УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 345/1498/25

провадження № 51 - 4873 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу з доповненнями ОСОБА_4 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

За вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000869, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 4 ст. 190 КК та призначено покарання, із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК, у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Івано-Франківського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років без конфіскації майна.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни.

У касаційній скарзі з доповненнями ОСОБА_6 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У скарзі скаржник наводить зміст законодавчих приписів щодо можливості оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, особою, права, свободи та інтереси, якої порушено, однак не конкретизує, які саме права та інтереси його довірителя порушені, як і не зазначає, які саме вимог закону порушив апеляційний суд, переглядаючи вирок місцевого суду за апеляційною скаргою ОСОБА_6 .

Окрім того ОСОБА_6 , убачаючи можливість оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим до апеляційної інстанції, зазначає, що вона є особою, інтересів якої стосується вказаний вирок, однак не наводить належних обґрунтувань на підтвердження своєї позиції.

Також у поданій касаційній скарзі скаржник не вказує, в чому незаконність та необґрунтованість вказаного судового рішення відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК і доводи на обґрунтування цього, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанціїта які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

У разі подання матеріалів на усунення недоліків в електронній формі, відповідно до приписів ч. 2 ст. 35 КПК особі, яка подала касаційну скаргу, потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів).

При повторному зверненні до Верховного суду ОСОБА_6 необхідно зазначити, яке саме судове рішення вона оскаржує, із врахуванням того що ухвала Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року розглядається у кримінальному провадженні 344/2622/14-к.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу з доповненнями ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3