу місцевого суду надійшов лист Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 004/03-03/45 від 22 січня 2024 року, відповідно до якого, перекладачі не є штатними працівникам Центру, а послуги з перекладу надаються в рамках цивільно-правових відносин, де Центр є замовником.

Тобто, вищевказана ухвала суду про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 перекладача з української на російську мову не була виконана і судовий розгляд проведено без надання обвинуваченому перекладача.

При цьому, судом не було вжито заходів для забезпечення ОСОБА_7 перекладачем в будь-який інший спосіб, що в результаті призвело до порушення права останнього на захист.

Слід звернути увагу, що право на захист є невід`ємним, природним правом людини, загальновизнаним принципом міжнародного права та розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист є однією з основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України) та має фундаментальне значення для кримінального процесу.

Зазначений принцип знайшов своє відображення у ст. 7 КПК України, відповідно до якої, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зміст цих принципів розкрито у статтях 10 та 22 КПК України, і він полягає у відсутності привілеїв чи обмежень у правах учасників процесу, самостійному обстоюванні стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, а також через свободу сторін кримінального провадження у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

При цьому, суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН» зазначив, що право на допомогу перекладача стосується як усних виступів, так і документальних матеріалів кримінального провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на важливості вирішення національними судами питань чи розуміє обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення мову судочинства, чи не зашкодить відсутність перекладача брати участь у розв`язанні питань, які мають для особи вирішальне значення, та повноцінно здійснювати захист у випадках, якщо вона не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею. Такий висновок викладений у рішенні від 24 вересня 2002 року у справі «Кускані проти Сполученого Королівства».

Таким чином, відсутність перекладача під час всього судового розгляду в суді першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , який не володіє мовою судочинства, позбавила останнього повноцінного права відстоювати свою позицію в суді, оспорювати фактичні обставини справи, висловлюватись щодо оцінки доказів та інше.

Зазначене є порушенням гарантованого державою та встановленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права особи на справедливий суд, зокрема, права обвинуваченого на захист, однією із складових якого є, зокрема, право одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення.

Ці вимоги КПК України не були дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Вирішуючи питання про можливість усунення цих протиріч під час апеляційного розгляду та ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з того, що учасники провадження не ставлять питання про дослідження доказів, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні будь-які процесуальні підстави для їх перевірки за власною ініціативою.

За змістом ст. 87, ч. 1 ст. 412 КПК України, порушення права на захист є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Скасовуючи вирок у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційних скаргах, не досліджує їх та вважає, що останні підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.

Крім цього, з метою запобігання визначених ст. 177 КПК України ризиків, апеляційний суд вважає за необхідне залишити без змін раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та прокурора Камянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000493, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 05 березня 2026 року, але не пізніше проведення підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4