Справа № 303/8175/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , особи яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/903/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2025.

Цією ухвалою, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого дізнавача СД Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000230, внесеного 13.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 14.10.2025 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з скаргою на постанову старшого дізнавача СД Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000230 від 13.04.2023, у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю.

Скарга ОСОБА_6 мотивована тим, що 30.03.2023 подав заяву до Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про вчинення адвокатом ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 171 та 182 КК України. В подальшому Мукачівським РУП ГУ НП в Закарпатській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 13.04.2023, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України. Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження є незаконним та протиправним, яке прийняте з грубим порушенням вимог КПК України та інших чинних нормативно-правових актів України, внаслідок якого порушені його права як потерпілої особи в кримінальному провадженні. У постанові про закриття кримінального провадження дізнавачем не наведено будь-яких доводів та мотиваціяї відносно ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме - використання його конфіденційних даних адвокатом ОСОБА_7 без його дозволу та за відсутності законних на те підстав. Вважає сумнівними та нічим не підтвердженими висновки дізнавача відносно відсутності в діях ОСОБА_7 ознак збирання інформації. У кримінальному провадженні наявні відомості, які свідчать про умисел та факт збирання ОСОБА_7 відносно нього конфіденційних даних. Мета в даному випадку не має значення для утворення чи відсутності складу злочину. У мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження дізнавач, як на підставу закриття, посилається на Рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012, що є безпідставним, оскільки мотивувальною частиною вказаного Рішення надано роз`яснення застосування вимог ст. 32 та ст. 34 Конституції України щодо осіб, діяльність яких

-2-

пов`язана з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Тобто висновки Конституційного Суду стосуються виключно правовідносин, пов`язаних з діяльністю певної категорії спеціально уповноважених осіб, до яких не можна віднести ні його, ні адвоката ОСОБА_7 , та як наслідок, вказане рішення суду не може бути застосовано до вказаної сфери правовідносин. Дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження не наведено жодної підстави чи доказу того, чи були вчинені протиправні дії ОСОБА_7 у виняткових випадках, таких як вчинення дій в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. В постанові не вказано жодного доказу таких дій, які б спростовували протиправну поведінку адвоката ОСОБА_7 . Не погоджується також із зазначенням у постанові про закриття кримінального провадження про те, що використання його персональних даних ОСОБА_7 , мало виключно приватний непублічний характер та були вчинені останнім з метою ідентифікації його як адресата вимоги щодо захисту честі та гідності, які нібито узгоджуються з дозволеними межами законного інтересу та не свідчить про наявність складу кримінального правопорушення. Всупереч вимогам ст. 110 КПК України зазначена постанова не містить детального аналізу зібраних доказів. Органом дізнання не встановлено, яких саме технічних засобів чи можливостей не було в працівників кіберполіції для встановлення запитуваної інформації дізнавачем (наприклад: відсутність комп`ютера, відсутність доступу до мережі Інтернет в зв`язку із несплатою за вказані послуги, відсутність фінансування, невчасна сплата податків платниками, з яких фінансується діяльність вказаного органу, тощо). У кримінальному провадженні не проведеного повного, об`єктивного та всебічного розслідування, а саме: не проведено жодної належної слідчо-процесуальної чи оперативно-розшукової дії з метою встановлення свідків та очевидців вказаного правопорушення; не проведено жодної належної слідчо-процесуальної чи оперативно- розшукової дії з метою встановлення осіб, які можливо були причетні або ж були співучасниками вказаного злочину; не опитано жодного з керівників та працівників державних та інших установ, які володіли його даними про номер РНОКПП, з метою встановлення їх причетності до вказаного злочину чи спростування вказаної інформації, а також про можливість незаконної передачі вказаними особами мого РНОКПП адвокату ОСОБА_7 ; не встановлено, з якого саме електронно-обчислювального чи іншого технічного засобу адвокат ОСОБА_7 здійснював пошук у мережі Інтернет; не встановлено, з якої ІР адреси було здійснено пошук адвокатом ОСОБА_7 його персональних даних, та за якою фактичною адресою є зафіксована вказана ІР адреса; не проведено жодної належної слідчо-процесуальної чи оперативно- розшукової дії з метою встановлення та огляду технічного засобу, з якого адвокат ОСОБА_7 здійснював пошук в мережі Інтернет персональних даних заявника та на яких самих Інтернет сторінках ОСОБА_7 отримав його персональні дані, не перевірено історію браузера, файлів cookie, кеш DNS, хмарні сховища для синхронізації даних, тощо; не встановлено чітко дату, час та місце збирання персональних даних ОСОБА_7 . Вказаний перелік слідчо-процесуальних та розшукових заходів не є вичерпним, натомість органом поліції перевірка фактів викладених ним в заяві від 30.03.2023 проведена органом дізнання поверхнево, не повно, не об`єктивно, не всебічно, а рішення про закриття кримінального провадження винесено упереджено та безпідставно. Також постанова про закриття кримінального провадження не містить детального аналізу зібраних доказів, які зібрані органом досудового розслідування без будь-яких висновків про те, чи були порушені права потерпілого за зазначених в постанові обставин. Зміст постанови зводиться до загальних формулювань та не містить аналізу отриманих в ході досудового розслідування доказів, на підставі яких дізнавач дійшов висновку про відсутність складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

