Справа № 755/7467/23
Провадження № 1-кп/484/302/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 , про направлення обвинувального акту для визначення підсудності, у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000341 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 16.10.2025 року, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання про направлення обвинувального акту для визначення підсудності кримінального провадження.

Своє клопотання захисник мотивує наступним.

Обвинувальний акт надійшов до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 16.01.2024 року.

Як зазначено в ухвалі Верховного суду від 09 січня 2024 року у справі № 755/7467/23, підставою направлення справи до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області стало те, що в обвинувальному акті зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено на території с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області оскільки заволодіння чужим майном відбулося саме на цій території, а тому вказане кримінальне провадження належить до територіальної юрисдикції Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Разом з тим, у попередньому судовому засіданні судом було задоволено клопотання захисника на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Захисник ознайомилася з матеріалами кримінального провадження та встановила наступне.

Як вбачається з даних постанови про створення слідчої групи від 07.07.2022 року, за підписом Заступника начальника ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 , місцем проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000341 від 10.06.2022 року визначено Голосіївський район міста Києва.

Згідно з заявою про вчинене кримінальне правопорушення (без дати) ОСОБА_9 просив прийняти міри до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та інших осіб, причетних до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Ільнара» ТОВ «Укрснаб Агро Лтд» та ТОВ «Інфініто ЛТД», які шляхом обману та зловживання довірою у 2019-2020 роках заволоділи його майном - зерном соняшника загальною кількістю 1167 тон.

З даних протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05.07.2022 року вбачається, що протягом серпня-вересня 2019 року та травня 2020 року він особисто з власного зерносховища, розташованого за адресою: м. Олександрія Кіровоградської області, відвантажив насіння соняшнику врожаю 2019 року у кількості 1167 тон.

ОСОБА_9 наголошував, що місцем завантаження було зерносховище, яке розташоване за адресою: м. Олександрія Кіровоградської області, а відомості, зазначені у товаро транспортних накладних, не відповідають дійсності.

Тобто, за версією потерпілого ОСОБА_9 місцем вчинення кримінального правопорушення щодо заволодіння його майном шляхом обману та зловживання довірою місцем заволодіння зерном соняшника у кількості 1 167 тон, є м. Олександрія Кіровоградської області.

При цьому, в обвинувальному акті йдеться лише про те, що ОСОБА_9 здійснював відвантаження на елеватор ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод», що у с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області, але не вказано, звідки він здійснював це відвантаження.

Таким чином, з даних, зазначених в обвинувальному акті місце вчинення кримінального правопорушення (місце моменту заволодіння майном) тобто місце, звідки ОСОБА_9 здійснював відвантаження, взагалі встановити неможливо.

Відповідно до положень частини 1 статті 315 КПК суд проводить підготовку до судового розгляду у разі, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Таким чином, суд першої інстанції під час проведення підготовчого судового засідання на підставі пункту 4 частини 3 статті 314 КПК зобов`язаний перевірити чи підсудне кримінальне провадження саме цьому суду, і лише після цього призначати судовий розгляд.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 412 КПК порушення правил підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Визначення підсудності є важливим елементом справедливого судового розгляду, оскільки визначає «суд, встановлений законом».

Стаття 30 КПК передбачає, що у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на розгляд його справи «судом, встановленим законом», що відображає принцип верховенства права, притаманний системі захисту, встановленій Конвенцією і Протоколами до неї.

Метою вимоги статті 6 Конвенції, щоб судочинство здійснював «суд, встановлений законом», є забезпечення того, щоб організація судочинства в демократичному суспільстві регулювалася законом, прийнятим парламентом, і не залежала від розсуду виконавчої влади або судових органів, хоча це не виключає певну свободу судів у тлумаченні національного законодавства. Вираз «встановлений законом» охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання ним певних правил, які регулюють його діяльність.

Об`єднана палата ВС у Постанові від 24.02.2025 року у справі № 357/10207/21 зазначила, що «визначення підсудності може не бути очевидним до початку розгляду, оскільки, в залежності від характеру і складності обвинувачення, значною мірою залежить не лише від тлумачення застосовного національного законодавства, а й від встановлення фактів. Виявлення певних обставин під час розгляду справи або зміна позиції сторін можуть зумовити ситуацію, коли первісне визначення підсудності може виявитися помилковим.»

Виконуючи приписи частини 4 статті 442 КПК, Об`єднана палата зробила висновок про те, як саме повинні застосовуватись норми права:

«Кримінальне провадження, що надійшло до суду з порушенням правил підсудності, передається на розгляд іншого суду в порядку, передбаченому частинами 2 та 3 статпі 34_ КПК, якщо таке порушення виявлено до початку судового розгляду. У разі виявлення обставин, що можуть вплинути на визначення підсудності, після початку судового розгляду продовження розгляду справи судом, який розпочав такий розгляд, не становить «порушення правила підсудності», зазначеного в пункті 6 частини 2 статті 412 КПК і не є підставою для скасування судових рішень.»

