ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в місті Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001920 від 27.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має вищу освіту, офіційно непрацевлаштованого, такого, що в силу ст. 89 КК України судимості немає,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

15.09.2025 з Оболонської окружної прокуратури м. Києва до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001920 від 27.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 15.09.2025 між прокурором у кримінальному провадженні №0001920 від 27.07.2025 - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , з одного боку, та підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_6 .

Так, з обвинувального акта та угоди про визнання винуватості вбачається, що 25.07.2025 приблизно о 22:30 ОСОБА_5 перебував у сквері по вул. Прирічній, 5 у місті Києві, де в той час на одній із лавок лежав непритомний ОСОБА_8 . Помітивши, що останній не реагує на звернення, у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, того ж дня в той же час ОСОБА_5 умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та, підійшовши до ОСОБА_8 , таємно викрав майно останнього, яке лежало поряд з ним на лавці, а саме: мобільний телефон марки REALME (модель С55 RMX 3710, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , 6 GB оперативної пам`яті та загальним об`ємом пам`яті 128 GB), чорного кольору з чохлом чорного кольору та наклейкою мавпи з сигаретою. Після цього, ОСОБА_5 поклав вищевказане майно до власної кишені й з місця злочину зник. Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4056,67 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 сторона обвинувачення кваліфікувала за ч. 4 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану».

Крім того, 25.07.2025 приблизно о 22:30 ОСОБА_5 перебував у сквері по вул. Прирічній, 5 у місті Києві, де в той час на одній із лавок лежав непритомний ОСОБА_8 . Помітивши, що останній не реагує на звернення, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційних документів, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого з особистих мотивів.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, того ж дня в той же час ОСОБА_5 , діючи умисно з особистих мотивів, викрав офіційні документи, а саме: посвідчення працівника УДО серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , зразок якого затверджено Указом Президента України від 03.02.2021 № 45/2021 «Про зразок службового посвідчення військовослужбовця Управління державної охорони України»; банківську картку «МОНОБАНК» номер « НОМЕР_4 » АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_8 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» є офіційним документом, тобто електронним платіжним засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_5 , відкритого в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_8 , які залишив при собі, тим самим заволодів офіційними документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію останнім своїх прав, свобод та законних інтересів .

Такі дії ОСОБА_5 сторона обвинувачення кваліфікувала за ч. 1 ст. 357 КК України як «викрадення офіційного документу, вчиненого з особистих мотивів».

Угода про визнання винуватості укладена 15.09.2025 у приміщенні Оболонської окружної прокуратури м. Києва (місто Київ, вул. Героїв полку «Азов», 10, каб. 31) у порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 КПК України, в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001920 від 27.07.2025.

Сторонами цієї угоди є:

прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , котрому на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001920 від 27.07.2025;

підозрюваний (обвинувачений) у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника підозрюваного (обвинуваченого) - адвоката ОСОБА_6 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1636 від 12.09.2018).

Угода про визнання винуватості містить: формулювання підозри/обвинувачення, правову кваліфікацію із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що наведено вище за текстом мотивувальної частини вироку; істотні для кримінального провадження обставини; беззастережне визнання підозрюваним/обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень; узгоджене покарання та згода підозрюваного/обвинуваченого на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Так, згідно з даною угодою, прокурор та підозрюваний/обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, останній у повному обсязі сформульованої підозри/обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Також сторони угоди узгодили покарання підозрюваному/обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим узгодили визначення остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від його відбування з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Підозрюваний/обвинувачений ОСОБА_5 дав згоду на призначення судом зазначеного покарання.

Угода про визнання винуватості також містить інформацію про роз`яснення належним чином підозрюваному/обвинуваченому ОСОБА_5 : - про наслідки її укладання та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України; - про наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також і про наслідки відмови від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора і підозрюваного), а також підписана захисником ОСОБА_6 .

Окремо слід звернути увагу, що до матеріалів справи долучено заяву потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої чітко вбачається, що останній надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що потерпілий не заперечує та вважає за можливе узгодити останньому покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, зазначивши, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості й призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених в угоді про визнання винуватості обставин.

Захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні, підтримавши позицію свого підзахисного, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував та просив суд затвердити.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 ознайомлений та усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також розуміє та погоджується з покладеними на нього обов`язками. Крім того, судом встановлено, що угода про визнання винуватості укладена між сторонами добровільно, тобто без застосування примусу, погроз, насильства та не є наслідком обіцянок, дій або інших обставин, ніж ті, які нею передбачені.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, встановивши, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого останній визнає себе винуватим, вид та розмір покарання та інші визначені в угоді заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, водночас наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості, суд, перевіривши відповідність укладеної угоди про визнання винуватості вимогам закону, приходить до висновку про наявність підстав для угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень статей 50, 65-67, 75 КК України, з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, позиції потерпілого у кримінальному провадженні, даних про особу обвинуваченого, котрий в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також наявності обставини, що пом`якшує покарання, що відображено в змісті угоди (щире каяття) та відсутності таких, що його обтяжують.

