УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000074 від 21.01.2025, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000074 від 21.01.2025.

Скарга мотивована тим, що у ході прийняття оскаржуваного рішення, всупереч вимогам процесуального закону, висуваючи ОСОБА_7 звинувачення у готуванні умисного вбивства, при зазначенні у тексті підозри ознак складу злочину, слідчий керувався виключно припущеннями. Так, у процесуальних документах, якими сторона обвинувачення обґрунтовує підозру відсутні докази наявності складу злочину, передбаченого ст. ст. 14 та ч. 2 ст. 115 КК України. З наданого протоколу аудіо-відеоконтролю особи від 03.06.25 вбачається, що метою звернення ОСОБА_3 до сторонніх осіб являлось лише повернення коштів, якими незаконно заволодів потерпілий ( 4 та 5 протоколу ), що спростовує наявність у підозрюваної наміру на умисне позбавлення життя людини і свідчить про необґрунтованість підозри та вказує, що висунута підозра ґрунтується на припущеннях. Крім того, сама процесуальна дія вручення повідомлення про підозру вчинена з прощенням процесуального порядку, зазначеного ст. 278, 135 та 566 КПК України, оскільки ОСОБА_3 жодного разу не викликалась стороною обвинувачення до слідчих органів а підозра вручена її матері, без участі захисника ( що у відповідності до ст. 52 КПК України є обов`язковим ), у зв`язку з чим підозра від 20.06.2025 підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав повністю, посилаючись на викладені в ній факти та обставини, просив її задовольнити.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала. Суду повідомила, що наразі проживає у Німеччині, повертатись до України не планує, підозру не визнає.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо скасування підозри, оголошеної ОСОБА_3 , оскільки вона є обґрунтованою, винесеною відповідно до вимог КК України, КПК України.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги. Суду пояснив, що 20.06.2025 було винесена оскаржувана постанова, надано доручення оперативним співробітникам про доставлення особи, в матеріалах наявні відомості про направлення повісток. В подальшому було прийнято рішення про виділення матеріалів відносно ОСОБА_3 в інше провадження та оголошення її в розшук. Також відносно останньої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, ОСОБА_3 приймала участь у засіданні в режимі відеоконференції.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчими СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000074 від 21.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 14, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.05.2025 переслідуючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя, здійснила замовлення на умисне вбивство діючого працівника поліції, який обіймає посаду молодшого інспектора взводу № 2 роти реагування Бучанського РВ Управління поліції охорони в Київській області ОСОБА_8 .

Так, 30.05.2024, у час, який досудовим розслідуванням точно не встановлено, ОСОБА_3 на платформі для створення та поширення коротких відео, яка дозволяє проводити онлайн-трансляції (TikTok), познайомилася із ОСОБА_8 , з яким протягом восьми місяців підтримувала дружні зв`язки. У ході спілкування, на добровільній основі, вона неодноразово надсилала ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму близько 200 000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_8 будучи викритим своєю дружиною у таємному спілкуванні із ОСОБА_3 , вирішив припинити спілкування з останньою. Однак таке рішення ОСОБА_8 образило ОСОБА_3 , тому остання з метою помсти, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.05.2025, вирішила умисно позбавити життя ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою діяти за попередньою змовою групою осіб підшукала для безпосереднього вбивства ОСОБА_8 осіб, які на даний час відбувають покарання в державній установі «Ладижинська виправна колонія (№ 39)» за адресою: вулиця Гранітна, 15, селище Губник, Вінницької області, а саме ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_9 , з метою виконання вбивства на замовлення, підшукали невстановлену досудовим розслідуванням особу якій надали необхідну інформацію про ОСОБА_8 . Однак злочин не було доведено до кінця, оскільки зазначені особи були викриті працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто готуванні до вчинення умисного вбивства, вчиненого на замовлення за попередньою змовою групою осіб.

На виконання вимог статей 277, 278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_3 . 20.06.2025 вручено матері ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_3 , відповідно до наявної інформації, виїхала за межі кордону України 21.05.2023.

28.07.2025 прокурором із даного кримінального провадження виділено кримінальне провадження № 0000808 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 14 ч. 1, 115 ч. 2 п. 11, 12 КК України.

