Справа № 128/232/25
УХВАЛА

07 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

без участі сторін,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці питання про виправлення описки в ухвалі суду 09.09.2025 відносно засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана заява.

06.10.2025 від представника Вінницького МВ філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області надійшла вказана заява, якою просять усунути недоліки, що утруднюють подальше виконання вироку суду від 27.01.2025.

Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Крім того, інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua

Вирішуючи дану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ухвалою суду від 09.09.2025 є встановлено, що засуджений ОСОБА_3 знаходиться на обліку у Вінницькому міському відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області з 03.03.2025. Під час відвідування адреси місця проживання засудженого, а саме: АДРЕСА_1 , стало відомо, що громадянин ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає, місце його знаходження не відомо. Для встановлення місця перебування засудженого було здійснено запит у КНП «ВОФЦ`ВОР, КНП «ВМКЛШМД», КНП «ВМКЛ №1», КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова», КПП «ЦТЗ «Соціотерапія»», відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці ЦМУ МЮ, Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи, КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка», ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», ВОМТІДК та СП, головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області, міністерство соціальної політики України, відділення поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, ІТТ ГУНП у Вінницькій області. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено. 28.04.2025 року до Вінницького районного суду Вінницької області було направлено заяву на видачу виконавчого листа. 12.06.2025 року до Вінницького міського відділу філії ДУ Центр пробації надійшов виконавчий лист Вінницького районного суду Вінницької області від 01.05.2025 року, який 12.06.2025 року був направлений до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання. 28.07.2025 року до Вінницького міського відділу надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувану з Першого відділу Державної виконавчої служби у місті,,: Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) відносно громадянина ОСОБА_3 , в якій встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились без результатними.

Суд зауважує, що метою кримінального покарання є не лише кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами. Ці чотири цілі, визначені Кримінальним кодексом України, формують комплексну систему, яка має забезпечити захист суспільства та відновлення справедливості.

Виносячи дану ухвалу, суд виходив з підстав частин третьої та четвертої статті26 КВК України визначено, що у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу у випадку призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням уповноваженого органу з питань пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно ст. 26 КПК України, сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Станом на 07.11.2025 уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженого підтвердження про сплату штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Згідно з ч. 6 ст. 26 КВК України, у разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт з розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років. У той же час, згідно ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Обставин, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, при яких покарання у виді громадських робіт не може бути призначено засудженому - не встановлено. Згідно вимог п.10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України. Оскільки засуджений ОСОБА_3 добровільно не сплатив суму штрафу, інші вжиті органом пробації заходи належного результату не дали, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 53 КК України призначене засудженому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу слід замінити покаранням у виді громадських робіт.

Поряд з цим, суд вважає за належне зазначити про Рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04, п.п. 33-34) суд звернув увагу на, те що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини. («Нікітін проти Р.» (Nikitin v. R.), заява № 50178/99, п. 57; «Савінський проти України» (Savinskiy v. Ukraine), заява № 6965/02, п. 23). Рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04, п.п. 33-34). Суд повторює, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], заява № 28342/95, п. 61-62). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру («Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52).

На підставі викладеного, відповідно до ст. 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 53, 56 КК України, ст. 26 КВК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання - задоволити. Виправити описку в ухвалі Вінницького районного суду Вінницької області від 09.09.2025 та резолютивну частину викласти в наступній редакції:

Замінити засудженому ОСОБА_3 покарання, призначене вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 27.01.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, у зв`язку з його несплатою у встановлений законом строк - покаранням у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 діб до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Суддя ОСОБА_4