У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001244 від 15.09.2025 відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, з середньо-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України,

встановив:

В провадженні Покровського районного суду міста Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001244 від 15 вересня 2025 року, відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В клопотанні вказав, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, просить продовжити обвинуваченому обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшилися, є дійсними та триваючими, що виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, заперечував проти задоволення клопотання захисника та обвинуваченого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечила проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти заявленого прокурором клопотання, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати її підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації. Зауважила, що до клопотання прокурором не додано доказів, які підтверджували б заявлені ризики, у т.ч. ризик переховування від суду обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до такого.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Встановлено, що ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 17.12.2025відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років та від 5 до 10 років, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, оскільки наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Також суд погоджується з існуванням ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений ОСОБА_5 може вплинути на свідків у кримінальному провадженні, з якими особисто знайомий та перебуваючи на волі матиме можливість здійснювати психологічний та фізичний тиск з метою залякування та зміни ними наданих показів. Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що обвинуваченому пред`явлено обвинувачення у декількох кримінальних правопорушеннях.

А також, суд враховує особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, що не виключають можливості перебування під вартою, та відсутність жодних належних медичних відомостей чи письмових доказів, які б свідчили, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє, чи взагалі виключає можливість його перебування в умовах установи виконання покарань.

Доводи про недоведеність заявлених ризиків, не заслуговують на увагу, оскільки виходячи з обставин кримінального провадження, є вкрай вірогідними, крім того, норми закону не вимагають надання доказів того, що обвинувачений здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні, що в даному випадку виходячи з характеру інкримінованих кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено поза розумним сумнівом.

Суд вважає, що у ОСОБА_5 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, у такому їх ступені, який є підставою для запобіжного ув`язнення, ці ризики не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження даного запобіжного заходу та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобігання цим ризикам, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою із визначенням строку у межах 60 днів.

Продовжуючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом не визначається розмір застави, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовженню на термін 60 (шістдесят) днів .

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,178, 183, 199, 315 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 (шістдесят) днів по 03 квітня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.02.2026 року о 08-00 год.

Суддя ОСОБА_1