У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальника першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 02.06.2025,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальника першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 02.06.2025.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 02.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що стрілець - помічник гранатометника 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час розмови з ОСОБА_6 , пообіцяв за неправомірну вигоду в розмірі від 4 до 8 тис. доларів США посприяти в ухиленні від мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_7 без законних на те підстав, шляхом зняття його службовими особами одного із ІНФОРМАЦІЯ_4 із розшуку в системі «Оберіг» в та в подальшому бронюванні останнього, шляхом фіктивного працевлаштування на підприємство терміном на 1 рік.

На виконання свого умислу спрямованого на отримання неправомірної вигоди за попередньою змовою зі службовими особами одного із ІНФОРМАЦІЯ_4 та директором підприємства, що має ознаки критичного, 28.07.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 8, зустрівся з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою обговорення зняття з розшуку та фіктивне працевлаштування ОСОБА_7 на підприємство, що має ознаки критичного для отримання бронювання, під час якої детально розповів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порядок дій для та повідомив, що сума неправомірної вигоди, яку ОСОБА_7 повинен буде передати ОСОБА_4 , за зняття з розшуку та фіктивне працевлаштування з метою бронювання останнього становитиме 15 тис. дол. США, частина з якої буде передана службовим особам одного з ІНФОРМАЦІЯ_5, частина директору підприємства з ознаками критичного, а частина залишиться у ОСОБА_4 .

Так, 28.07.2025 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 8, діючи умисно з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 28.07.2025 складає 146 238 гривень 40 копійок) для себе та передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 за зняття ОСОБА_7 з розшуку в системі «Оберіг».

У подальшому, 01.09.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час службові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням невстановленої в ході досудового розслідування персональної електронної обчислювальної машини (далі - ПЕОМ), за відсутності відповідних документів та законних на те підстав внесли відомості до інформаційно-телекомунікаційної системи «Оберіг» про зняття з розшуку військовозобов`язаного ОСОБА_7 , про що у останнього в системі «Резерв+» з`явилася відповідна відмітка.

Окрім того, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу спрямованого на отримання неправомірної вигоди за попередньою змовою зі службовими особами одного із ІНФОРМАЦІЯ_4 та директором підприємства, що має ознаки критичного, діючи умисно з корисливих мотивів, 05.09.2025 18 год. 46 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 103, одержав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 05.09.2025 складає 103 373 гривень 50 копійок) за фіктивне працевлаштування ОСОБА_7 на підприємство, яке має статус «критичного» та його подальше бронювання.

13.09.2025 у військовозобов`язаного ОСОБА_7 , в системі «Резерв+» з`явилася відмітка про відстрочку від призову до 22.02.2026.

23.09.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 8, діючи умисно з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 кінцеву частину неправомірної вигоди у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) доларів США (імітаційні засобами), та згідно курсу НБУ станом на 23.09.2025 складає 372 600 гривень 20 копійок) за фіктивне працевлаштування ОСОБА_7 на підприємство, яке має статус «критичного» та бронювання останнього з метою отримання відстрочки від призову на військову службу, після чого, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України

24.09.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.. 208, 615 КПК України, в ході проведення обшуку затриманого було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон золотистого кольору марки «РОСО», модель № НОМЕР_2, з паролем;

-грошові кошти номіналом 100 доларів США на загальну суму 2 900 тис. доларів США;

-грошові кошти номіналом 100 доларів США на загальну суму 9 000 тис. доларів США (імітаційні засоби, 90 ідентичних купюр з ідентифікаційним номером кожної купюри № MB 07247983C).

В ході досудового розслідування встановлено, що вказані речі які виявлено та вилучено під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 інформація, яка у них міститься має значення та підтвердження факту вчинення останнім розслідуваного злочину.

Зазначені речі, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, оскільки у вказаному мобільному телефоні наявна інформація щодо розслідуваного кримінального правопорушення .

У зв`язку з викладеним, 23.09.2025 постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Із врахуванням викладеного, з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на це майно.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, зазначених у клопотанні, наполягав на його задоволенні тільки в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 9 000 доларів США (імітаційні засоби) та мобільний телефон золотистого кольору марки «РОСО», модель № НОМЕР_2, з паролем, зазначивши, що в ході досудового розслідування було встановлено, що грошові кошти у сумі 2 900 доларів США, вилучені у підозрюваного ОСОБА_4 під час його затримання, останньому не належать, а є волонтерською допомогою, яку необхідно було витратити на придбання автомобіля для сил ЗСУ, тому просить задовольнити подане ним клопотання лише в частині.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти накладення арешту на грошові кошти у сумі 9 000 доларів США, однак заперечували стосовно накладення арешту на мобільний телефон, зазначивши, що останній не містить інформації, яка має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, та просили не накладати арешт на кошти у сумі 2 900 доларів США, підтримавши виступ прокурора у цій частині.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 02.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368-3 КК України.

24.09.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України, в ході проведення обшуку затриманого було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон золотистого кольору марки «РОСО», модель № НОМЕР_2, з паролем;

-грошові кошти номіналом 100 доларів США на загальну суму 2 900 тис. доларів США;

-грошові кошти номіналом 100 доларів США на загальну суму 9 000 тис. доларів США (імітаційні засоби, 90 ідентичних купюр з ідентифікаційним номером кожної купюри № MB 07247983C).

23.09.2025 постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, проаналізувавши подані до суду матеріали кримінального провадження, із врахуванням доводів прокурора, оголошених в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що мобільний телефон золотистого кольору марки «РОСО», модель № НОМЕР_2, з паролем, грошові кошти номіналом 100 доларів США на загальну суму 9 000 тис. доларів США (імітаційні засоби, 90 ідентичних купюр з ідентифікаційним номером кожної купюри № MB 07247983C) відповідають ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, оскільки на них може міститись інформація, яка має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також, із врахуванням доводів прокурора про те, що грошові кошти у сумі 2 900 доларів США не належать підозрюваному, та не були здобуті злочинним шляхом, слідчий суддя доходить до висновку про задоволення клопотання прокурора частково.

Отже, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора, - задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069, накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на:

- мобільний телефон золотистого кольору марки «РОСО», модель № НОМЕР_2, з паролем;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США на загальну суму 9 000 доларів США (імітаційні засоби, 90 ідентичних купюр з ідентифікаційним номером кожної купюри № MB 07247983C).

У задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти номіналом 100 доларів США на загальну суму 2 900 доларів США, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1