Номер провадження: 11-сс/813/2002/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2025 про повернення скарги на постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про часткову відмову в задоволенні клопотання у к/п №0001430 від 26.11.2024

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто представнику ОСОБА_7 його скаргу в інтересах ОСОБА_8 на постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про часткову відмову в задоволенні клопотання у к/п №0001430 від 26.11.2024

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що посилання представника ОСОБА_7 на положення п. 7) ч. 1 ст. 303 КПК України є безпідставним, оскільки постанова т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Одеські обл. ОСОБА_9 про часткову відмову у задоволенні клопотання не входить до переліку рішень, які можуть бути оскаржені слідчому судді на стадії досудового розслідування, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України. Більш того, особою, яка подає скаргу пропущено строки для звернення з такою скаргою, передбачені ч. 1 ст. 304 КПК України, питання про їх поновлення такою особою не ставиться.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною з таких підстав:

- в ухвалі від 08.09.2025 слідчий суддя ОСОБА_1 дійшла висновку про відсутність бездіяльності прокурора з розгляду клопотання скаржника від 22.08.2025, оскільки воно було розглянуто постановою слідчого від 30.08.2025. В той же час, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, повертаючи скаргу на постанову від 30.08.2025, вже виходила із протилежних мотивів, дійшовши висновку, що наявна бездіяльність з не розгляду клопотання скаржника від 22.08.2025, яка мала бути оскаржена у 10-денний строк. Така суперечлива практика та протилежна оцінка одних і тих самих обставин, вчинена одним і тим самим слідчим суддею, призвела до обмеження доступу скаржника до суду, обмеження права на захист, та штучного створення слідчим суддею перепонів, які призводять до неможливості оскарження як бездіяльності прокурора, слідчого, так і оскарження рішення слідчого, яке слідчий суддя, у попередній справі, вважав належним та достатнім при розгляді клопотання скаржника від 22.08.20254

- у поданій скарзі від 18.09.2025 скаржник зазначив, що оскаржувана постанова була отримана 08.09.2025 на електрону пошту скаржника за супровідним листом за вих. № від 08.09.2025, а тому останнім днем строку подання скарги є 18.09.2025, водночас скарга ним була подана до суду 18.09.2025, тобто без порушення строку на її оскарження відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, згідно якої, якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 23.09.2025 та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги в суді 1-ої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, водночас прокурор заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, зясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався з огляду на такі обставини.

Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Апеляційний суд зауважує, що ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, представник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , звертався до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді його клопотання в межах к/п №0001430 від 26.11.2024.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 08.09.2025 було відмовлено представнику ОСОБА_7 у задоволенні скарги з тих підстав, що зазначене звернення було розглянуто т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 , була винесена відповідна постанова, що свідчить про відсутність бездіяльності.

У подальшому, представник ОСОБА_7 вдруге звернувся до слідчого судді зі скаргоюна постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у к/п №0001430 від 26.11.2024.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було повернуто представнику ОСОБА_7 зазначену скаргу, з тих підстав, що зазначена вище постанова слідчого оскарженню не підлягає, окрім того, представник ОСОБА_7 не порушує питання про поновлення строку на звернення зі скаргою на бездіяльність прокурора.

На переконання колегії суддів, зазначені висновки слідчого судді суперечать приписам кримінального процесуального законодавства з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Колегія суддів критично оцінює висновки слідчого судді з приводу того, що постанова слідчого від 30.08.2025 оскарженню не підлягає, оскільки відповідно до п.7) ч.1 ст. 303 КПК України па досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Оскільки у своєму клопотанні представник ОСОБА_7 порушував питання про проведення огляду транспортного засобу, що є слідчою дією, відтак, висновок слідчого судді про те, що зазначена постанова слідчого не підлягає оскарженню не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Більш того, фактично мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить два різні висновки за результатами розгляду скарги, зокрема висновок про те, що постанова слідчого не підлягає оскарженню та про те, що представник ОСОБА_7 пропустив строк на звернення зі скаргою на бездіяльність прокурор.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що останній висновок слідчого судді, який суперечить позиції того ж слідчого судді, яка попередньо викладена в ухвалі від 08.09.2025, з якої вбачається позиція про відсутність бездіяльності прокурора.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з аргументами представника ОСОБА_7 з приводу того, що позиція слідчого судді, викладена в мотивувальній частині ухвали призвела до обмеження доступу скаржника до суду, обмеження права на захист, та штучного створення слідчим суддею перепонів, які призводять до неможливості оскарження як бездіяльності прокурора, слідчого, так і оскарження рішення слідчого.

Зазначені обставини є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Водночас, згідно із усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230).

Частиною 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В свою чергу, ч. 1 ст. 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду скарги представника ОСОБА_7 , іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 36, 303, 309, 350, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2025 про повернення представнику ОСОБА_7 скарги на постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 про часткову відмову в задоволенні клопотання у к/п №0001430 від 26.11.2024 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 про часткову відмову в задоволенні клопотання у к/п №0001430 від 26.11.2024.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3