Таким чином, суд вважає, що узгоджене сторонами угоди основне покарання відповідає загальним засадам його призначення, які встановлені законом України про кримінальну відповідальність, його вид та строк знаходиться у межах санкцій ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням правил, визначених ст. 70 КК України.

Звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідає вимогам ст. 75 КК України.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

Ураховуючи в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність таких, що його обтяжує, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

З огляду на викладене, оскільки зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, умови угоди про визнання винуватості також відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, передбачені ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в порядку, передбаченому ст. 124 КПК України.

Разом із цим, приймаючи рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 27.07.2025 о 18:30 ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.07.2025 стосовно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.09.2025 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 121 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять одна гривня) з покладенням процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України (справа № 756/11296/25).

До матеріалів кримінального провадження долучено платіжну інструкцію N 58101417SB від 04.08.2025, яка підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м.Києві заставодавцем ОСОБА_9 застави в розмірі 121 121 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять одна гривня) за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 29/07/2025 справа № 756/11296/25 ОСОБА_9 ;;; ст. 14; ОСОБА_9 ;;18.04.1984; АДРЕСА_2 (код платника 09322277, рахунок платника НОМЕР_6 , надавач платіжних послуг платника Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»; код отримувача 26268059, рахунок отримувача № UA1012089, надавач платіжних послуг отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ).

05.08.2025 у зв`язку з внесенням застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді від 29.07.2025 ОСОБА_5 було звільнено з-під варти та з моменту звільнення з-під варти останній став вважатися таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді від 29.07.2025 та з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Жодних доказів на підтвердження порушень ОСОБА_5 обов`язків, покладених на нього при застосуванні альтернативного запобіжного заходу, що є підставою для звернення застави в дохід держави та зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України, суду не надано та таких обставин у результаті судового провадження судом не встановлено. Клопотання про зміну чи скасування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили прокурором заявлено не було.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність законних підстав для звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни, а після набрання - повернути заставодавцю ОСОБА_9 в силу вимог ч. 11 ст. 182 КПК України.

Зарахування строку досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до моменту його звільнення з-під варти слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.09.2025 між прокурором у кримінальному провадженні №0001920 від 27.07.2025 - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , з одного боку, та підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- телефон марки REALME (модель С55 RMX 3710, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , 6 GB оперативної пам`яті та загальним об`ємом пам`яті 128 GB), чорного кольору з чохлом чорного кольору та наклейкою мавпи з сигаретою, належний потерпілому ОСОБА_11 (постанова від 11.08.2025), який передано останньому на відповідальне зберігання (розписка від 11.08.2025), - після набрання вироком законної сили залишити власнику за належністю;

- банківська картка АТ «MONOBANK» номер « НОМЕР_4 »; - чохол до посвідчення чорно-коричневого кольору з написом «УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ ОХОРОНИ»; - посвідчення працівника бурого кольору з написом золотого кольору «УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ ОХОРОНИ УКРАЇНИ», серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я « ОСОБА_12 »; - жетон УДО серії О № 001513; - пропуск у відомчу поліклініку № 16287/іс, білого кольору з надписом « ОСОБА_13 » з датою «13.01.2016»; - відомча печатка із написом «УДО п`ятиконечна зірка УКРАЇНИ»; - магнітний ключ SAMSUNG від дверей на роботі помаранчево-рожевого кольору; - магнітний ключ пластиковий із написом «/288,56538» білого кольору від дверей на роботі; - медична довідка про придатність керування транспортним засобом серії ААЗ № 114719, виданого на ім`я « ОСОБА_12 »; - картка-замісник на отримання особистої зброї (пістолет GLOCK-17 серії НОМЕР_7 на 3 магазини та 50 патронів 9 мм FMJ); - картка-замісник на отримання особистої зброї (автомат UAR - 15 5,56 мм № К0, на 10 магазинів та 300 патронів), належні потерпілому ОСОБА_11 (постанова від 28.07.2025), які передано останньому на відповідальне зберігання (розписка від 29.07.2025), - після набрання вироком законної сили залишити власнику за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження):

- висновок експерта від 08.08.2025 №СЕ-19/111-25/48831-ТВ.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_8 ) заставу в розмірі 121 121 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять одна гривня), внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві (отримувач: ТУДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк: Державна казначейська служба України м. Києва; р/р UA1012089) за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 29/07/2025 справа № 756/11296/25, які зарахувати на рахунок:

- установа банку: ПриватБанк; МФО банку: 305299; отримувач платежу: ОСОБА_15 ; IBAN: НОМЕР_9 ; рахунок отримувача: НОМЕР_10 ; валюта карти: UAH; РНОКПП отримувача: НОМЕР_8 ; призначення платежу: Поповнення рахунку ОСОБА_15 .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк основного покарання зарахувати строк досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в період з 27.07.2025 по 05.08.2025.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначено ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1