СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/421/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві щодо вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні 08-24744 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2013 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 307 КК України.

До Святошинського районного суду м. Києва звернувся начальник слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням щодо вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні 08-24744 за обвинуваченням ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вищевказаним вироком не вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні, а саме грошових коштів у сумі 1966 грн., що належать останньому.

У судове засідання представник слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві не з`явився, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої клопотання підтримує та просить розглядати його без участі прокурора.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 537 КПК України суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До таких питань відносяться і питання про долю речових доказів та документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вивченням матеріалів судової справи ун. № 2608/14665/12 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 307 КК України встановлено, що згідно з довідкою слідчого про речові докази і можливу конфіскацію майна, яка додана до обвинувального висновку (том 2, а.с. 133), у справі було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 - гроші в сумі 1966 грн. Зазначене підтверджується постановою слідчого від 03.08.2012 про накладення арешту на майно з метою можливої конфіскації майна (том 1, а.с. 165).

З наведеного вбачається, що грошові кошти у сумі 1966 грн. речовим доказом у кримінальному провадженні не визнавалися, а отже суд позбавлений можливості вирішити питання про їх подальшу долю.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві щодо вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні 08-24744 (ун. № 2608/14665/12) за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_5