Справа № 211/1362/24
Провадження № 1-кс/211/1747/25
У Х В А Л А
іменем України
В ході досудового розслідування було допитано представника потерпілого ОСОБА_5 , яка повідомила наступне : 12.02.2024 вона знаходилася за місцем своєї роботи, саме по АДРЕСА_1 , приблизно о 15:00 цього ж дня, вона виклала оголошення на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 про продаж свого одягу. О 15:30 вона отримала повідомлення від невідомої їй особи тел. НОМЕР_2 у встановлений додаток Вайбер про її . бажання придбати одяг. О 16:00 ця ж особа надіслала ОСОБА_4 посилання та повідомила, що перейшовши по цьому посиланні, вона таким чином підтвердить її замовлення та товар буде відправлений безпечно через ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перейшовши за цим посиланням, їй висвітлилася начебто сторінка ІНФОРМАЦІЯ_2 - доставки вона побачила повідомлення, що її товар був оплачений у сумі 1000 грн., та щоб їх отримати, потрібно було прив`язати її банківську картку. ОСОБА_4 декілька разів почала вводити номер своєї картки, та CVV-код, але в неї нічого не вийшло. Після цього вона вирішила звернутися до тех.підримки, щоб отримати допомогу у підв`язці коду. Написавши повідомлення в тех.підтримку, їй відповіли, щоб вона зачекала декілька хвилин та спробувала ще раз, та повідомили, щоб вона написала скільки коштів має на своїй картці, щоб підтвердити, що вона працює. В подальшому, після неодноразових спроб підв`язати картку, в ОСОБА_4 нічого не вийшло , на що тех. підтримка повідомила, що вона повинна перерахувати грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 у сумі 6000 грн. задля того, щоб банківська картка прив`язалася до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього, дана особа повідомила їй, що це безпечно та ці грошові кошти їй обов`язково повернуться. В подальшому, вона довірилася, та о 16:32 здійснила переказ грошових коштів на вищевказану картку у сумі 6000 грн. Так, після здійснення її переказу, тех.підтримка перестала виходити на зв`язок та відповідати на її повідомлення. Почекавши 15 хв. віконце з тех.підтримкою не висвітлювалося взагалі.
У зв`язку із викладеним, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей та документів, які зберігаються у відділенні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 . Тому, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.
В судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином.
Особа, у володінні якої знаходяться вказані в клопотанні документи, у судове засідання відповідно частини 2 статті 163 КПК України не викликалася.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Дізнавач має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно із ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Оцінюючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем жодним чином не доведено наявності підстав вважати, що зазначена у клопотанні інформація, в розумінні положень КПК України, має доказове значення у зазначеному кримінальному провадженні. До того ж, дізнавачем в клопотанні не обґрунтовано яким чином самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами зазначена у клопотанні «інформація» має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Більш того, слідчий суддя звертає увагу на ч.2 ст.160 КПК України, якою встановлено зміст клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому, слідчий суддя зауважує, що слідчим не дотримано вимог п. 5, 6 зазначеної статті. Отже, слідчий не довів можливість використання як доказів відомостей, які перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей, враховуючи кваліфікацію злочину відповідно до положень КК України, а матеріали додані до клопотання не містять в собі такої інформації.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавач обмежився лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначив лише, що існує необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які зазначенні в клопотанні, що у свою чергу не може бути єдиною підставою для задоволення вищевказаного клопотання. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене клопотання не відповідає положенням чинного КПК України, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.110,131-132,159166,309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1