08.08.2025 підозрювану ОСОБА_3 оголошено у міжнародний розшук.

12.08.2025 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відносно підозрюваної ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29.08.2025 ухвалу ВМС ВО залишено без змін.

Підставами для постановлення вказаних ухвал судів є доведеність матеріалами кримінального провадження, а також зі змісту оголошеної підозри, що ОСОБА_3 може бути причетна до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджання провадженню іншим чином. Зокрема, сам факт перебування підозрюваної за межами України та її небажання прибути до місця досудового розслідування, що вона підтвердила під час розгляду клопотання слідчого, у високій імовірності підтверджують саме ризик ухилення від слідства та таким чином перешкоджання кримінальному провадженню.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції перевірялось питання обгрунтованості підозри.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру адвокат вважає те, що в діях ОСОБА_3 відсутні докази наявності складу злочину, передбаченого ст. ст. 14 та ч. 2 ст. 115 КК України.

Доводи адвоката не є підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки, розглядаючи скаргу на повідомлення про підозру, слідчий суддя не вправі вирішувати питання про наявність чи відсутність в діях підозрюваної особи складу кримінального правопорушення, належність та допустимість доказів та інші питання, які підлягають з`ясуванню та оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, а повинен лише перевірити дотримання слідчим, прокурором під час повідомлення про підозру вимог статей 276-278 КПК України.

Суд звертає увагу на те, що правова кваліфікація інкримінованого діяння, на даному етапі притягнення особи до кримінальної відповідальності, не є остаточною та може бути змінена в результаті здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що повідомлена підозра передбачає первинну кваліфікацію, яка з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, що розслідується, може бути конкретизована та змінена, як щодо кваліфікації дій, так і щодо обсягу обвинувачення, якщо за наслідками проведення досудового розслідування, слідчий та прокурор дійдуть переконання про можливість складання обвинувального акту та направлення його до суду.

Беручи до уваги межі інституту оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя відхиляє доводи адвоката щодо помилковості кваліфікацій дій підозрюваної та не встановлення стороною обвинувачення суттєвих обставин, які мають значення для висновку про наявність у діях підозрюваної ознак кримінального правопорушення, що їй інкримінуються.

Згідно з положеннями ст. 279 КПК України, слідчий, прокурор у випадку виникнення підстав вправі повідомити особу про нову підозру або ж змінити раніше повідомлену підозру.

Таким чином, викладення змісту підозри, правової кваліфікації кримінального правопорушення та стислого викладу обставин кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями органу досудового розслідування, а тому викладаються у повідомленні про підозру у такому виді, як він вважає за необхідне. Як наслідок, ані сторона захисту, ані суд не можуть вимагати від сторони обвинувачення викладення змісту підозри за їх вимогою.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

На виконання вимог статей 277, 278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_3 20.06.2025 вручено матері ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_3 , відповідно до наявної інформації, виїхала за межі кордону України 21.05.2023.

Як вбачається з тексту оскаржуваної підозри, відповідно до вимог ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру містить відомості про особу, яка його склала, та особу, яка здійснила повідомлення про підозру, а також про особу, яка повідомляється про підозру. Крім того, повідомлення про підозру містить підписи особи, яка його склала, та особи, яка здійснила повідомлення про підозру. Також у повідомленні про підозру відображено ідентифікуючі ознаки кримінального провадження, зміст підозри та виклад фактичних обставин і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Повідомлення про підозру викладено чіткою та зрозумілою мовою, а фактичні обставини мають достатній ступінь деталізації для розуміння змісту підозри та її кваліфікації.

Таким чином, зазначені вище вимоги прокурором та слідчим були дотримані, а скарга зводиться до незгоди із пред`явленою підозрою. Між тим, слід зазначити, що недоведеність підозри може бути підставою для подальшого закриття кримінального провадження чи ухвалення виправдувального вироку.

Як в матеріалах скарги так і в судовому засіданні заявником не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, в межах яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження.

Таким чином, при розгляді скарги, встановлено, що за своїм змістом повідомлення слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000074 від 21.01.2025, відповідає вимогам ст. 277 КПК.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому скарга адвоката ОСОБА_4 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 276-278, 303, 306, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000074 від 21.01.2025- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя