Провадження №1-кс/523/7527/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , в присутності підозрюваної, розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000528 від 03.10.2025, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Одеси, пенсіонерки, інваліда 2-ї групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 мотивуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні запобіжного заходу на стадії досудового розслідування не відпали.

У клопотанні зазначається, що відносно ОСОБА_6 необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 , під час судового засідання заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що заявлені ризики є необґрунтованими та належним чином не доведеними. У зв`язку з цим просив обрати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні не була присутньою, однак подала до суду письмові заперечення на клопотання прокурора, зазначивши, що вказані прокурором ризики недоведені. На обґрунтування цього захисник зазначає, що ОСОБА_6 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому обвинувачується, нею укладено угоду про визнання винуватості, а отже посилання прокурора на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведеності її вини, сторона захисту вважає недоцільним. Також, ОСОБА_8 добровільно підтримала ЗСУ, що підтверджуються квитанцією про перерахування грошових коштів у розмірі у розмірі 30000,00 гривень на збір коштів на потреби ЗСУ. Обвинувачена має вищу педагогічну освіту, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_6 має хронічні тяжкі захворювання, окрім іншого дисциркуляторну енцефалопатію та є інвалідом ІІ групи. Остання потребує постійного приймання ліків, нагляд та проходження медичного огляду лікарів, обстежень, що є неможливим в мовах перебування під вартою. На підставі вищезазначеного, сторона захисту вважає, що ризик п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутній.

Стосовно ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона захисту зазначає, що судовий розгляд не розпочато та свідки, експерти в суді для безпосереднього сприйняття судом їх показань не допитувались.

Щодо зазначеного ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона захисту посилається на відсутність вказаного ризику, оскільки обвинуваченою була підписана угода про визнання винуватості.

На думку сторони захисту для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , обвинуваченій треба встановити розмір застави, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, щире каяття ОСОБА_6 , наявні в неї захворювання та скрутне матеріальне становище достатнім стримуючим засобом може слугувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, позицію захисника, письмові заперечення захисника та обвинувачену, вивчивши клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво та підтримується державне обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000528 від 03.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні направлено до Пересипського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

Пересипським районним судом м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000528 від 03.10.2025 отримано та підготовче засідання призначено на 21.11.2025.

Разом з тим, ОСОБА_6 слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси під час проведення досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляди тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, тобто до 10.11.2025 включно. Обвинувачена утримується в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п?ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У зв?язку з тим, що строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 діє до 10.11.2025 року включно, прокурор змушений звернутись до слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси та констатувати, що: ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 12.05.2023 у громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка усвідомлювала, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом поширення серед невизначеного, але значного кола осіб інформації про дати і місце проведення військовослужбовцями районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, з метою сприяння ухиленню громадянами України від виконання визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" обов`язку з`явитись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

На виконання свого злочинного умислу, 12.05.2023 о 22 год. 25 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись на території Пересипського району м. Одеси, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S20+», модель «SM-G985F/DS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованою в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами «Telegram» прив`язаним до її номеру телефону НОМЕР_4 під іменем користувача « ОСОБА_10 », за невстановлених досудовим розслідуванням обставин стала учасницею чат-групи (спільнота, в якій кожний із учасників групи, який авторизований у месенджері «Telegram», має право на публікацію текстового, аудіо- та відео повідомлення під іменем власного аккаунту, без дозволу адміністратора чату) із назвою «Telegram-каналу» « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), маючи права та можливість поширювати публікації у вказаній чат-групі, поширила, шляхом розповсюдження, в зазначеній групі повідомлення, які містили інформацію про дату і місце проведення військовослужбовцями районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, що стали їй відомі за невстановлених досудовим розслідування обставин, наступного змісту:

1.)12.05.2023, о 22-25 год.: "Только что видела своими глазами, остановка Кабельный завод, Николаевская дорога, двое оливки с автоматами остановили машину и кошмарят мужчину 21:45";

2.) 06.06.2023, о 22-57 год. - «На Церковной Блок Пост, только что проехала, проверяют документы у ВСЕХ водителей машин, маршрутки пропускают;

3.) 17.12.2023, о 20-58 год.: "Пакуют второй заливной!!! Будьте очень осторожны";

4.) 13.06.2024, о 22-05 год.: "7 Пересыпская ТОЛПА ТЦУ в сторону Поселка, только что там проезжала";

5.) 22.06.2024 , о 17-01 год.: "Тормозят МАРШРУТКИ «толпа», сейчас, Николаевская дорога, напротив магазина «Меблик» в сторону города, только что видела своїми глазами";

6.) 01.04.2025 , о 07-15 год.: "Сахарный БП в сторону Пересыпьского моста";

7.) 01.04.2025 , о 07-17 год.: "Красный сквер полно пятнистый";

Розповсюджені ОСОБА_6 повідомлення із вказаною інформацією були доступні для загального ознайомлення необмеженого кола осіб - учасників «Telegram-каналу» « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), та автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджера «Telegram-каналу» « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (станом на 07.04.2025 в розділі "Підписники" «Telegram-каналу» « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) перебували щонайменше 2435 користувачів (абонентів)).

