Провадження № 1-кс/752/9073/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000832 від 27.10.2022 року,

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга, подана в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, у якій захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 просить: скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП у м. Києві від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_6 ; зобов`язати слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 провести слідчу дію у виді допиту свідка - приватного виконавця ОСОБА_7 , згідно поданого клопотання від 22.09.2025 адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3

Скарга обґрунтована тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000832 від 27.10.2022 у якому ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України.

З метою доведення невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зокрема з метою підтвердження або спростування факту звернення ОСОБА_3 до приватного виконавця ОСОБА_6 з підробленим виконавчим документом, адвокат ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , 22.09.2025 засобами поштового та електронного зв`язку подав до СУ ГУ НП у м. Києві клопотання про допит свідка - приватного виконавця ОСОБА_6 з приводу обставин відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 та накладення арешту на грошові кошти ТОВ «МЛП-ЧАЙКА».

Однак, постановою від 09.10.2025 слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 від 22.09.2025 про допит свідка.

Захисник вважає рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання необґрунтованим, оскільки покладені в її основу доводи і факти не відповідають вимогам КПК України та обставинам об`єктивної дійсності.

Захисник зазначає, що сторона захисту не володіє відомостями про місцеперебування чи проживання свідка, про допит якого було подано клопотання, тому підстава для відмови у задоволенні клопотання з підстав неконкретизованої адреси особи, яку необхідно допитати, є незаконною. Крім того, сторона обвинувачення у своєму розпорядженні мала адресу свідка ОСОБА_6 , а в разі відсутності контактних даних свідка, мала самостійно встановити адресу цієї особи.

Також захисник зазначає, що та обставина, що наразі кримінальне провадження завершено і триває процес ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не може бути обґрунтованою підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідка, оскільки сторона захисту не позбавлена права подавати докази невинуватості підозрюваного.

На підставі зазначеного захисник підозрюваного просить про задоволення скарги.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, зазначених у скарзі, просив задовольнити.

Особа, чиє рішення оскаржується - слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. До суду направив письмові пояснення та просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність особи, чиє рішення оскаржується, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

У пункті 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначений статтею 306 КПК України.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУ НП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000832 від 27.10.2022 у якому серед інших ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України.

22.09.2025 захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до СУ ГУ НП у м. Києві з клопотанням про допит свідка - приватного виконавця ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КК України.

Постановою від 09.10.2025 слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 від 22.09.2025 про допит свідка, що підтверджується матеріалами справи.

Вимоги до змісту постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України. Постанова складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Зі змісту постанови слідчого від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання вбачається, що в обґрунтування прийнятого рішення слідчий навів мотиви прийнятого рішення, зокрема, зазначив, що: 1) адвокатом не конкретизовано адресу особи, яку необхідно допитати, тим самим лишивши можливість орган досудового розслідування здійснити його виклик для участі у слідчих діях; 2) 22.09.2025 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відповідно до вимог ст. 290 КПК України надано доступ до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Дослідивши постанову слідчого від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що, приймаючи оскаржуване рішення, слідчий виклав зміст обставин, які стали підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття та їх обґрунтування, посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України, тобто постанова слідчого відповідає вимогам пункту 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Повноваження слідчого органу досудового розслідування, пов`язані зі здійсненням ним досудового розслідування, закріплені в частині другій цієї статті. При цьому частиною п`ятою статті встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України джерелами доказів у кримінальному провадженні є показання свідків, тобто, фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2025 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000832 від 27.10.2022, та відповідно до вимог ст. 290 КПК України надано доступ до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Згідно ч. 8 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Як встановлено вище, наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000832 завершено, стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Тобто, на думку сторони обвинувачення, в матеріалах кримінального провадження достатньо доказів для виконання однієї з вимог, визначених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на слідчого обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Разом з тим, вимоги ст. 290 КПК України не перешкоджають стороні захисту збирати і подавати суду докази після закінчення досудового розслідування, у тому числі під час розгляду справи в суді першої інстанції.

З огляду на зазначене вбачається, що при прийнятті постанови від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання, слідчим ОСОБА_5 не було порушено вимог ст. 110 КПК України, вказана постанова є обґрунтованою та такою, що винесена слідчим у відповідності до вимог чинного КПК України, а відтак відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 2, 7, 22, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1