Провадження по справі № 1-кп/522/6121/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 заяву про самовідвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233,

за участю:

заявника ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшла заява слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233.

В обґрунтування заяви слідчий суддя ОСОБА_3 посилається на те, що до нього у провадження зайшла зазначена вище скарга ОСОБА_4 . Заявник подав до суду клопотання щодо процесуального статусу та дотримання норм кримінального процесуального законодавства, в якому ОСОБА_4 посилається на сумніви щодо його неупередженості як слідчого судді.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав заявлений слідчим суддею ОСОБА_3 самовідвід від розгляду поданої ним скарги, вважав, що для його задоволення є усі підстави.

Слідчий суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд враховує, що у заяві про самовідвід слідчий суддя просить здійснювати її розгляд без його участі.

Дослідивши заяву про самовідвід, заслухавши думку заявника, суд дійшов висновку, що заява про самовідвід слідчого судді підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій України», усім суб`єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод і інтересів незалежним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР), гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді.

Відповідно до об`єктивного критерію необхідно визначити, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року «Веттштайн проти Швейцарії»).

З практики ЄСПЛ випливає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 передбачають принцип об`єктивності судді як необхідну умову для належного виконання останнім своїх обов`язків. Так, об`єктивність має виявлятися не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Так, серед вказаних випадків зокрема є: (а) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ по справі «П`єрсак проти Бельгії», встановивши порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції, суд зробив висновок про те, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У чинному кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Так, в заяві слідчий суддя ОСОБА_3 посилається на те, що заявник ОСОБА_4 у своєму клопотанні висловив сумніви щодо його неупередженості під час розгляду поданої ним скарги, тому з метою дотримання принципу об`єктивності та уникнення сумнівів у стороннього спостерігача в неупередженості суду, заявив собі самовідвід.

Крім того, у судовому засіданні під час розгляду питання про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 заявник ОСОБА_4 підтримав заявлений самовідвід, посилаючись на наявність у нього сумнівів щодо неупередженості слідчого судді та відсутність довіри до нього через наявний давній конфлікт інтересів, пов`язаний із образливими та упередженими позапроцесуальними діями та висловлюваннями в бік заявника. Також зазначив, що ним неодноразово заявлялися відводи слідчому судді ОСОБА_3 , син якого має безпосереднє відношення до його опонентів організації адвокатів.

Разом з тим, під час розгляду заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 не знайшли свого документального підтвердження доводи заявника ОСОБА_4 .

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Не зважаючи на те, що поведінка судді не викликає об`єктивних побоювань щодо її безсторонності з точки зору стороннього спостерігача, однак може бути пов`язана з питанням особистих переконань, що може викликати у стороннього спостерігача та учасників провадження сумніви щодо упередженості судді, навіть за їх об`єктивної відсутності.

З урахуванням викладеного, з метою уникнення сумнівів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 , які можуть виникнути у стороннього спостерігача під час розгляду вказаної заяви, суд дійшов висновку, що заява слідчого судді про самовідвід підлягає задоволенню.

Дана обставина передбачена п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України як така, що виключає участь судді у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, з метою дотримання вимог ст.75 КПК України заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду вказаної заяви підлягає задоволенню з метою дотримання принципу об`єктивності та уникнення сумнівів у стороннього спостерігача в неупередженості суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233, підлягає задоволенню, та скаргу слід передати на розгляд іншому слідчому судді у порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233, задовольнити.

Скаргу передати на розгляд іншому слідчому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_5