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як вбачається з наданих для ознайомлення стороні захисту матеріалів, які не були відомі суду при визначенні підсудності кримінального провадження у січні 2024 року, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України ніби то було вчинено, за адресою: м. Олександрія Кіровоградської області, що підпадає під юрисдикцію Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

З матеріалів кримінального провадження також встановлено, що досудове розслідування закінчено у межах територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

При цьому, з даних, зазначених в обвинувальному акті, місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо.

Верховний Суд у постанові від 28.07.2022 року у справі № 204/5336/19 визнав правильною практику повторної зміни підсудності кримінального провадження на підставі ст. 32 КПК України.

Таким чином, на переконання захисника, до початку судового розгляду встановлено, що справа №755/7467/23 з розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000341 від 10.06.2022, розглядається з порушенням правил підсудності, що є важливим елементом справедливого судового розгляду, істотним порушенням КПК України та призведе до безумовного скасування судового рішення у цьому кримінальному провадженні.

В судовому засідання обвинувачені та їх захисники підтримали клопотання.

Прокурор заперечував проти направлення даного кримінального провадження до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про внесення подання головою Миколаївського апеляційного суду до Верховного Суду з метою вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних округів.

Прокурор пояснив, що дійсно за матеріалами кримінального провадження, відвантаження насіння соняшника відбулося у м. Олександрія Кіровоградської області, проте, так як в обвинувальному акті зазначено лише про відвантаження потерпілим насіння соняшнику на елеватор ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод», що у с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області, вул. Центральна, 40, прокурор вважає, що саме це місце є місцем вчинення кримінального правопорушення встановленим стороною обвинувачення.

Суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

У обвинувальному акті зазначено, що потерпілий ОСОБА_9 протягом 2019 -2020 років тричі здійснив відвантаження на елеватор ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод», що у с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області, вул. Центральна, 40, насіння соняшнику використовуючи при цьому товарно-транспортні накладні, в яких вантажовідправником, тобто володільцем сільськогосподарської продукції попередньо зазначено зазначені підприємства підконтрольні обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а саме ТОВ «Ільнара», ТОВ «Укрснаб Агро Лтд» та ТОВ «Інфініто ЛТД».

При цьому, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у заволодінні майном потерпілого, а саме насінням соняшнику 3 класу врожаю 2019 року на загальну суму 5634149,99 грн.

Захисником до клопотання додано копію протоколу допиту потерпілого, з якого вбачається, що потерпілий стверджує, що він особисто, протягом серпня-вересня 2019 року та травня 2020 року з власного зерносховища, розташованого за адресою: м. Олександрія, Кіровоградської області відвантажив на ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод», що у с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області, вул. Центральна, 40, насіння соняшнику врожаю 2019 року у кількості 1167 т. Відвантаження відбувалось відповідно до товаротранспортних накладних, в яких вантажовідправниками значились ТОВ «Ільнара», ТОВ «Укрснаб Агро Лтд» та ТОВ «Інфініто ЛТД» а місцями навантаження: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Аполонівка та Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Ганівка.

Відповідно до обвинувального акту фактичними власниками та особами, які керують господарськими процесами на підприємствах ТОВ «Ільнара», ТОВ «Укрснаб Агро Лтд» та ТОВ «Інфініто ЛТД» є обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Тобто, у обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені заволоділи майном потерпілого, насінням соняшника, і заволоділи цим майном з моменту його відвантаження, тобто оформлення накладних, у яких власником насіння було вказано підконтрольні їм підприємства.

Згідно зі ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Таким чином, відповідно до вимог, зазначених у ст. 34 КПК України, кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, за наявності певних обставин, вказаних в частині першій вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Суд враховує, що згідно з п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підставою для скасування судового рішення у справі в будь-якому разі.

А відтак, всі інші питання, у тому числі щодо призначення до судового розгляду чи повернення обвинувального акту прокурору, мають вирішуватися належним судом, якому підсудне дане кримінальне провадження.

Зміна територіальної підсудності між апеляційними округами, які знаходяться під юрисдикцією різних апеляційний судів є виключною прерогативою Верховного суду, оскільки відповідно до ч.3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За наведених вище обставин, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання з`ясовані обставини, які свідчать про те, що кримінальне правопорушення, щодо якого складено обвинувальний акт, вчинене не у межах територіальної юрисдикції Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, і цей суд не є судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України надане кримінальне провадження слід направити до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про внесення подання головою Миколаївського апеляційного суду до Верховного Суду з метою вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних округів.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314, 369, 370, 371, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Направити обвинувальний акт з додатками та іншими матеріалами кримінальної справи у кримінальному провадженні №0000341 від 10.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про внесення подання головою Миколаївського апеляційного суду до Верховного Суду з метою вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних округів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення в наданій справі, передбачені ч.1 ст. 392 КПК України.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали 21.10.2025 року о 14:00 годині.

Суддя: