УХВАЛА

14 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3 , в інтересах заявника (володільця майна) - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , про скасування арештута повернення вилученого майна в кримінальному провадженні № 0008547 від 08.08.2025,накладеного ухвалою слідчої судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01.09.2025 по справі № 569/18008/25, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчої судді із вищевказаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчої судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01.09.2025 по справі №569/18008/25 в межах кримінального провадження № 0008547, на майно, а саме транспортний засіб марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом зняття встановленої заборони на його відчуження, розпорядження, користування, та повернути вказаний транспортний засіб ОСОБА_4 .

Вважає, що арешт майна в даному кримінальному провадженні підлягає скасуванню, оскільки був накладений необґрунтовано і наразі відсутня потреба у його існуванні.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Старший слідчий в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла наступного висновку.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008547 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування старший слідчий в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , у якому просив накласти арешт на майно, зокрема, на транспортний засіб марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, за версією сторони обвинувачення вбачається, що 14.06.2025 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться у АДРЕСА_1 , з метою ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану та проводить свій час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, а отже останній у такий спосіб незаконно тимчасово припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності.Зокрема, близько 10 год. 30 хв. 26.08.2025 на блокпосту, що розміщений на автодорозі «Київ-Ковель-Ягодин» неподалік с. Дерть Сарненського району Рівненської області працівниками поліції та ДПСУ було зупинено автомобіль марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням командира роти Печерського РВ УП ДПО ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спільно із водієм Дніпровського РВ УП ДПО ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перевозили із застосуванням засобів приховування та з дотриманням правил конспірації таких осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

01.09.2025 слідчою суддею Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 було постановлено ухвалу від 01.09.2025 по справі № 569/18008/25, якою накладено арешт, зокрема, на транспортний засіб марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 із позбавленням права на його відчуження, розпорядження, користування.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першоїстатті 174 Кримінального процесуального кодексу Українипідозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що вищезгаданий транспортний засіб належить ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_3 . З клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 вбачається, що ініціатором поїздки, під час якої вказаний транспортний засіб було зупинено поліцією був ОСОБА_8 , який перебував за кермом автомобіля у момент його зупинки. Крім того зазначені в ухвалі слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 від 01.09.2025 по справі № 569/18008/25 особи перебували в транспортному засобі лише тому, що ОСОБА_8 вирішив підвезти їх, адже на вулиці в той час йшов сильний дощ, а вказані особи намагалися зупинити будь-який автомобіль, щоб доїхати до необхідного їм місця. У зв`язку х цим ОСОБА_4 не вважає даний автомобіль доказом в кримінальному провадженні № 0008547 в силу статті 98 КПК України.

Крім того, ОСОБА_12 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, підозри йому не оголошувалось, а також ч. 5 ст. 407 КК України спеціальної конфіскації майна не передбачено, а відтак вказаний транспортний засіб не підпадає під такий, що може бути конфісковано.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (ВгопіолУБкі) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідност. 24 КПК Україникожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями174,539 Кримінального процесуального кодексу Українидо суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатисяперегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метоюповторного слухання справи і постановленнянового рішення. Відхід від цього принципу можливийлише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі«Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі«Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах «SperrongandLonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідча суддя приходить до переконання, про необхідність зняття арешту та повернення вилученого транспортного засобу ОСОБА_4 , а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 174 КПК України,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника заявника (володільця майна) ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту та повернення вилученого майна задоволити.

Скасувати арешт,накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01.09.2025 по справі № 569/18008/25 в межах кримінального провадження №0008547, на майно, а саме транспортний засіб марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом зняття встановленої заборони на його відчуження, розпорядження, користування.

Повернути транспортний засіб марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 законному володільцю ОСОБА_4 .

Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_13