ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/330/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.126-1КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника

потерпілої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_9 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2025 року.

Даним вироком,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09.07.2025 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ст.390-1 КК України з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_10 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосовано до ОСОБА_10 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_10 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, постановлено обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з вироком суду, відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Обвинувачений ОСОБА_10 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно своєї дружини ОСОБА_9 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справах № 607/12770/24 від 18.06.2024, № 607/14558/24 від 10.07.2024 та № 607/15488/24 від 18.07.2024, вчинив умисний злочин про життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_10 , у порушення Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.2011 (далі Стамбульська конвенція), вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно 09 березня 2025 року, о 19:35 год, перебуваючи в приміщенні під`їзду АДРЕСА_3 , а саме місцю спільного проживання з ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, вчинив стосовно своєї дружини, ОСОБА_9 фізичне та психологічне насильство. Обвинувачений ОСОБА_10 , 09 березня 2025 року о 19:35 год., перебуваючи в приміщенні під`їзду №1 по АДРЕСА_4 , утримуючи на руках малолітню дитину, насильно заштовхував ОСОБА_9 в середину під`їзду.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_10 , своєю правою рукою схопив ОСОБА_9 за ворот куртки спереду та силою тягнув по підлозі під`їзду таким чином, що остання не втримала рівноваги та впала на коліна. Вказані дії обвинувачений ОСОБА_10 супроводжував словесними погрозами та образами, а також висловлюваннями нецензурною лайкою в її бік.

Через вказані дії обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока, травматичної епіляції (видалення) волосся потиличної ділянки волосистої частини голови, садна ділянки правого ліктьового суглоба, синця поперекової ділянки зліва, синців лівих стегна та гомілки та ділянки правого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя ОСОБА_9 ..

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

В апеляційній скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_9 просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2025 року скасувати та ухвалити новий вирок та обрати ОСОБА_10 покарання за ст. 126-1 КК України у виді 2 років позбавлення волі або скасувати вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає вирок суду необґрунтованим, невмотивованим в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Посилається на те, що потерпіла не була присутня ні на одному судовому засіданні, копія вироку ні йому, ні потерпілій не надсилалася. Потерпіла мала намір подати цивільний позов, однак не змогла цього зробити по сімейних обставинах, так як перебувала в день засідання та винесення вироку з двома малолітніми дітьми за межами України на лікуванні.

Стверджує, що в судовому засіданні заявлялось клопотання про відкладення судового засідання до приїзду потерпілої для можливості подати цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в зв`язку з скоєнням відносно потерпілої та в присутності малолітніх дітей злочину, однак суд відхилив таке клопотання.

Вважає, що суд призначив обвинуваченому надто м`яку міру покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік 6 місяців, хоча вироком Тернопільського міськрайонного суду від 09 липня 2025 року його засуджено за ст.390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік і знову суд обрав обвинуваченому міру покарання у виді пробаційного нагляду, хоча він скоїв вже тяжчий злочин, а потерпіла зазначала на призначенні обвинуваченому суворого покарання у виді двох років позбавлення волі.

Наголошує, що до набрання вироком законної сили суд звільнив обвинуваченого з під варти в залі суду, з чим потерпіла категорично не погоджувалась, так як останній знову буде вчиняти злочини відносно неї в присутності малолітніх дітей, що і робив до цього протягом року.

Суд не врахував всіх обставин кримінальної справи, а саме, що обвинувачений раніше судимий, неодноразово, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, де ОСОБА_9 була потерпілою, думку потерпілої про обрання обвинуваченому суворого покарання у виді позбавлення волі, а також не врахував при призначенні покарання обставин, які обтяжували покарання, а саме вчинення кримінальних правопорушень щодо подружжя.

В суді апеляційної інстанції представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Вислухавши захисника ОСОБА_7 , прокурора, які підтримали зазначене клопотання, просили закрити кримінальне провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_10 , вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Як установлено матеріалами кримінального провадження, за вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнано винуватим і засуджено за ст. 126-1 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1, 91-1 КК України.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду, представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 оскаржив його в частині призначеного покарання, просив призначити обвинуваченому більш суворе покарання.

Інші учасники вирок суду не оскаржували.

Захисник ОСОБА_10 зазначила, що підстав для реабілітації рідні обвинуваченого, не ставлять.

Колегія суддів, розглядаючи клопотання представника потерпілої, встановила, що обвинувачений ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Керуючись приписами ст. 417 КПК, суд апеляційної інстанції, установивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Колегія суддів враховує, що вирок місцевого суду відносно ОСОБА_10 був обвинувальним і в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції не порушувалося питання про реабілітацію обвинуваченого, в зв`язку з цим, відповідно до ст. 417 КПК України обвинувальний вирок суду першої інстанції слід скасувати та закрити кримінальне провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_10 за ст. 126-1 КК України скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 закрити з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді