печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО- КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2025 року, справа № 757/12358/25-к,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО- КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2025 року, справа № 757/12358/25-к, а саме на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем знаходження складу ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО- КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Промислова, 9.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт накладено не обгрунтовано та стороною обвинувачення не наведено об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучені речі, предмети, документи були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сам факт визнання майна, речовими доказами у кримінальному провадженні, не може бути підставою для його арешту, а тому помилково застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, підлягає скасуванню .

Представник заявника до судового засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання.

Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи належним повідомленим про дату та час проведення судового засідання.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність прокурора та представника заявника на підставі ст. 26 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000883 від 17.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 03.03.2025 проведено обшук за місцем знаходження складу ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО- КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Промислова, 9.

В подальшому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.03.2025 у справі № № 757/12358/25-к накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем знаходження складу ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО- КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Промислова, 9.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до мотивувальної частини ухвал про накладення арешту, метою накладення арешту на майно є забезпечення зберігання речових доказів.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається адвокат, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право володіння заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що адвокатом на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін, не доведено зокрема необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО- КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2025 року, справа № 757/12358/25-к - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не пі длягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1