Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2026 року м. Рівне

Справа № 572/6186/25

Провадження № 11-кп/4815/333/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ Катеринівська виправна колонія №46 та власними технічними засобами захисника апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні подання адміністрації ДУ Катеринівська виправна колонія №46 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 зазначає,що за час відбування покарання повністю довів своє виправлення, оскільки позитивно характеризується, працевлаштований, дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та має 5 заохочень. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно - достроково від подальшого відбування покарання.

В доповненнях до апеляційної скарги засудженого захисник-адвокат ОСОБА_6 , покликаючись на норми закону щодо порядку дострокового звільнення та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким від 26.04.2002 року, вказує, що ОСОБА_7 після ухвалення рішення суду першої інстанції за зразкову поведінку було надано ще три заохочення, в тому числі, знаття раніше накладеного стягнення, що свідчить про доведення виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, та доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 , доводи прокурора, який просить залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження й викладене в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Умовно-дострокове звільнення є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.

Згідно положень ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою ( стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а й за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Сумлінна поведінка засудженого полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи та відсутності порушень дисципліни, що само по собі ще не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання, будучи засудженим на три роки і п`ять місяців позбавлення волі вироком Сихівського районного суду м.Львова від 05.05.2023 року за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і на момент прийняття процесуального рішення судом першої інстанції фактично відбув 3/4 строку призначеного покарання, кінцевий строк якого 31.08.2026 року.

Згідно характеризуючих даних, ОСОБА_7 , який раніше судимий 16.10.2014 року за ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, з 09.07.2024 року відбуває покарання у ДУ « Катеринівська ВК № 46», залучений до праці, має, як ряд заохочень, так і ряд дисциплінарних стягнень, в тому числі, у виді суворої догани, а накладене у 2025 році стягнення, відповідно до ст.133 КВК України, відноситься до злісних порушень порядку відбування покарання, за що ОСОБА_7 поставлено на профілактичний облік, як схильного до злісних порушень встановленого режиму відбування покарання.

З матеріалів особової справи засудженого слідує, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливого злочину із застосуванням насильства, вже звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак, через короткий проміжок часу знову вчинив умисний корисливий злочин, віднесений законом до тяжких, що свідчить про відсутність стримуючих факторів до злочинної поведінки.

Враховуючи дані щодо всього періоду відбування покарання засудженим суд першої інстанції, на думку колегії суддів, вірно відмовив у задоволенні подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , що не позбавляє адміністрацію установи та самого ОСОБА_7 права повторного звернення з клопотаннями, що стосуються відбування покарання, в установленому законом порядку.

Істотних порушень вимог кримінального-процесуального закону, які б слугували безумовною підставою для скасування судового рішення, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3