Номер провадження: 11-кп/813/1936/25
Справа № 490/6113/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника Фонду Державного майна України ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника відділу з протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Херсо6нської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.05.2025 року, якою задоволено клопотання Фонду державного майна в Україні про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000044 від 08.03.2022 року по справі №490/6113/22,

встановив:

Оскарженою ухвалою задоволено клопотання Фонду державного майна в Україні про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000044 від 08.03.2022 року (справа №490/6113/22), та частково скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 18.05.2022 року (справа №214/2321/22), а саме на наступне майно:

-земельну ділянку, загальною площею 0,1 Га та розташований на ній житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

-нежитлові приміщення готелю за адресою: Херсонська область, місто Херсон, вулиця Соборна, 26 ;

-земельну ділянку, загальною площею 0,2872 Га та розташовану на ній триповерхову будівлю лазнево-оздоровчого комплексу, за адресою: м. Херсон, вул. Петренка, 25.

Мотивуючи прийняте рішення, місцевий суд зазначив, що арешт активів зазначених в клопотанні є перешкодою для подальшого виконання рішення Вищого антикорупційного суду України у судовій справі №991/3250/23 від 09.05.2023 року, а також є перешкодою для здійснення Фондом державного майна України управління розпорядження такими активами, які були стягнуті в дохід держави.

Не погоджуючись із ухвалою суду, начальник відділу з протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання Фонду державного майна України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року, накладений ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.05.2022 року арешт на майно ОСОБА_9 залишено без змін із метою виконання вироку в частині конфіскації майна.

Також прокурор вказує, що місцевий суд при розгляді клопотання Фонду державного майна України не з`ясував питання щодо власника майна, який фактично змінився, оскільки відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказане майно накладено арешт на стадії досудового розслідування, а зміна власника вказаного майна відбулась на стадії судового розгляду.

Також прокурор зазначає про неврахування судом, що положеннями ст.174 КПК визначено перелік осіб, які можуть подавати клопотання про скасування арешту майна, а ст.537, 539 КПК визначені питання, які вирішує суд, що виникають під час виконання вироку суду. Прокурор також звертає увагу, що клопотання подано після прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, що не давало суду підстав для розгляду такого клопотання.

Прокурор звертає увагу, що виконання вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року в частині конфіскації майна (активів) належить до повноважень органів державної виконавчої служби України, а тому подальше стягнення в дохід держави відповідно до Закону України «Про санкції» на підставі рішення Вищого антикорупційного суду України від 09.05.2023 року є неможливим та порушує принцип правової визначеності.

Прокурор вважає, що рішення суду про скасування арешту майна без внесення змін до вироку суду породжує правову невизначеність, оскільки створює конкуренцію між судовими рішеннями в частині визначення долі майна.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, ухвала суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржена.

До початку апеляційного розгляду, директор юридичного департаменту Фонду державного майна України ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; представника Фонду Державного майна України, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України (далі КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Частиною 3 ст.21 КПК передбачено право кожного на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, діючим КПК гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до статей 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Відповідно до п.п.5,10,24 ч.1 ст.3 КПК кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Розділом ІІІ КПК, зокрема визначено загальні положення досудового розслідування, його початок, строки проведення, зупинення, форми закінчення, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, оскарження ухвал слідчих суддів тощо.

Розділом ІV КПК визначено порядок проведення судового провадження у першій інстанції, зокрема підготовчого провадження та судового розгляду.

Розділом V та VІ КПК визначено судове провадження з перегляду судових рішень, провадження в суді апеляційної інстанції, провадження в суді касаційної інстанції, провадження за нововиявленими та виключними обставинами.

Розділом VІІІ КПК регулюється порядок виконання судових рішень.

Вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України (ст.533 КПК).

Статтями 537, 539 КПК визначено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, а також порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Зокрема, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до ч.5 ст.53, ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 КК України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2 і 3 ст.74 КК України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Тобто, кримінальним процесуальним законом чітко визначено порядок кримінального провадження на кожній його стадії.

Апеляційний суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як вбачається з матеріалів судової справи та оскарженої ухвали, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000044 від 08.03.2022 рокуухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.05.2022 року (справа №214/2321/22) накладено арешт на майно ОСОБА_9 :

- земельну ділянку, загальною площею 0,1 Га та розташований на ній житловий будинок , за адресою АДРЕСА_1 ;

- нежитлові приміщення готелю за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, загальною площею 0,2872 Га та розташовану на ній триповерхову будівлю лазнево-оздоровчого комплексу, за адресою: м. Херсон, вул. Петренка, 25;

- автомобіль марки «Volvo», моделі ХС 90, державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2020 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , дата реєстрації 14.07.2020, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 .

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст. 111-2, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та з урахуванням вимог ч.ч.1, 3 ст.70 КК України, йому призначено покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями на підприємствах, установах і організаціях всіх форм власності строком на 15 років.

