УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури місті Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000739 від 03.06.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суть клопотання.

17 грудня 2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000739 від 03.06.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, за процесуальним керівництвом Київської окружної прокуратури міста Одеси, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000739 від 03.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

12.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 13.12.2025 продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.12.2025 року, з можливістю внесення застави.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання та продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

Позиція учасників судового засідання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів. При визначені розміру застави просив врахувати, що при обшуку у підозрюваного дома було вилучено 39 900 дол. США, які за версією слідства могли бути набуті незаконним шляхом, а саме в результаті збуту зброї. Тому вважав, що саме даний розмір застави зможе забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного, натомість як більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти визначеним ризикам

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що підозра необґрунтована, а ризики недоведені. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а у разі задоволення визначити розмір застави, передбачений КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Вирішуючи питання доцільності тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до чч.1 та 2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Частиною 4 ст.199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000739, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на порушення режиму обігу вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме порушення вимог, передбачених постановою Верховної Ради України № 2471-ХП від 17.06.1992 року з додатками «Про право власності на окремі види майна» зі змінами та доповненнями від 24.01.1995 року, постановою Кабінету Міністерств України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему» зі змінами та доповненнями від 20.04.2007 року, п. 12 Наказу МВС України № 662 від 21.08.1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної i холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» зі змінами та доповненнями від 17.06.2008, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 01.07.2025, з метою збуту вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заздалегідь розподілили між собою функції, де ОСОБА_7 мав підшукувати, здійснювати безпосередній контакт з «покупцями» вогнепальної зброї, а також здійснювати її безпосереднє пересилання та збут, а ОСОБА_4 , надавати ОСОБА_7 необхідну вогнепальну зброю для її збуту.

Також, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 01.07.2025 познайомився з особою на ім`я ОСОБА_8 (анкетні дані змінено у зв`язку із залученням особи до конфіденційного співробітництва). Під час однієї із розмов, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 придбати в нього вогнепальну зброю, на що останній погодився.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.09.2025, ОСОБА_4 , невстановленим досудовим розслідуванням шляхом, придбав та став зберігати при собі автомат конструкції Калашнікова «АК-74м» калібру 5,45 мм, та два автомати конструкції Калашнікова «АК-74» калібру 5,45 мм, достовірно знаючи, що вказані предмети належать до категорії автоматичної вогнепальної зброї та він не має передбаченого законом дозволу на будь яке користування нею.

В подальшому, 02.09.2025 близько 12 год. 31 хв., перебуваючи у м. Львів, ОСОБА_7 зустрівся з особою на ім`я ОСОБА_8 (анкетні дані змінено у зв`язку із залученням особи до конфіденційного співробітництва). В ході вказаної зустрічі ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 163 000 гривень як плату за три одиниці автомати конструкції Калашнікова. Того ж дня, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи у м. Львів, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 частину грошових коштів за збут вогнепальної зброї.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, 13.09.2025 о 16 год. 42 хв., перебуваючи у м. Львів, застосовуючи засоби конспірації, ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 один автомат конструкції Калашнікова «АК-74м» калібру 5,45 мм, та два автомати конструкції Калашнікова «АК-74» калібру 5,45 мм, поміщені до паперових коробок з написом «Нова Пошта». Того ж дня, о 17 год. 52 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта», що розташоване за адресою: Львівська область, с. Сокільники, вул. Шептицького, 19а, побоюючись бути викритим правоохоронними органами, використовуючи, з метою конспірації та приховування своєї злочинної діяльності, неправдиві анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, зазначивши дані відправника та отримувача « ОСОБА_8 », здійснив відправку до відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4 вищевказаної вогнепальної зброї, що відповідно до висновку ескперта є бойовою нарізною вогнепальною зброєю.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.12.2025, невстановленим досудовим розслідуванням шляхом, придбав та став зберігати у приміщення будинку, яким останній користується за адресою: АДРЕСА_3 предмет, схожий на гвинтівку марки «Colt» калібру 5,56 мм, 400 предметів, схожих на набої калібру 7,62 NATO, 260 предметів, схожих на набої калібру 5,56 мм, три ручних наступальних гранати RB42, дві іноземні гранати 51209М003-001 та DAZ136002-007, два підривача М-213, три підривача типу УЗРГМ, три корпуса гранати РГГ-42, 61 предмет зовні схожих на патрони калібру 9 мм, два корпуси іноземної гранати, достовірно знаючи, що вказані предмети належать до категорії автоматичної вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин, та він не має передбаченого законом дозволу на будь яке користування ними.

