ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

скаржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 24.11.2025 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 24.11.2025 р. відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що у заяві скаржників відсутні обставини, що можуть свідчити про наявність складу кримінального правопорушення у розумінні статті 11 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 24.11.2025 р. і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважають, що оскаржувана ухвала є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки слідчим суддею не були з`ясовані всі обставини справи, які мають значення для прийняття правильного судового рішення.

Вказують, що перевірка фактів, викладених у їх заяві від 05.08.2025 р., проводилась органом досудового розслідування однобічно, дискримінаційно, упереджено, оскільки не взято до уваги зміст самої заяви, не відібрано пояснення від особи, яка вчинила проступок, не витребувано протокол та відеозапис працівників поліції від 13.06.2025 р.

Зазначають, що власник домоволодіння АДРЕСА_1 та її син протизаконного втрутились у виконавче провадження №49999008, оскільки перешкодили здійсненню судового контролю за виконанням судового рішення, чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України.

ЄУНСС:725/10178/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7

НП:11-сс/822/367/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: в порядку КПК України

Також звертають увагу на те, що слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зважаючи на те, що скаргу було подано до суду 03.11.2025 р., однак розглянуто лише 24.11.2025 р. Крім того, слідчим суддею залишилась поза увагою вимога скаржників про ознайомлення з матеріали кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та вимоги апеляційної скарги, доводи ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону, при постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався повністю.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Частиною 1 статті 11 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Водночас зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань усі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Тобто реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується із правовою позицією Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 року (справа № 556/450/18), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) також наголосила на тому, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною першою ст.197-1 КК України передбачено відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки. При цьому, вказане вище кримінальне правопорушення є кримінальним проступком із матеріальним складом, а тому обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони є спричинення власнику або законному володільцю земельної ділянки значної шкоди.

У примітці до ст.197 КК України унормовано, що відповідно до цієї статті шкода, передбачена ч.1 ст.197-1 КК України, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Як вбачається з поданої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяви від 05 серпня 2025 року, вона не містить конкретних даних і наведення обставин, які би могли вказувати на вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, передбачених ч.1 ст.197-1, ст.382 КК України, що було би підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Викладені заявниками твердження ґрунтуються на власному аналізі норм кримінального закону, не містять об`єктивних відомостей та обставин, які би свідчили про ймовірне вчинення згаданих вище кримінальних правопорушень.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.197-1 КК України, є закінченим лише з моменту завдання значної шкоди законному володільцю або власнику. Тобто для того, щоб розглядати самовільне зайняття земельної ділянки як кримінально протиправне діяння необхідним є настання суспільно небезпечних наслідків через таке діяння у вигляді спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди. У той же час, саме по собі самовільне зайняття земельної ділянки за відсутності означених наслідків не утворює складу кримінального правопорушення.

За наведених обставин відсутній обов`язок органу досудового розслідування щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою скаржників з подальшим вчиненням дій, передбачених ст.214 КПК України, а тому висновок слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є правильним.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, при цьому у своєму рішенні обґрунтовано зазначив, що подана заява не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить переконання, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 24.11.2025 р., якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3