Справа № 705/5011/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Христинівка Черкаської області

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей Христинівської міської ради ОСОБА_9 , представник сектора ювенальної превенції відділу превенції Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000921 від 04.07.2025 яке надійшло з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чаплине, Васильківського р-ну, Дніпропетровської області, українки, учениці 10-го класу Уманського ліцею №1 Уманської міської ради Черкаської області, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка скоїла суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.291 КК України,- ВСТАНОВИВ:

03.07.2025 о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала двоколісним електровелосипедом FADA моделі FDEB 03LA-48, у місті Умані Черкаської області, по пішохідному тротуару вулиці Тищика, поблизу будинку № 4, з боку вулиці Максима Залізняка в бік вулиці Європейської, чим порушила вимоги п. 11.13. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: «11.13. Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил».

В цей час, справа наліво, відносно руху електровелосипеду, перетинала пішохідний тротуар ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в темпі спокійного кроку.

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких є необхідною умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість в повному обсязі спостерігати за рухом пішохода ОСОБА_7 , діючи необережно та будучи неуважною, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого медіального перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , а саме вимог: п. 11.13.Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, а саме порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило інші тяжкі наслідки, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ст. 291 КК України - яке вчинене нею до досягнення шістнадцятирічного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 , примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 терміном на 1 (один) рік, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітньою нового кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 , пояснила, що вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнає повністю, та зазначила, що дійсно 03.07.2025 о 13 годині 20 хвилин, керувала двоколісним електровелосипедом FADA у місті Умані Черкаської області, по пішохідному тротуару вулиці Тищика, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила покази обвинуваченої ОСОБА_4 .

Стороною обвинувачення були надані наступні докази, які ретельно перевірені у судовому засіданні: оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.07.2025 відповідно до якого зафіксовано місце ДТП;

оглядом відеозапису від 07.07.2025 із фото таблицею на якій зафіксовано керування електровелосипедом саме ОСОБА_4 ; оглядом предметів від 16.07.2025, а саме електровелосипеда FADA моделі FDEB 03LA-48; висновком експерта № 3414-34-25 від 29.07.2025 відповідно до якого порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , а саме вимог: п. 11.13.Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

висновком експерта № 05-7-01/384 від 15.08.2025 відповідно до якого ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого медіального перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Суд, ретельно вивчивши всі матеріали клопотання, аналізуючи покази, які надані у судовому засіданні, як обвинуваченою ОСОБА_4 , так і потерпілою ОСОБА_7 , дослідивши письмові докази, що надані сторонами кримінального провадження, дійшов висновку проте, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 291 КК України.

За ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують: - у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити. Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України. До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії неповнолітньої ОСОБА_4 , мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ст. 291 КК України.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Чаплине, Васильківського р-ну, Дніпропетровської області, батьками є Батько ОСОБА_11 , мати ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 291 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 , не досягла віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, тобто з 16 років.

Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_4 , вчинила суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, свою вину у скоєному визнала повністю, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до неповнолітньої можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: передання під нагляд батьків. Законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 , її мама ОСОБА_5 , просила суд передати доньку під її нагляд, обіцяла забезпечити належний догляд за нею, приділяти більшу увагу її вихованню та розвитку.

Представник управління служби у справах дітей Христинівської міської ради в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання про передачу неповнолітньої під нагляд матері.

Представник сектора ювенальної превенції відділу превенції Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про передачу неповнолітньої під нагляд матері. Отже, клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі її під нагляд батьків обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому підлягає задоволенню.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експертів) в сумі 3 392 гривні 64 копійки, віднести на рахунок держави.

Згідно ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Керуючись ст.22, ст.97, ст.105, 125 ч.2 КК України, ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд,- ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чаплине, Васильківського р-ну, Дніпропетровської області, українка, учениці 10-го класу Уманського ліцею №1 Уманської міської ради Черкаської області, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 - примусові заходи виховного характеру, а саме, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України - передача неповнолітнього під нагляд батьків, а саме, матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки міста Мелітополь, Запорізької області, українки, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , терміном на 1 (один) рік.

Речові докази по кримінальному провадженню: dvd диск - залишити у матеріалах провадження, електровелосипед FADA моделі FDEB 03LA-48 - залишити у власності ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 3 392 гривні 64 копійки компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1