За вищевикладених обставин, 12.12.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання, вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу;

- ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання, збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

13.12.2025 слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.12.2025, з визначенням розміру застави 2 043 900 (два мільйони сорок три тисячі дев`ятсот) гривень.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано слідчим з дотриманням строків, встановлених ч.1 ст.199 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує:

По-перше: Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується стороною обвинувачення наступними матеріалами кримінального провадження:

-показаннями свідка ОСОБА_8 , якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень;

-протоколом обшуку від 11.12.2025 за адресою фактичного проживання підозрюваного: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: предмет схожий на карабін із написами Tamahawk номер НОМЕР_1 , три магазини до нього та 17 предметів схожих на патрони; дозвіл на зброю номер НОМЕР_21 від 14.09.2022; грошові кошти: 100 купюр номіналом 100 доларів США, 96 купюр номіналом 100 доларів США, 100 купюр номіналом 100 доларів США, 103 купюри номіналом 100 доларів США; мобільний телефон IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім карткою на якій міститься номер НОМЕР_4 ; слоти від сім карток із номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; мобільний телефон моделі ІPhone пароль НОМЕР_8 IMEI1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 ; мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон моделі ІPhone пароль НОМЕР_13 IMEI1: НОМЕР_14 ;

-протоколом обшуку від 11.12.2025 транспортного засобу «Maserati» моделі «Ghibli» з д.н.з. НОМЕР_15 підозрюваного, в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль «Maserati» моделі «Ghibli» з д.н.з. НОМЕР_15 ; 1 ключ від автомобілю номерний знак НОМЕР_16 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю номерний знак НОМЕР_16 ; мобільний телефон із маркуванням «Е» ІМЕІ 1: НОМЕР_17 , ІМЕІ2: НОМЕР_18 ;

-протоколом обшуку від 11.12.2025 за місцем проживання підозрюваного, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено: предмет схожий на гвинтівку марки «Colt» калібру 5,56 мм, із номером НОМЕР_19 №2, один магазин, предмет зовні схожий на приклад до гвинтівки, предмет зовні схожий на зворотню трубку до прикладу, запломбований металевий ящик з надписом «200 Cartridges, 7,62 mm - M13», відкритий ящик, в якому знаходиться дві картонні коробки з патронами, картонні коробки в кількості 13 шт, з маркуванням «20 Roinds 5,56х45», в яких містяться патрони в кількості 260; три ручних наступальних гранати RB42 із маркуванням TNT40690.2; дві іноземні гранати 51209М003-001 та DAZ136002-007; два підривача М-213; три підривача типу УЗРГМ; три корпуса гранати РГГ-42 з маркуванням барвисто-чорного кольору з маркуванням TNT40690.2; 61 предмет зовні схожих на патрони із маркуванням 9х19 SXB; два корпуси іноземної гранати;

-протоколом огляду заявника ОСОБА_8 , вручення йому грошових коштів та добровільної видачі вогнепальної зброї, якими підтверджується факт збуту вогнепальної зброї;

-протоколом за результатами проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 01.07.2025 та 02.09.2025, огляд і виїмка кореспонденції, якими підтверджується зв`язок ОСОБА_4 з ОСОБА_7 , факт збуту вогнепальної зброї, а також інші обставини вчинення кримінальних правопорушень;

-іншими доказами в їх сукупності.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

По-друге: ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України

Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя враховує, і те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію. Тому слідчий суддя, вважає, що тяжкість обвинувачення, хоча й не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, враховуючи відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим, за несприятливих для себе обставин з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд з України поза пункти пропуску.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає переконливими доводи слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні в обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть можливість ОСОБА_4 знищити, сховати у тому числі: грошові кошти, боєприпаси, вогнепальну зброю, а також вибухові речовини, беручи до уваги те, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, органом досудового розслідування здійснюються дії для збирання всіх необхідних доказів.

