ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 с-ще Тиврів 145/1467/25

1-кп/145/167/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000073 від 29.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Шершні Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, різноробочого ТОВ "ВАЦДЕН СОЛАР", неодруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше судимого:

- 16.03.2017 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

- 23.05.2017 Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 31.01.2025 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 23.05.2017 Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 71 КК України та 16.03.2017 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 70 КК України, за що судимість не знято та не погашено, за невстановлених досудовим слідством обставин, у невстановлений час, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно розуміючи, що посів і вирощування нарковмісних рослин (конопель) без передбаченого законом спеціального дозволу, заборонено чинним законодавством України, маючи прямий умисел, направлений на незаконне вирощування рослин конопель, всупереч Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", діючи з наміром, направленим на незаконний посів та вирощування конопель для особистого вживання, умисно посадив за вищевказаною адресою у заздалегідь підготовлені ємкості господарських приміщень та на присадибній ділянці насіння коноплі, які в подальшому періодично вирощував, поливав та просапував, маючи мету доведення зазначених рослин до стадії дозрівання і придатності їх в майбутньому для особистого вживання, як наркотичний засіб, без мети збуту у великих розмірах. В результаті вказаного посіву та вирощування на присадибній ділянці та у заздалегідь підготовлених ємкостях господарських приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , згодом виросли 16 (шістнадцять) рослин роду Коноплі.

29.07.2025 сектором дізнання відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, в період часу з 23:20 год по 00:02 год 30.07.2025 проведено огляд домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де в присутності понятих, на присадибній ділянці та у господарських приміщеннях у відведених ємкостях вказаного домоволодіння виявлено та вилучено 16 (шістнадцять) рослин роду Коноплі.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 309 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , вчинив умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за невстановлених досудовим слідством обставин, у невстановленому місці та невстановлений час, діючи умисно, всупереч Законам України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", незаконно придбав речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, масою (у перерахунку на висушену речовину) 604 г, яку поклав на зберігання, з метою подальшого вживання без мети збуту у великих розмірах у приміщенні домоволодіння за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого вживання без мети збуту, тим самим, незаконно придбав та зберігав вказаний наркотичний засіб для власних потреб без мети збуту у великих розмірах.

Отже, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту у великих розмірах.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 дав показання, що раніше неодноразово судимий за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотиків, востаннє за ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі. Після звільнення, він навесні 2025 року посадив насіння коноплі у двох горщиках у підсобному приміщенні, а решту насіння висадив на городі. Всього посадив 16 кущів рослин коноплі. Насіння він зібрав з дикоростучих рослин коноплі, за своїм городом. Рослини коноплі він раз на місяць поливав та підсапував. Рослини коноплі вирощував для власного вживання, мети їх збуту не мав. Окрім того, він за півтори місяці до проведення за його місцем проживання огляду, десь у червні-липні 2025 року знайшов у полі макову солому, яку заніс на горище, де висушив. У подальшому вживав її, заварював та пив, щоб не боліла спина. 29.07.2025 під час огляду домогосподарства, де він проживає, за адресою АДРЕСА_2 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 16 рослин коноплі та приблизно 600 грам макової соломи. У день проведення огляду йому було проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння, результат був позитивний, оскільки він напередодні вживав опіум. Вину у скоєному визнає, щиро кається.

Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_4 є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У силу ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Отже, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен нести відповідальність за ч. 2 ст. 310 КК України, оскільки здійснив незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості шістнадцяти рослин, при цьому раніше вчиняв злочини, передбачені статтями 307, 309 КК України, за якими був засудженим, та незаконно придбав та зберігав наркотичний засобів - макову солому, без мети збуту у великих розмірах.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, суд, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України - незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 309 КК України та за ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту у великих розмірах.

Отже, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинені кримінальні правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує особу винного ОСОБА_4 , який раніше судимий 23.05.2017 Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 71 КК України та 16.03.2017 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 70 КК України, за що судимість не знята та не погашена, характеризується за місцем проживання посередньо, неодружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, має постійне місце роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, жалкує про вчинене); ступінь тяжкості вчинених ним двох кримінальних правопорушень (відповідно до статті 12 КК України один з яких є нетяжким злочином та один - тяжким злочином); особливості й обставини вчинення злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, передбаченими статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецедив злочину та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

За викладених обставин, проаналізувавши поведінку обвинуваченого, а саме: вчинення ним двох кримінальних правопорушень під час незнятої та непогашеної судимості, визнання ним вини, враховуючи наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання неможливе без його ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкцій інкримінованих йому статей Особливої частини КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з протоколом затримання ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України 07.10.2025. Тому, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України останньому слід зарахувати у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 07.10.2025 по дату набрання вироком законної сили.

У межах цього кримінального провадження ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.10.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було неодноразово продовжено ухвалами Тиврівського районного суду Вінницької області. Тому до набрання вироком законної сили обвинуваченому доцільно продовжити застосований до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 9805,40 грн, оскільки їх проведення обумовлено розслідуванням скоєних ним злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 310 КК України - 3 (три) роки 6 (місяців) позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком, призначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення (тримання під вартою) ОСОБА_4 з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України з 07 жовтня 2025 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на 60 днів, залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 9805 (дев`ять тисяч вісімсот п`ять) гривень 40 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.07.2025 - скасувати.

Речові докази:

16 рослин, схожих на рослини роду коноплі, які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 8116002,

макові головки, різні за розмірами та формами, зеленого кольору, які поміщено НПУ PSP 4326488 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1