УХВАЛА

щодо скасування арешту

12 січня 2026 рокуСправа № 495/9624/25
Номер провадження 1-кс/495/88/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді Дністровському клопотання власника майна, на яке накладено арешт ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2025,

УСТАНОВИЛА:

09.01.2026 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із клопотанням про скасування арешту майна, відповідно до якого просить скасувати арешт в частині заборони користування на автомобіль марки «ГАЗ 3110» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Б-Дністровського РВП перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001692 від 16.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно витягу про обставини, 15.12.2025 року приблизно о 14.40 годині, водій автомобіля марки ГАЗ 3110 р.н НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вулиці Портовій в місті Білгород-Дністровський, Одеської області, здійснюючи маневр повороту ліворуч, скоїв зіткнення з мотоциклом марки KOVI Advance 250 без р.н під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку руху, внаслідок ДТП останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритий перелом середньої третини лівого бедра, доставлений до Б-Дністровської міської лікарні.

З метою проведення необхідних судових експертиз, з місця події ДТП слідчим було вилучено його транспортний засіб і в подальшому до Білгород-Дністровського міськрайонного суду подано клопотання про накладення арешту у вигляді заборони на відчуження та заборони користування на вказаний автомобіль до проведення необхідних експертиз.

В рамках досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню були проведені усі дослідження щодо фіксування слідів правопорушення, щодо судових авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Автомобіль перебуває на спец.майданчику в місті Арциз, за який кожен день набігають грошові кошти, все необхідне з його автомобілем проведено, даний транспортний засіб йому потрібно використовувати як засіб пересування.

На теперішній час його транспортний засіб оглянутий судовим експертом ОНДІСЕ., він також був присутнім. Вважає, що перебування його автомобіля на спец.майданчику тимчасового утримання безпідставним, у зв?язку з тим, що сліди, які були залишені в результаті ДТП та справність його автомобіля вже зафіксована експертом.

У зв?язку з тим, що вказаний автомобіль являється єдиним джерелом його заробітку для сім?ї, бажає його лише використовувати, зі слідством він співпрацює, зобов?язується надати свій автомобіль за першою вимогою.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись належним чином.

Слідчий суддя дослідивши клопотання доходить до такого висновку.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001692 надано належним заявником.

Як вбачається матеріалів клопотання про накладення арешту в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001692 від 16.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя в ході розгляду клопотання про скасування арешту зазначає, що згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування. Представник власника майна вказує на те, що відпала необхідність у застосуванні заходу, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Слідчим суддею в ході дослідження клопотання про накладення арешту документів встановлено, що ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2025 накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ 3110» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При дослідженні матеріалів клопотання, слідчим суддею встановлено, що арешт на майно накладений у відповідності до норм діючого кримінально процесуального законодавства України, тобто дане позбавлення права відбулось на умовах, передбачених законом, що погоджується з практикою Європейського Суду з прав людини та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що на даний час досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не закінчено, тому не відпала потреба в арешті майна, який є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України. Також не надано доказів того, що усі експертизи в цьому кримінальному провадженні проведені.

Слідчий суддя враховує обставину, що у вчиненому правопорушенні, яке кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, зазначений транспортний засіб є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні. У зв`язку з необхідністю проведення експертиз у судовому засіданні не встановлено обставин, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, відпала потреба.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, оскільки існують підстави для тимчасового позбавлення власника (користувача) майна права на відчуження, розпорядження та користування вилученим органом досудового розслідування майном.

Також власнику ОСОБА_3 слід роз`яснити, що арешт майна може бути скасований повністю або частково в порядку визначеному ст. 174 КПК України за його клопотанням після проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.16,100,170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання власника майна, на яке накладено арешт ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2025 у кримінальному провадженні №0001692 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5