Враховуючи зазначене, ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає спроможним та приймає його до уваги.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

Прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме органу досудового розслідування необхідно:

-призначити ряд судових експертиз зброї за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї»;

-призначити ряд судових вибухово-технічних експертиз за експертною спеціальністю 5.2. «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху»;

-призначити ряд судових експертиз за експертною спеціальністю 9.5. «Молекулярно-генетичні дослідження»;

-встановити інших осіб та перевірити їх на причетність до вчинення вказаного злочину;

-здійснити огляд вилучених мобільних пристроїв, електронних накопичувачів та комп`ютерної техніки, склавши при цьому відповідні протоколи;

-за результатами оглядів, вирішити питання про призначення судових комп`ютерно-технічних експертиз за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів»;

-отримати ухвали слідчого судді про задоволення/часткове задоволення/відмову у задоволенні клопотань, раніше поданих слідчим в рамках вказаного кримінального провадження про накладення арешту на майно та надання дозволу на проведення обшуків;

-отримати розсекречені протоколи про проведення НСРД та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

-отримати запит від прокурора та направити на розсекречення клопотання, ухвали, доручення, що слугували підставою для проведення НСРД у вказаному провадженні;

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

У клопотанні слідчий, а в судовому засіданні прокурор, посилаючись на майновий стан підозрюваного, з метою гарантування належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, просили визначити заставу у розмірі 675 розмірів прожиткового мінімуму.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану тяжких злочинів, пов`язаного із незаконним придбанням, зберігання вогнепальної зброї та без передбаченого законом дозволу, а також вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Визначаючи розмір застави слідчим суддею приймається до уваги той факт, що в ході проведення обшуку адресою фактичного проживання підозрюваного: АДРЕСА_2 , було виявлено вилучено: предмет схожий на карабін із написами Tamahawk номер НОМЕР_1 , три магазини до нього та 17 предметів схожих на патрони; дозвіл на зброю номер НОМЕР_21 від 14.09.2022; грошові кошти: 100 купюр номіналом 100 доларів США, 96 купюр номіналом 100 доларів США, 100 купюр номіналом 100 доларів США, 103 купюри номіналом 100 доларів США.

Також слідчий суддя враховує і той факт, що ОСОБА_4 належить транспортний засобі марки «Maserati» моделі «Ghibli» з д.н.з. НОМЕР_15 , VIN: НОМЕР_20 .

Таким чином на думку слідчого судді, застава у розмірі визначеному законом не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваному, оскільки його майновий стан в рази перевищує її розмір.

Водночас, відповідно до абз. 2 ч. 5 статті 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зважаючи на тяжкість та характер злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 роль останнього у його вчиненні, (який за версією слідства позиціонує себе «смотрящим за м. Червоноград Львівської області» відповідає за організацією збуту вогнепальної зброї, безпосередньо бере зброю зі схрону, та передає ОСОБА_7 , для збуту), обставини кримінального правопорушення (торгівля зброї в умовах воєнного стану ) та індивідуальні особливості підозрюваного (офіційно не працевлаштований, відсутні відомості про наявність дружини), а також його майновий стан (вилучення достатньо крупної суми готівкових коштів та наявність автомобіля преміум класу), слідчий суддя доходить висновку, що застава у сумі до вісімдесяти чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

З урахуванням всіх досліджених даних щодо фінансового стану підозрюваного ОСОБА_4 врахувавши обставини цього кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення та вважає за необхідне застосувати до нього в якості альтернативного запобіжного заходу у виді застави визначивши її у розмірі 675 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становить 2 043 900 (два мільйони сорок три тисячі дев`ятсот) гривень.

На переконання слідчого судді, з урахуванням тяжкості та специфіки злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 даних про його особу та рівня майнового стану, такий розмір застави на достатньому та необхідному рівні зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не буде непомірним для нього. Визначений розмір застави є розумним з огляду на обставини кримінального правопорушення та майнового стану підозрюваного.

Висновки слідчого судді

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 06.02.2026, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".

Визначений раніше ухвалою слідчого судді від 13.12.2025 року розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 675 (шістсот сімдесят п`ять ) прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 2025 рік, що становить 2 043 900 (два мільйони сорок три тисячі дев`ятсот) гривень - залишити без змін.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 06.02.2026, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, щодо обставин кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1