Справа № 504/3503/25
Номер провадження 1-кп/504/385/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши обвинувальний акту у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000309 від 21.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця який має середню освіту, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді водія-хіміка відділення аерозольного маскування взводу аерозольного маскування загону радіаційного хімічного та біологічного захисту ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов?язків військової служби, в умовах воєнного стану, а саме 28.11.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 яка дислокується на території Одеської області, Одеського району, с-ще Чорноморське (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв?язку із введенням на території України воєнного стану) та ухилявся від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов?язуючи його з обов?язками військової служби до 19.08.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений винуватості у вчиненому кримінальному не визнав, надав суду такі показання. Восени він їхав до м. Херсона, був зупинений на блок-пості. Виявилось, що в нього немає військово-облікових документів, а тому він із працівниками ТЦК поїхав виготовляти військовий квиток. Прибув до ТЦК у м. Одесі, пройшов лікарську комісію. Виявилось, що працівники ТЦК його обдурили. Усіх прибулих, з ТЦК посадили до автобуса та близько одного тижня возили по військовим частинам, проте він відмовлявся добровільно йти служити. Після цього, його привезли до ВЧА1032, дали посаду хіміка, форму, він користувався їдальнею військової частини, проте не приймав присяги. Через деякий час, він побачив, що багато осіб, які прибули з ним, зникли з військової частини, а тому він переліз огорожу і також покинув цю частину, залишивши військову форму. Близько одного року був вдома, а потім його затримали. Вважає, що зробив правильно, оскільки працівники ТЦК його обдурили.

21.01.2025 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000309 за ч. 5 ст. 407 КК України за фактом самовільного залишення ОСОБА_5 військової частини.

Незважаючи на позицію обвинуваченого, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується даними:

- копії рапорту від 28.11.2024 року командиру військової частини НОМЕР_1 про відсутність ОСОБА_7 на військовій службі;

- довідки доповіді від 29.11.2024 року про вчинення ОСОБА_7 діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення;

- довідки доповіді від 02.12.2024 року про вчинення ОСОБА_7 діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, згідно якої останній станом на 02.12.2024 року на місце служби не прибув;

- копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 року, згідно якого за фактом відсутності ОСОБА_5 на військовій службі призначено службове розслідування;

- копії акту службового розслідування від 11.12.2024 року, згідно якого 28.11.2024 року виявлено відсутність матроса ОСОБА_5 на військовій службі у військовій частині. Пошукові заходи, що забезпеченні командуванням частин не надали позитивного результату, на телефонні дзвінки ОСОБА_5 не відповідав, у частині він був відсутній. Станом на 02.12.2024 року у частині була відсутня достовірна інформація про місце перебування ОСОБА_5 . Матрос ОСОБА_5 до військової частини не повертався;

- копії рапорту від 14.11.2024 року про доведення особовому складу ВЧ НОМЕР_3 вимог кримінального закону;

-довідки про придатність ОСОБА_5 до військової служби від 11.11.2024;

- службової картки обліку відсутніх на службі, згідно котрої ОСОБА_5 був відсутній на службі 27.11.2024;

- витягу з наказу № 323 від 14.11.2024 року, згідно якого солдат ОСОБА_5 прийняв посаду військової служби у ВЧ НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків;

- витягу з наказу № 312 від 11.12.2024 року, згідно якого підведено підсумки службового розслідування відносно відсутності ОСОБА_5 на службі, згідно якого матрос ОСОБА_5 був відсутній на службі з 28.11.2024 більше трьох діб;

- копією військового квитка ОСОБА_5 , в якому наявні відмітки про прийняття на військову службу останнього до ВЧ НОМЕР_1 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 19.08.2025 року, згідно якого останнього затримано у межах цього кримінального провадження;

- показаннями свідка ОСОБА_8 . Свідок є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , перебуває на посаді командира групи захисту. ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у званні матроса. ОСОБА_5 свідок пам`ятає, той був найвищим у частині, мав пишну зачіску, не бажав проходити службу, поводив себе зухвало. Останній був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 в середині листопада 2024, пробув у частині близько двох тижнів. Зі слів військовослужбовців ОСОБА_5 переліз огорожу у військовій частині та втік. Після цього, його у військовій частині свідок не бачив. Фактів нестатутних відносин з участі ОСОБА_5 свідок не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_9 . Свідок проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді командира відділення. ОСОБА_5 проходив службу у ВЧ НОМЕР_3 , поводив себе зухвало був розхлябаний, через цю поведінку свідок і запам`ятав ОСОБА_5 . Щодо самовільного залишення частини свідок показань не надав через необізнаність;

- показаннями свідка ОСОБА_10 . Свідок проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . ОСОБА_5 свідок пам`ятає, був знайомий з таким нетривалий період, коли останній проходив військову службу разом із свідком в одному загоні. ОСОБА_5 розпочав службу у листопаді 2024 року, від інших військовослужбовців свідок дізнався, що ОСОБА_5 самовільно покинув військову частину;

- показаннями свідка ОСОБА_11 . Свідок з 24.11.2024 року проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді старшого матроса-хіміка. ОСОБА_5 свідок пам`ятає, був знайомий з таким, коли останній проходив військову службу разом із свідком. ОСОБА_5 розпочав службу через тиждень після нього, та через пару тижнів самовільно покинув військову частину. Як саме ОСОБА_5 залишив військову частину свідок не бачив. Від інших військовослужбовців свідок дізнався, що ОСОБА_5 самовільно покинув військову частину, перелізши через паркан;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який повідомив суд про те, що він разом із обвинуваченим 14.11.2024 року був доставлений ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби. Усього в той день, до військової частини прибуло 17 чоловік. В подальшому, вищевказаним особам була видана військова форма, фінансовий відділ отримав дані, які були необхідні для нарахування заробітної плати. Військові харчувалися у їдальні військової частини та були поставлені на відповідне забезпечення. У військовій частині НОМЕР_1 свідок проходив військову службу з ОСОБА_5 близько 2-3 тижнів, і приблизно за один тиждень до складення присяги ОСОБА_5 , з військової частини зник. При цьому, під час служби ОСОБА_5 повідомляв, що він не має бажання проходити службу. Не статутних відносин у частині не було.

Досліджені докази є належними, оскільки містять дані щодо предмету доказування, достовірними, оскільки судом не встановлено, що вони створені штучно або є такими в яких наведена не достовірна інформація, допустимими, оскільки отримані у передбачений законом спосіб, з дотриманням прав і свобод учасників провадження, а також достатніми для констатації висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України.

За приписами ст.24 Закону Про військовий обов`язок і військову службу початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до Постанови ККСВС від 15 січня 2025 року у справі № 233/2667/23 - з огляду на приписи ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закон не пов`язує факт прийняття військової присяги з початком проходження військової служби. Для обвинуваченого як для громадянина, призваного на військову службу під час мобілізації, на особливий період, початком військової служби є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до витягу з наказу № 323 від 14.11.2024 року, солдат ОСОБА_5 прийняв посаду військової служби у ВЧ НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків. Згідно копії військового квитка ОСОБА_5 , в такому наявна відмітка про прийняття на військову службу останнього до ВЧ НОМЕР_1 з 14.11.2024 на посаду водія-хіміка. Як вбачається із показань свідків ОСОБА_5 був відправлений у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у військовій частині отримав формений одяг, був поставлений на всі види котлового забезпечення, отримав посаду.

За таких обставин, для обвинуваченого, як для громадянина, призваного на військову службу під час мобілізації, на особливий період початком військової служби є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки і останній є суб`єктом кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України є тяжким злочином. ОСОБА_5 залишив військову частину у період збройної агресії рф, щодо України, тимчасової окупації частини території України. Вказаними діями ОСОБА_5 знизив обороноздатність держави, здатність виборювати свободу від загарбника, а тому покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого повинно бути суворим, задля досягнення мети запобігання вчинення таких кримінальних правопорушень, як ОСОБА_5 так і іншими особами. Зухвале ставлення ОСОБА_5 до вчиненого правопорушення, яке полягає в тому, що останній не висловив щирого каяття з приводу вчиненого підвищує суспільну небезпеку особи.

При цьому, ОСОБА_5 є громадянином України, неодруженим, має середню освіту, відомості про перебування на обліку в лікаря нарколога та психіатра відсутні, на час вчинення кримінального провадження не працював, відсутні докази його незадовільного стану здоров`я, а також докази перебування на його утриманні непрацездатних осіб, зокрема бабусі.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлені.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинений ним злочин покарання у вигляді позбавлення волі у межах передбачених санкцією ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Правові приписи ст. ст. 69, 75 КК України у цьому кримінальному провадженні застосовані бути не можуть, з огляду на імперативну заборону у застосуванні цих норм до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення передбачені ст. 407 КК України, у період дії воєнного стану, після набрання чинності законом 2839-IX від 13.12.2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази до кримінального провадження не долучались.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років та 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 19.08.2025 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку суду в законну силу залишити тримання під вартою.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні стягненню не підлягають.

Речові докази по справі відсутні.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1