Даним вироком арешт на майно ОСОБА_9 , а саме на нерухоме майно та авто, накладений ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 18.05.2022 року (справа №214/2321/22) залишено без змін до моменту виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Постановою Верховного суду України від 30.01.2025 року, вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 травня 2024 року стосовно ОСОБА_9 залишено без зміни.

28.04.2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшло клопотання Фонду державного майна України, за підписом в.о. Голови Фонду ОСОБА_11 , в порядку ст.174 КПК, про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.05.2022 року (справа №214/2321/22, провадження №1-кс/214/313/22) у кримінальному провадженні №0000044 від 08.03.2022 року, в частині майна, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1 га та розташований на ній житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлові приміщення готелю за адресою: Херсонська область, м.Херсон, вул.Соборна, 26; земельну ділянку, загальною площею 0,2872 га, та розташовану на ній триповерхову будівлю лазнево-оздоровчого комплексу, розташованих за адресою: м.Херсон, вул.Петренка, 25.

В обґрунтування поданого клопотання, представник Фонду вказує, що арешт зазначеного нерухомого майна є перешкодою для виконання рішення Вищого антикорупційного суду України у судовій справі №991/3250/23, а також є перешкодою для здійснення Фондом державного майна України управління розпорядження такими активами, які були стягнуті в дохід держави.

Відповідно до рішення Вищого антикорупційного суду України від 09.05.2023 року у справі №991/3250/23 (рішення набрало законної сили 17.05.2023 року в частині не скасованій постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду), позов Міністерства юстиції України було задоволено та застосовано до ОСОБА_9 санкцію, передбачену пунктом 1-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції», та стягнуто в дохід держави активи, зокрема:

- земельну ділянку, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер: :11:002:0064, адреса розташування: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- нежилі приміщення будівлі готелю літ. А, загальною площею 3279,9 кв.м., адреса розташування: Херсонська область, місто Херсон, вулиця Соборна, 26 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- земельну ділянку, загальною площею 0,2872 га, кадастровий номер: :25:002:0015, цільове призначення: під лазнево-оздоровчий комплекс, адреса розташування: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Місцевий суд прийняв вказане клопотання Фонду державного майна України до розгляду, та 14.05.2025 року постановив оскаржену ухвалу.

За результатами розгляду клопотання, місцевий суд дійшов висновку, що арешт активів зазначених в клопотанні є перешкодою для подальшого виконання рішення Вищого антикорупційного суду України від 09.05.2023 року у судовій справі №991/3250/23, а також є перешкодою для здійснення Фондом державного майна України управління розпорядження такими активами, які були стягнуті в дохід держави, тому місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданого Фондом державного майна України клопотання та частково скасував арешт майна у кримінальному провадженні №0000044 від 08.03.2022 року, накладений ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 18.05.2022 року (справа №214/2321/22).

Однак, вказану ухвалу місцевого суду колегія суддів вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки не перевіривши підстав та порядку звернення Фонду державного майна України до суду, місцевий суд безпідставно прийняв його до розгляду та ухвалив судове рішення.

Колегія суддів, звертає увагу, що клопотання Фондом державного майна України подано в порядку ст.174 КПК.

Разом з цим, ст. 174 КПК визначений певний порядок скасування арешту майна, відповідних суб`єктів звернення, які наділені правом на подання такого клопотання тощо.

Так, ч.1 ст.174 КПК визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч.4 ст.174 КПК).

Тобто, вказаною нормою кримінального процесуального закону визначено, що в порядку цієї статті може розглядатися клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею під час досудового розслідування або судом під час судового провадження.

Однак, із матеріалів судової справи вбачається, що клопотання Фондом державного майна України подано після завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000044 від 08.03.2022 року, після завершення судового розгляду справи №№490/6113/22, ухвалення судом вироку, та набрання ним законної сили за результатами апеляційного та касаційного перегляду, тому не могло подаватись в порядку ст.174 КПК.

Не зважаючи на вказані обставини, у клопотанні Фонд державного майна України просив скасувати арешт майна в порядку ст.174 КПК, у справі, розгляд якої завершено, ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, слід констатувати, що Фонд державного майна України подав до місцевого суду клопотання в порядку та спосіб, що не передбачений кримінальним процесуальним законом, оскільки в порядку ст.174 КПК України не передбачено можливості скасування арешту майна у справі провадження по якій вже завершено.

Враховуючи наведені обставини, клопотання Фонду державного майна України за порушених у ньому питань, не підлягало розгляду в місцевому суді.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження за клопотанням Фонду державного майна України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого суддів від 18.05.2022 року підлягає закриттю, оскільки подане з підстав, які не передбачені кримінальним процесуальним законом.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу начальника відділу з протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Херсо6нської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.05.2025 року, якою задоволено клопотання Фонду державного майна України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000044 від 08.03.2022 року (справа №490/6113/22), та частково скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 18.05.2022 року (справа №214/2321/22), - скасувати.

Провадження за клопотанням Фонду державного майна України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000044 від 08.03.2022 року, накладеного ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 18.05.2022 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4