Справа № 740/4400/25
Провадження № 1-кп/740/502/25
УХВАЛА

06 жовтня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.309 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 28.06.2025 за №0000487 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.309 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 . На думку прокурора ризики, передбачені п.п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували під час обрання останньому запобіжного заходу не зменшились, усвідомлюючи вид та міру покарання обвинувачений може переховуватись від суду, більш м`який запобіжний захід не буде ефективним та не зможе забезпечити запобіганням ризикам. Тривалі неприязні відносини між обвинуваченим із однієї сторони, потерпілою та її чоловіком (свідком ОСОБА_7 ) - з іншої, неодноразове створення обвинуваченим конфліктних ситуацій, не доведення до кінця злочинного наміру обвинуваченого з обставин, що від нього не залежали, свідчать про наявність реальних ризиків: здійснення обвинуваченим впливу на потерпілу та свідка, вчинення інших злочинів. Усвідомлення ОСОБА_3 виду та міри покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.115 КК України, що можуть бути до нього застосовані в разі доведення його винуватості в пред?явленому обвинуваченні та ухвалення судом обвинувального вироку, створює реальний ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначив, що вирішення цього питання від нього не залежить. та його думка на нічого не вирішить.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечень з огляду на позицію обвинуваченого не висловив.

Заслухавши прокурора, потерпілу, позицію обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.07.2025 обвинуваченому ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 19.10.2025, по справі триває судовий розгляд.

У ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_3 , суд ураховує, що розгляд кримінального провадження триває, ризики, на які посилається прокурор, не зменшилися і продовжують існувати.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинуваченої перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому суд зазначає, що в ході розгляду клопотання, суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.07.2025 обвинуваченому відповідно до ст.183 КПК України був визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який суд залишає у розмірі та у обсязі покладених обов`язків, визначених слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 3, 176-178, 182-184, 194, 196, 206-208, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 04 грудня 2025 року включно, з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі та у обсязі покладених обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.07.2025.

Копію ухвали негайно вручити під розписку обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити для виконання до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії).

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1