КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2025 скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 23.11.2022 у кримінальному провадженні№ 0001017 від 08.12.2022 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0001017 від 08.12.2022.

Апелянт зазначав, що він не був присутній при винесенні оскаржуваної ухвали, яка була надіслана судом на його електронну пошту лише 30.10.2025.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилався на ____________________________________________________________________________________Справа № 757/55085/24-к Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/8832/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

порушення порядку вручення письмового повідомлення про підозру, передбаченого ст. 278 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_7 не вручалось ні вдень його складання, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України, ні в спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Витяг з ЄРДР, наданий Офісом генерального прокурора, також не містить відомостей про дату та час повідомлення про підозру.

Із копії повідомлення про підозру вбачається, що примірник повідомлення про підозру було вручено стороною обвинувачення ОСОБА_9 в незазначеному місці для подальшої передачі підозрюваному.

Як вбачається із змісту повідомлення про виконання доручення № 30/2/2-6286 від 02.12.2022, на час складання повідомлення про підозру стороні обвинувачення було відомо про наявність у ОСОБА_7 дійсного члена сім`ї, а саме матері, а також, було достеменно відомо, що особа якій було вручено повідомлення про підозру, хоч і є рідним братом підозрюваного, однак не проживав спільно з підозрюваним, а фактично проживав в іншому населеному пункті, отже в будь якому разі не вважається дорослим членом сім`ї особи якій повідомляється про підозру.

На момент вручення повідомлення про підозру органу досудового розслідування та прокурору було відомо, що ОСОБА_7 на законних підставах, щонайменше з 2016 року проживає за межами України, а саме у Грузії.

Про перебування ОСОБА_10 на території Грузії та конкретну адресу місця перебування прокурора було неодноразово повідомлено, що підтверджується долученими до матеріалів копіями листів захисника ОСОБА_7 адресованих Прокуратурі міста Києва № 27.12/2016 від 27.12.2016 та № 13.10/2016 від 13.10.2016.

Отже, стороною обвинувачення порушено передбачений процесуальним законом порядок повідомлення про підозру особі, яка перебуває за межами України.

Також апелянт вказував на необґрунтованість підозри та зазначав, що при обґрунтуванні протиправності дій підозрюваного прокурор посилається на нібито порушення пунктів 4.1, 1.7, 6 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998 року.

Однак, відповідно до Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15.02.2002 № 36, зазначена вище Інструкція втратила чинність ще у 2002 році, тобто за 5 років до прийняття наказів про передачу нерухомого майна Федерації професійних спілок України та закритому акціонерному товариству по туризму та екскурсій «Укрпрофтур».

На час прийняття зазначених наказів Головного управління комунальної власності міста Києва, порядок та умови отримання свідоцтва по право власності регулювалось Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2000 та, зокрема, Положенням про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, затвердженим Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1820 від 31.08.2001 року.

Вказаним Тимчасовим положенням не встановлено дискреційних повноважень для Головного управління комунальної власності м. Києва при розгляді заяв про оформлення права власності. При отриманні повного переліку документів Головне управління комунальної власності м. Києва не могло прийняті інше рішення окрім видачі свідоцтва про право власності.

Крім того, в повідомленні про підозру не зазначено жодних відомостей або фактичних даних на підтвердження наявності мети у підозрюваного на одержання неправомірної вигоди від прийняття зазначених вище наказів про оформлення права власності, а отже органом досудового розслідування не встановлено наявності всіх ознак інкримінованого кримінального правопорушення, що виключає можливість притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 розглянуто з викликом захисника, проте у відсутності захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 .

Як убачається із даних наявного у справі супровідного листа, повний текст оскаржуваної ухвали направлено на електронну адресу захисника ОСОБА_6 30.10.2025.

Апеляційну скаргу подано захисником 04.11.2025 через систему "Електронний суд".

Колегія суддів вважає обгрунтованими вказані доводи захисника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2025, оскільки матеріали справи не містять даних про обізнаність підозрюваного або його захисника із мотивами та обгрунтуванням оскаржуваної ухвали до 30.10.2025, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001017 від 08.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

23.11.2022 у межах вказаного кримінального провадження заступником керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , складено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах Федерації професійних спілок України використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції закону № 270-VI від 15.04.2008, з урахуванням положень ч. 4 ст. 5 КК України); та у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах ЗАТ "Укрпрофтур" використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції закону № 270-VI від 15.04.2008, з урахуванням положень ч. 4 ст. 5 КК України).

Постановою заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 від 08.12.2022, у зв`язку із невстановленням даних про місцезнаходження ОСОБА_7 , останнього оголошено в регіональний, державний, міждержавний та міжнародний розшук.

18.11.2024 захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру, та зобов`язати компетентну посадову особу Офісу Генерального прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001017 від 08.12.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2025 скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 23.11.2022 у кримінальному провадженні № 0001017 від 08.12.2022 - залишено без задоволення.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та при повідомленні про підозру дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 23.11.2022 а ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0001017 від 08.12.2022, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 із зазначенням часу, місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що повідомлення про підозру складено без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованих ОСОБА_7 дій, посилання на те, що органом досудового розслідування не встановлено наявності всіх ознак інкримінованого кримінального правопорушення, що на думку апелянта, виключає можливість притягнення до кримінальної відповідальності, фактично зведені до питань доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій підозрюваного, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Посилання апелянта на недотримання органом досудового розслідування порядку повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ретельно перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Так, згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у зв`язку із невстановленням місця проживання підозрюваного, повідомлення про підозру від 23.11.2022 цього ж дня вручено брату підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , що підтверджується особистим підписом останнього від 23.11.2022, для передачі ОСОБА_7 .

Як убачається із даних наявних у справі матеріалів від 02.12.2022 щодо виконання доручення від 28.11.2022, ОСОБА_7 виїхав з України приблизно у 2010 році, а також встановлено коло родинних зв`язків останнього, серед яких не встановлено осіб, які б проживали з ОСОБА_7 за однією адресою за місцем його реєстрації. За місцем реєстрації ОСОБА_7 встановлено осіб, які проживають на підставі договору оренди.

З наведеного убачається, що органом досудового розслідування вжито заходів для повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 23.11.2022 у спосіб, передбачений ст. ст. 135, 136, 278 КПК України, для вручення повідомлень, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 42 КПК України свідчить про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Доводи захисника про те, що наданий Офісом генерального прокурора витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не містить відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_7 , не є визначеною законом безумовною підставою для скасування повідомлення про підозру з цих підстав.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 23.11.2022, які б слугували підставою для його скасування.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 117, 277, 278, 303, 395, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3