Справа № 216/8362/23
Провадження № 1-в/216/41/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання тво командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Командир військової частини НОМЕР_1 звернувся з поданням до суду про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання.

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 КК України та призначено покарання із застосування ч.1 ст.69 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 рік із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 10 відсотків. Станом на день звернення з поданням до суду строк призначеного покарання закінчився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.58 КК України, покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом,а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Частинами 2, 3, 4 ст. 47 КВК України передбачено, що протягом трьох днів після одержання копії вироку командир військової частини видає відповідний наказ, у якому зазначаються розмір відрахувань у дохід держави з грошового забезпечення засудженого військовослужбовця, строк, протягом якого він не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а також який строк не зараховується йому до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання. Наказ оголошується по військовій частині і доводиться до відома засудженого військовослужбовця. Про прийняття вироку до виконання командир військової частини протягом трьох днів сповіщає суд, який постановив вирок. Строк відбування покарання у виді службового обмеження для військовослужбовця обчислюється роками, місяцями і днями, протягом яких засуджений військовослужбовець перебував на військовій службі та з його грошового забезпечення провадилося відрахування. Початком строку відбування покарання вважається день, з якого фактично розпочато відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця. За три дні до закінчення встановленого вироком суду строку службового обмеження для військовослужбовця командир військової частини видає наказ про припинення його виконання із зазначенням дати припинення.

Отже, суд приходить до висновку, що службове обмеження для військовослужбовців це окремий вид покарання, а не звільнення від відбування покарання.

При цьому безпосереднє виконання вироку про службове обмеження для військовослужбовця покладається на командира військової частини, який видає наказ про прийняття вироку до виконання та про його припинення.

Згідно з матеріалами справи, строк відбування покарання, призначеного судом, закінчився до моменту розгляду подання.

Постановлення ухвали суду, який ухвалив вирок та призначив покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовця, про виконання покарання і його припинення, КПК не передбачено.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення подання судом не встановлено.

Керуючись ст.58 КК України, ст.537, ст.539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання тво командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1