Справа № 522/8102/25
Провадження № 1-кп/522/2439/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000055 від 18.02.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приозерне, Ленінського району, Автономної Республіки Крим, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та не маючи дійсного наміру, направленого на вчинення будь-яких будівельних послуг та робіт, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виготовив та розмістив письмові оголошення по Приморському району м. Одеса з приводу виконання ним ремонтних робіт будь-якої складності, де вказав свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 для зв`язку.

Так, 03.02.2025 року, ОСОБА_5 , ознайомившись із оголошенням ОСОБА_3 , на проведення будівельних робіт та послуг, у ОСОБА_5 , виник намір придбати та встановити кухонну стільницю, тому останній, зробив телефонний дзвінок на номер телефону, який був вказаний у оголошенні для обговорення умов. Домовившись про зустріч, 07.02.2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 прибув за місцем проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 , під час спілкування, під вигаданим приводом купівлі нової стільниці, запропонував останньому придбати нову стільницю під замовлення за грошові кошти в сумі 5300 гривень, яку мали виготовити знайомі ОСОБА_3 . Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи на меті виготовляти кухонну стільницю, переконав останнього в купівлі за умови сплати грошових коштів у розмірі 5300 гривень. В подальшому, ОСОБА_5 , будучи введеним в оману та будучи впевненим, що ОСОБА_3 є добропорядним та благонадійним майстром та не розуміючи його злочинного наміру, погодився на пропозицію ОСОБА_3 та 07.02.2025, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 надав грошові кошти у сумі 5300 грн. в якості передоплати. У свою чергу, ОСОБА_3 , досягнувши своєї злочинної мети, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 5300 гривень, та використав їх на власні потреби, так і не здійснивши виготовлення та установку кухонної стільниці, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та не маючи дійсного наміру, направленого на вчинення будь-яких будівельних послуг та робіт, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виготовив та розмістив письмові оголошення по Приморському району м. Одеса з приводу виконання ним ремонтних робіт будь-якої складності, де вказав свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 для зв`язку.

Так, 13.02.2025 року, ОСОБА_6 , ознайомившись із оголошенням ОСОБА_3 , на проведення будівельних робіт та послуг, у ОСОБА_6 , виник намір замінити унітаз та умивальник, тому останній, зробив телефонний дзвінок на номер телефону, який був вказаний у оголошенні для обговорення умов. Домовившись про зустріч, 14.02.2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 прибув за місцем проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_4 , під час спілкування, під вигаданим приводом купівлі нового унітазу та умивальника запропонував останньому довірити йому придбання вказаного приладдя та установку за грошові кошти в сумі 7000 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи на меті купувати новий унітаз та умивальник, переконав останнього надати йому грошові кошти у якості авансу у розмірі 2500 грн. та 2500 грн. на розхідні будівельні матеріали. В подальшому, ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та будучи впевненим, що ОСОБА_3 є добропорядним та благонадійним майстром та не розуміючи його злочинного наміру, погодився на пропозицію ОСОБА_3 та 14.02.2025, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 надав грошові кошти у сумі 5000 грн. в якості передоплати. У свою чергу, ОСОБА_3 , досягнувши своєї злочинної мети, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 5000 гривень, та використав їх на власні потреби, так і не здійснивши покупку нового унітазу та умивальника, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та не маючи дійсного наміру, направленого на вчинення будь-яких будівельних послуг та робіт, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виготовив та розмістив письмові оголошення по Приморському району м. Одеса з приводу виконання ним ремонтних робіт будь-якої складності, де вказав свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 для зв`язку.

Так, 14.02.2025 року, ОСОБА_8 , ознайомившись із оголошенням ОСОБА_3 , на проведення будівельних робіт та послуг, у ОСОБА_8 , виник намір провести ремонт замку вхідної двері, тому останній зробив телефонний дзвінок на номер телефону, який був вказаний у оголошенні для обговорення умов. Домовившись про зустріч, 14.02.2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , прибув за місцем проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_5 , під час спілкування, під приводом ремонту замку, запропонував останньому придбати новий замок для заміни старого за грошові кошти в сумі 3900 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи на меті купувати обумовлений дверний замок, переконав останнього в купівлі нового замку за умови сплати передоплати грошових коштів у розмірі 3900 гривень. В подальшому, ОСОБА_8 , будучи введеним в оману та будучи впевненим, що ОСОБА_3 є добропорядним та благонадійним майстром та не розуміючи його злочинного наміру, погодився на пропозицію ОСОБА_3 та 14.02.2025, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , в якості передоплати особисто перерахував грошові кошти в сумі 3900 гривень зі своєї картки банку АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_2 на банківську картку банку АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_3 видану на ім`я ОСОБА_9 , яку ОСОБА_3 позичив у своєї знайомої. У свою чергу, ОСОБА_3 , досягнувши своєї злочинної мети, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 3900 гривень, та використав їх на власні потреби, так і не здійснивши заміну старого замка на новий на вхідній двері, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та не маючи дійсного наміру, направленого на вчинення будь-яких будівельних послуг та робіт, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виготовив та розмістив письмові оголошення по Приморському району м. Одеса з приводу виконання ним ремонтних робіт будь-якої складності, де вказав свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 для зв`язку.

