Справа № 541/4383/25
Провадження № 1-кс/541/1054/2025
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2025 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 10.11.2025 до ЄРДР за №0001125, клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В с т а н о в и в :

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником наступного майна, вилученого в ході огляду 09.11.2025: спеціалізований вантажний автомобіль - самоскид зеленого кольору марки IFA-50, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8044, належить ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ); фрагменти деревини схожі на породу - акація, об`ємом близько 5 мЗ; товаро-транспортну накладну серія ЛАЯ № 580237 від 08.11.2025 на 1 аркуші, вилучених 09.11.2025 у ході огляду місця події за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н, с. Ковалівка, з метою подальшого проведення слідчих дій та відповідних експертних досліджень. Місцем зберігання транспортного засобу та фрагментів деревини у якості речового доказу визначити майданчик зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., с. Білики. Місцем зберігання товаро - транспортної накладної у якості речового доказу визначити матеріали кримінального провадження №0001125.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про арешт майна. Зазначив, що на даний час, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено допити свідків, отримано в установленому порядку ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання інших ТТН. Просив задовольнити подане ним клопотання.

Представник користувача майна адвокат ОСОБА_5 , висловила свої заперечення проти задоволення клопотання. Зазначила, що відсутня необхідність в накладенні арешту на спеціалізований вантажний автомобіль - самоскид зеленого кольору марки IFA-50, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки накладення арешту на вказаний транспортний засіб призведе до порушення прав як власника, так і користувача. Окрім того, власник автомобіля не має ніякого відношення до порушеного кримінального провадження, вилучення у нього вантажного автомобіля, який він використовує для отримання доходу, призведе до втрати ним коштів.

Власник майна ОСОБА_6 та фактичний користувач автомобіля ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Вивчивши клопотання, вислухавши учасників процесу, перевіривши додані до клопотання матеріали, надані в судовому засіданні докази, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001125 від 10.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 09.11.2025 в с. Ковалівка Миргородського району Полтавської області зупинено транспортний засіб - автомобіль IFA-50, під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив в кузові деревину, що не відповідає документам, виданим лісництвом, що може свідчити про незаконність отримання деревини та її перевезення групою осіб.

09.11.2025 слідчим слідчого відділення Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , на узбіччі ґрунтової дороги з координатами 50.027306, 34.042336 в с. Ковалівка Миргородського р-ну Полтавської обл., огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: вантажний автомобіль-самоскид марки ІFA-50 з кузовом зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . У кузові самоскиду даного автомобіля виявлено різані фрагменти деревини породи акація, об`ємом 5 м3. Під час огляду встановлено, що на деревині відсутні маркувальні засоби (бірки). Також, в ході огляду, присутній ОСОБА_4 надав товарно-транспортну накладну серії ЛАЯ №580237 від 08.11.2025, де зазначений вид деревини, маркування, водія - ОСОБА_4 , автомобіль на номерний знак НОМЕР_1 та зазначений отримувачем ОСОБА_8 за адресою доставки сел. Шишаки.

Відповідно до інформації Державного агентства лісових ресурсів України ДП «Лісогосподарський Інноваційно-Аналітичний Центр» за посиланням https://open.ukrforest.com/ встановлено, що товарно-транспортна накладна серії ЛАЯ №580237 від 08.11.2025 виписано 08.11.2025 та до системи електронного обліку деревини завантажено фотозображення завантаженого автомобіля марки IFA-50 з кузовом зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , о 14 год.14 хв. 37 сек..

Одночасно з цим, система електронного обліку деревини містить інформацію про останнє завантаження автомобіля марки IFA-50 з кузовом зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ., а саме 08.11.2025 за товарно-транспортною накладною серії ЛАЯ №580239 та відомості про завантаження фотозображення з фіксацією методу навантаження о 16 год. 56 хв. 56 сек. Вказана товарно-транспортна накладна під час перевірки органу досудового розслідування не надана.

При цьому, спосіб навантаження та фактичне розміщення деревини в кузові вказаного транспортного засобу не відповідає зображенням, розміщеному у відкритих джерелах Державного агентства лісових ресурсів України ДП «Лісогосподарський Інноваційно-Аналітичний Центр» за посиланням https://open.ukrforest.com/ як за товарно-транспортною накладною серії ЛАЯ №580239 так і серії ЛАЯ №580237.

10.11.2025 постановою слідчого вищевказаний автомобіль з деревиною визнано речовими доказами, направлено на зберігання до майданчику зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н, с. Білики, а товаро-транспортна накладна серії ЛАЯ №580237 від 08.11.2025 на 1 аркуші долучена до матеріалів кримінального провадження №0001125.

Як зазначено, прокурором у клопотанні, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події від 09.11.2025 майно, з метою збереження речових доказів і подальшого проведення відповідних процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, слідчий суддя враховує судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 173КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на спеціалізований вантажний автомобіль самоскид зеленого кольору марки IFA-50, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8044, належить ОСОБА_6 , фрагменти деревини схожі на породу «акація», об`ємом близько 5 куб.м. та товаро-транспортну накладну серія ЛАЯ № 580237 від 08.11.2025 на 1 арк., оскільки слідчим доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення. Зазначене майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також несе у собі відомості, що можуть бути використані як докази факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та було визнане речовими доказом у кримінальному провадженні, та підлягає арешту з метою збереження речових доказів.

При цьому, з урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого частково, наклавши арешт на спеціалізований вантажний автомобіль самоскид зеленого кольору марки IFA-50, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8044, належить ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, передавши автомобіль на зберігання власнику.

Право користування автомобілем не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речових доказу у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_6 у разі необхідності надавати транспортний засіб у розпорядження слідчих органів, а також попередити власника про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

За вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0001125 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками наступним майном: фрагменти деревини схожі на породу «акація», об`ємом близько 5 куб.м., товаро-транспортну накладну серія ЛАЯ № 580237 від 08.11.2025 на 1 арк., вилучені 09.11.2025 в ході огляду місця події за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н, с. Ковалівка.

Накласти арешт на спеціалізований вантажний автомобіль самоскид зеленого кольору марки IFA-50, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8044, належить ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_2 ), шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження.

Передати автомобіль на зберігання власнику ОСОБА_6 , якого зобов`язати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний транспортний засіб.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1