-3-

Відмовляючи у задоволені скарги, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що дізнавачем було вжито всі передбачені законом заходи з метою здобуття даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, однак такі не знайшли свого підтвердження. Також слідчим суддею констатовано, що в рамках даного кримінального провадження було допитано потерпілого ОСОБА_6 , проведено допит ОСОБА_7 , дізнавачем здійснено ряд заходів, спрямованих на отримання відомостей та офіційних даних, що необхідні для повного та об`єктивного встановлення обставин кримінального провадження. Так, на підставі ухвали слідчого судді від 08.10.2024 отримано доступ до належних чином засвідчених копій оригіналу цивільної справи № 303/6963/23 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 . Було направлено доручення до Управління протидії кіберзлочинам в Закарпатській області з метою встановлення факту наявності або відсутності реєстраційного номера облікової картки платника податків (РНОКПП) громадянина ОСОБА_6 у відкритому доступі в мережі Інтернет станом до 29.03.2023. Отримано відповідь з Управління протидії кіберзлочинам в Закарпатській області ДКП НПУ від 18.10.2024, відповідно до якої встановити зазначений факт не надалося можливим, у зв?язку з відсутністю відповідної технічної можливості чи зафіксованих результатів пошукових дій на відповідну дату. Отже під час проведення досудового розслідування органом дізнання проведено усі необхідні слідчі дії та зібрані у передбаченому законом порядку докази, проаналізовано обставини кримінального провадження. Разом з тим проведеним досудовим розслідуванням не здобуто фактичних даних, які б прямо або опосередковано вказували на наявність в діях ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, на які вказував ОСОБА_6 , що в свою чергу виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.10.2025 та постановити нову ухвалу по суті доводів його скарги. Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. Посилаючись на аналогічні, що і в скарзі доводи вважає, що постанова дізнавача не відповідає вимогам ст. 284 КПК України, оскільки винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Одночасно ОСОБА_6 , посилаючись на необізнаність її з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2025, повний текст якої він отримав 11.11.2025.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_6 , який підтримав клопотання та апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що клопотання заявника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а його апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

-4-

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

10.12.2025 заявник ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2025 та одночасно заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, посилаючись на те, що йому не було відомо про мотиви постановленого слідчим суддею рішення, а тому у визначений процесуальним законом п`ятиденний строк не взмозі був навести обґрунтованих доводів щодо незаконності оскаржуваної ухвали.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді постановлена з викликом, зокрема заявника ОСОБА_6 , який був присутнім в судовому засіданні 24.10.2025 під час прийняття відповідного рішення.

При цьому, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 2 ст. 376 КПК України, 24.10.2025 оголосив лише резолютивну частину ухвали, натомість її повний текст було оголошено 27.10.2024, при цьому копія ухвали заявнику була надіслана лише 31.10.2025.

Зазначене, на переконання апеляційного суду перешкодило заявнику ОСОБА_6 належним чином реалізувати право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді у строк, встановлений кримінальним процесуальним кодексом України, а тому подане заявником клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2025 підлягає задоволенню, а строк апеляційного оскарження - поновленню.

Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані.

Згідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За приписами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючи особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

-5-

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчій суддя при розгляді скарги повинен перевірити як дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, так і підстави його закриття.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно положень глави 24 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Метою досудового розслідування є діяльність слідчого, дізнавача, прокурора спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття кримінальних правопорушень, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як встановлено слідчим суддею, 30.09.2025 дізнавачем СД Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, відомості про яке 13.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000230, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Постанова мотивована тим, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 13.04.2023, слідчими та процесуальними діями не підтверджено обставини, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому дізнавач прийшов до висновку про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, досліджені слічим суддею першої інстанції, дізнавач провів всі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

-6-

Колегія суддів констатує, що під час розслідування кримінального провадження дізнавач вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Крім того, склад злочину є підставою кримінальної відповідальності, отже, для правильної кваліфікації діяння слід встановити підставу кримінальної відповідальності. Кримінальне законодавство України встановлює кримінальну відповідальність тільки за конкретні суспільне небезпечні винні діяння (дію або бездіяльність), передбачені законом як злочин (ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 11 КК України).

За приписами до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

В даному кримінальному провадженні відсутні дані, які б могли свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України. Тому дізнавачем обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження після вжиття заходів для всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування кримінального провадження.

Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_6 із дотриманням положень ст. 303, 304, 306 КПК України. Рішення слідчого судді відповідає вимогам ст. 307 КПК України та містить відповідні мотиви про залишення скарги ОСОБА_6 без задоволення.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження належним чином вмотивована, в ній викладені обставини кримінального провадження, дано аналіз зібраним доказам, наведені мотиви і процесуальні підстави закриття кримінального провадження. Слідчий суддя погодився з висновком дізнавача щодо відсутності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України у кримінальному провадженні № 0000230 від 13.04.2023 та наявності підстав для його закриття відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 доводи щодо винесення постанови без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, спростовуються наявними матеріалами кримінального провадження і такі апеляційним судом відхиляються.

Доводи заявника ОСОБА_6 , наведені в апеляційній скарзі, є аналогічними з його доводами, які викладені у його скарзі до слідчого судді. Ці доводи перевірялись під час проведення досудового розслідування та слідчим суддею при розгляді скарги в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого дізнавачем рішення, слідчим суддею ретельно досліджені матеріали кримінального провадження № 0000230 від 13.04.2023 та дана оцінка проведеним у ньому процесуальним та слідчим діям.

Колегія суддів уважає, що під час проведення перевірки обставин, на які посилається ОСОБА_6 , дізнавачем відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, зроблений аналіз тих обставин, на які посилається заявник, проведено достатній та вичерпний обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

-7-

Розглянувши скаргу ОСОБА_6 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що постанова дізнавача відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, навівши в ухвалі мотиви своїх висновків.

При цьому, слідчий суддя дав належну оцінку тим фактам, що органом досудового розслідування було здійснено ряд слідчих дій щодо встановлення події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, а саме: було допитано потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що ним 27.03.2023 було розміщено допис в соціальній мережі «Facebook», а саме в загальнодоступній групі під назвою « ОСОБА_8 » (яка налічує більш ніж 18400 учасників), з приводу того, що йому стало відомо про, ймовірно, незаконне заволодіння квартири в центральній частині міста Мукачева, до якого може бути причетний одним з місцевих адвокатів - ОСОБА_7 . Побачивши допис, вже 29.03.2023 в мобільному застосунку «Вайбер» йому надійшла вимога від вищевказаного адвоката стосовно спростування недостовірної інформації, а також видалення допису та розміщення іншого, в якому він повинен спростувати попередньо викладену інформацію та попросити у нього вибачення. Також ОСОБА_7 зазначив, що таким чином він втрутився в його особисте життя та розголошую конфіденційну інформацію без його згоди. Під час ознайомлення з вимогою, він виявив, що на документі наявні його персональні дані, а саме адреса проживання, та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, а саме індивідуальний номер платника податків (РНОКПП), без його згоди, як суб?єкта персональних даних, що являється конфіденційною інформацією про фізичну особу та інформацією з обмеженим доступом. Зауважив, що ідентифікаційний номер є унікальним ідентифікатором кожної фізичної особи. Номер зберігається за особою протягом всього життя та містить у собі інформацію про дату народження, громадянство, місце проживання та реквізити документа, що посвідчує особу.

