11.11.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/176/25
Справа № 940/2167/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000113 від 13.10.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тетієва Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

12.10.2025, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушивши вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, переслідуючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 та в якому проживає потерпілий ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи їх вчинити, усвідомлюючи факт належності домоволодіння іншій особі, всупереч волі власника, за відсутності визначених законом підстав, без згоди потерпілого, через відчинені двері незаконно проник до вказаного житлового будинку, чим порушив недоторканість житла особи.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи, що порушило недоторканість житла громадян.

Крім того, 12.10.2025, близько 18 години 33 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , під час сварки, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс удари рукою в область правого та лівого плеча та удар рукою в область лівої брови, від вказаних ударів потерпілий впав на підлогу.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої лівої повіки, садна лівої брови, синця правої лопатки, садна лівого передпліччя, садна лівого плеча, синця правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно 12.10.2025 незаконно проник до житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_6 та наніс йому тілесні ушкодження.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_4 та просив суворо не карати обвинуваченого.

Прокурор підтримав висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, запропонованого прокурором.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу обвинуваченого, який не одружений, не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, посередньохарактеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України.

Водночас, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив окремі самостійні кримінальні правопорушення, остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 349, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_9