Так, 17.02.2025 року, ОСОБА_10 , ознайомившись із оголошенням ОСОБА_3 , на проведення будівельних робіт та послуг, у ОСОБА_10 , виник намір звернутися за вказаним оголошенням з приводу збору кухонної фурнітури, зробивши телефонний дзвінок на номер телефону, який був вказаний у оголошенні для обговорення умов. Домовившись про зустріч, 18.02:2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 прибув за місцем проживання потерпілої за адресою: АДРЕСА_6 , під час спілкування, під вигаданим приводом збору кухонної фурнітури запропонував останній довірити йому вказану роботу за грошові кошти в сумі 4000 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи на меті виконувати повністю раніше обумовлену роботу, умовив потерпілу повністю розрахуватись із ним авансом. В подальшому, ОСОБА_10 , будучи введеною в оману та будучи впевненою, що ОСОБА_3 є добропорядним та благонадійним майстром та не розуміючи його злочинного наміру, погодився на пропозицію ОСОБА_3 та 18.02.2025, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_10 особисто перерахувала грошові кошти в сумі 4000 гривень зі своєї картки банку «Монобанк» № НОМЕР_4 на банківську картку банку АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_5 видану на ім`я ОСОБА_9 , яку ОСОБА_3 попередньо позичив у своєї знайомої. У свою чергу, ОСОБА_3 , досягнувши своєї злочинної мети, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 4000 гривень, та використав їх на власні потреби, так і не здійснивши зборку кухонного фурнітуру, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та не маючи дійсного наміру, направленого на вчинення будь-яких будівельних послуг та робіт, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виготовив та розмістив письмові оголошення по Приморському району м. Одеса з приводу виконання ним ремонтних робіт будь-якої складності, де вказав свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 для зв`язку. Так, 18.02.2025 року, ОСОБА_11 , ознайомившись із оголошенням ОСОБА_3 , на проведення будівельних робіт та послуг, у потерпілого, виник намір звернутися за вказаним оголошенням з приводу фарбування стін, зробивши телефонний дзвінок на номер телефону, який був вказаний у оголошенні для обговорення умов. Домовившись про зустріч, 19.02.2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 прибув за місцем проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_7 , під час спілкування, під вигаданим приводом проведення фарбування стін запропонував останньому довірити йому вказану роботу. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи на меті виконувати раніше обумовлену роботу, умовив потерпілого під приводом закупки товару та матеріалів надати йому авансом грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_11 , будучи введеним в оману та будучи впевненим, що ОСОБА_3 є добропорядним та благонадійним майстром та не розуміючи його злочинного наміру, погодився на пропозицію ОСОБА_3 та 19.02.2025, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_11 , особисто перерахував грошові кошти в сумі 3900 гривень зі своєї картки банку «Монобанк» № НОМЕР_6 на банківську картку банку АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_5 видану на ім`я ОСОБА_9 , яку ОСОБА_3 попередньо позичив у своєї знайомої. У свою чергу, ОСОБА_3 , досягнувши своєї злочинної мети, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 3900 гривень, та використав їх на власні потреби, так і не здійснивши покупку товарів, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому проступку та злочинах, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені проступку та злочинах, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття та добровільне відшкодування матеріальних збитків потерпілим.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, не встановлено.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Зважаючи на те, що вилучений у ОСОБА_3 мобільний телефон марки «SIGMA» в корпусі чорного кольору є знаряддям кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до зазначеного майна спеціальну конфіскацію та передати його у дохід держави.

Цивільний позов та судові витрати по справі не заявлені.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю проступку та злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не застосовувати.

На підставі ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати речовий доказ, вилучений у ОСОБА_3 у власність держави, а саме: мобільний телефон марки «SIGMA» в корпусі чорного кольору.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1