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 № 943/10103 від 16.05.2025, за вказаними у повідомленнях ОСОБА_6 адресами і датами, дійсно представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 спільно з представниками Національної поліції України проводились заходи щодо забезпечення функціонування системи військового обліку, зокрема, щодо з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів на території міста Одеси.

Крім того, інформація, яку розповсюдила ОСОБА_6 , Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_8 , його територіальними підрозділами ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) або іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі не розміщувалась. Завчасне розповсюдження ОСОБА_6 вказаної інформації негативно вплинуло на досягнення мети заходів щодо забезпечення функціонування системи військового обліку, оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, а саме: сприяло ухиленню громадянами України від виконання визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, резервістів, визначення їх призначення на особливий період, а також перешкоджало законній діяльності ЗСУ та іншим військовим формуванням.

Розповсюдження інформації про місця проведення мобілізаційних заходів призведе до зменшення мобілізаційних людських ресурсів, внаслідок надання військовозобов`язаним інформації про місця оповіщення. Такі дії ставлять під загрозу обороноздатність держави.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

11.09.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

11.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 29.10.2025 року укладено угоду про визнання винуватості, яку 03.11.2025 разом із обвинувальним актом скеровано до Пересипського районного суду м. Одеса.

Так, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання її винною, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє продовження їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризики, передбачені п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_6 може:

1. Переховуватися від суду, оскільки обставини даного кримінального провадження, обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, його суспільна небезпечність, тяжкість можливого покарання, дають достатні підстави припускати, що обвинувачена може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Так, позиція ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 полягає в тому, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

2. Незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показів, що її викривають, оскільки судовий розгляд не розпочато та свідки, експерти в суді для безпосереднього сприйняття судом їх показань не допитувались.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Обвинувачена вчинила умисний злочин, може продовжити свою злочинну діяльність, чим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства, перебуваючи на волі, може продовжити перешкоджати законній діяльності ЗСУ в особливий період оскільки мобілізаційні процеси в державі тривають. Крім того прошу врахувати суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 спрямований на підрив мобілізаційних заходів та обороноздатності держави, в умовах воєнного стану, коли продовжує тривати агресивна війна та обстріли з використанням ракетного озброєння та БПЛА з боку рф проти України.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачена ОСОБА_9 буде перешкоджати виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків.

Прокурор, зазначає, що ураховуючи викладене, на теперішній час об?єктивно існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились та не відпали, що є підставою для продовження стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема передбачених статтею 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема передбаченого статтею 114-1 КК України.

У зв`язку з вказаними обставинами прокурор просить при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 розмір застави не визначати.

Востаннє, 12.09.2025 року застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід було продовжено слідчим суддею за клопотанням сторони обвинувачення строком до 10.11.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що за результатом здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000528 від 03.10.2025 року, до Пересипського районного суду міста Одеси було скеровано обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

З огляду на вказане, провести підготовче судове засідання у справі та вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою (до 10.11.2025 року) не представляється за можливе з об`єктивних причин, а тому прокурор, з урахуванням положень ч. 6 ст. 199 КПК України та того, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжуються існувати, звертається до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 .

Слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на тому, що слідчий суддя не вирішує при розгляді клопотання прокурора питання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Разом з тим, на стадії досудового розслідування обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри перевірялася слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу та під час продовження запобіжного заходу відносно останнього.

Так, вирішуючи питання щодо продовження існування встановлених при застосуванні та продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час вищевказані ризики не зменшились та продовжують існувати.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, з огляду на їх м`якість, а також встановлення продовження існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечать належне виконання обвинуваченій обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, зокрема обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, можливо шляхом продовження застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком до 10.12.2025 року, протягом якого буде за можливо провести підготовче судове засідання в рамках кримінального провадження та вирішити питання щодо наявності підстав для подальшого продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, не вважає за доцільне визначати останньому заставу.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли та продовжують існувати, обвинувальний акт в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_6 направлений для розгляду до суду, при цьому, підготовче засідання з розгляду кримінального провадження не проведено, а строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої спливає 10.11.2025 року, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.193,194,196-197,199,369-372,376 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000528 від 03.10.2025, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) діб, тобто до 10.12.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1