Справа № 639/2114/22
н/п 1-в/953/315/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ростов-на-Дону, Російської Федерації, громадянки Російської Федерації, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджена 30.09.2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.146, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного їй покарання у зв`язку із закінченням 30.09.2025 іспитового строку.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 16.11.2022 року Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській отримав та прийняв до виконання копію вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2022 року стосовно громадянки ОСОБА_5 . На підставі ст. 76 КК України, на засуджену були покладені наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 23.11.2022 року гр. ОСОБА_5 прибула до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де їй були роз`яснені покладені на неї судом обов`язки. В період іспитового строку засуджена не вчинила нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУНП в Харківській області від 30.09.2025 року. З 01.03.2023 по 17.09.2025 року засуджена ОСОБА_5 не з`являлась на реєстрацію до Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області без поважних причин. 16.03.2023 року були проведені першочергові розшукові дії відносно гр. ОСОБА_5 з метою встановлення місцезнаходження останньої. 28.04.2023 року до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області було направлено клопотання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових дій відносно гр. ОСОБА_5 по теперішний час проводяться розшукові дії з метою встановлення місцезнаходження останньої. Іспитовий строк засудженого закінчився 30.09.2025 року.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином.

Прокурор Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні клопотання.

Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2022 ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 15 ч. 3 - 190 ч. 4, 146 ч. 2 КК України та призначено їй остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки. У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Після набрання вироком законної сили до Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» було направлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи з аналізу вказаних норм, звільнення засудженого від відбування покарання можливо за умови одночасного виконання ним двох умов: виконання покладених на нього судом обов`язків та не вчинення протягом іспитового строку нового злочину.

Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.

Так, з наданих органом пробації документів, вбачається, що 23.11.2022 ОСОБА_5 прибула до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де їй були роз`яснені покладені на неї судом обов`язки та встановлено дні явки на реєстрацію 1 та 3 середу кожного місяця.

В період іспитового строку засуджена не вчинила нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУНП в Харківській області від 30.09.2025.

Проте з 01.03.2023 по 17.09.2025 року засуджена ОСОБА_5 не з`являлась на реєстрацію до Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області без поважних причин, місце знаходження її не відомо, внаслідок чого оголошена у розшук.

Як вбачається з матеріалів справи, іспитовий строк за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2022 стосовно ОСОБА_5 закінчився 30.09.2025.

Разом із цим, як встановлено під час судового розгляду, засуджена у період іспитового строку покладені на неї вироком суду обов`язки не виконала, та станом на дату розгляду подання перебуває у розшуку.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що незважаючи на закінчення іспитового строку, визначені в ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України правові підстави для звільнення засудженої ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного їй покарання у зв`язку із закінченням 30.09.2025 іспитового строку необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 78 КК України, ст. 107, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1