Також, у даному кримінальному провадженні проведено допит ОСОБА_7 , який повідомив, що 27.03.2023 виявив, що громадянин ОСОБА_6 розмістив у соціальній мережі «Facebook» допис, у якому стверджувалося, що ОСОБА_7 нібито незаконно заволодів житловим приміщенням у центрі міста Мукачева на підставі підроблених документів. На його думку, викладена в дописі інформація є недостовірною, вигаданою, такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, і тому підлягає спростуванню. У зв?язку з чим ним було направлено вимогу про спростування зазначеної інформації, яка була надіслана у вигляді електронного повідомлення через месенджер «Viber», а також окремим письмовим листом. У бланку вимоги про спростування зазначив наступну інформацію про громадянина ОСОБА_6 : прізвище, ім?я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП), адресу проживання, контактний номер телефону та електронну адресу. Як пояснив ОСОБА_7 , усі ці дані він виявив у відкритих джерелах в Інтернеті, і жодних запитів до установ з метою отримання персональної інформації не надсилав. Також повідомив, що вказана інформація не поширювалася публічно, а була передана виключно особисто, з метою ідентифікації адресата вимоги та використана лише за для захисту своїх законних прав та інтересів в судовому порядку.

Також вивчивши матеріали кримінального провадження встановлено, що дізнавачем здійснено ряд заходів, спрямованих на отримання відомостей та офіційних даних, що необхідні для повного та об`єктивного встановлення обставин кримінального провадження.

На підставі ухвали слідчого судді від 08.10.2024, отримано доступ до належним чином засвідчених копій оригіналу цивільної справи № 303/6963/23, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6

-8-

Було направлено доручення до Управління протидії кіберзлочинам в Закарпатській області з метою встановлення факту наявності або відсутності реєстраційного номера облікової картки платника податків (РНОКПП) громадянина ОСОБА_6 , у відкритому доступі в мережі Інтернет станом до 29.03.2023.

Згідно з отриманою відповіддю Управління протидії кіберзлочинам в Закарпатській області ДКП НПУ від 18.10.2024, встановити зазначений факт не надалося можливим у зв?язку з відсутністю відповідної технічної можливості чи зафіксованих результатів пошукових дій на відповідну дату. З урахуванням чого, об?єктивних даних, які б підтверджували або спростовували факт відкритого розміщення РНОКПП у загальному доступі, не виявлено.

Також, у ході досудового розслідування було з?ясовано, що вимога про спростування недостовірної інформації, яка містила персональні дані заявника, була передана йому особисто - без участі третіх осіб і виключно з метою ідентифікації його як адресата вимоги про спростування, і що поширення цієї інформації у публічному просторі або передача її іншим особам не мало місця. ОСОБА_7 надав пояснення, відповідно до яких усі зазначені у вимозі та позовній заяві відомості про ОСОБА_6 , були отримані ним самостійно із відкритих джерел, розміщених у мережі Інтернет, без звернень чи запитів до органів державної влади або офіційних реєстрів.

Таким чином, у процесі розслідування не виявлено жодних об?єктивних даних, які б свідчили про настання негативних наслідків для заявника чи про наявність умислу з боку ОСОБА_7 порушити вимоги законодавства про захист персональних даних.

З огляду на те, що за наслідком проведених слідчих дій та отриманої в їх ході інформації, протиправні діяння ОСОБА_7 не підтверджено, дізнавачем СД Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000230 від 13.04.2023.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування здійснено всебічне та повне дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття постанови про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо неповноти проведеного досудового розслідування були предметом оцінки слідчим суддею, й з таким висновком погоджується колегія суддів, з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення досудового розслідування.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Таким чином, кримінальне процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

При цьому, слід зауважити, що слідчий, дізнавач та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_6 не свідчать про неповноту та неправильність висновків дізнавача за результатами проведеного досудового розслідування та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

-9-

Доводи апеляційної скарги про неповноту досудового розслідування не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з досліджених апеляційним судом матеріалів судового провадження, під час проведення досудового розслідування були допитані всі можливі свідки події, проведені всі оперативно-розшукові та слідчі дії, тому, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Крім того, недоліки, на які посилається ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не впливають на повне, всебічне з`ясування обставин вказаного кримінального провадження та на рішення дізнавача та слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне посилання дізнавача в мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження на Рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012, слід визнати безпідставними, оскільки таке враховано у контексті тлумачення поняття втручання в особисте та сімейне життя особи. При цьому в даному кримінальному провадженні встановлено, що використання персональних даних заявника мало виключно приватний, непублічний характер та було обумовлене необхідністю ідентифікації його як адресата вимоги щодо захисту честі та гідності, що узгоджується з дозволеними межами законного інтересу та не свідчить про наявність складу кримінального правопорушення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 . При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду учасниками провадження не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заявника ОСОБА_6 задовольнити, поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2025.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого дізнавача СД Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000230, внесеного 13.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України,- без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді