Дата документу 18.12.2025
Справа № 334/1427/21
Провадження № 1-кс/334/3096/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002282 від 23.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

установив:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 , яка є власником об`єктів нерухомості магазин літера А, загальною площею 30,7 м2, що складається з приміщення №1 площею 29,5 м2, що в свою чергу складається з: тамбуру №1 площею 2,6 м2, торговельний зал №2 площею 23,1 м2, склад №3 площею 2,2 м2, санвузол №4 площею1,6 м2; приміщення №2 площею 1,2 м2, що в свою чергу складається з: комори №1 площею1,2 м2 а також навіс літера Г та замощення літера І що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , із заявою про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 08.07.2021 року. Своє клопотання обґрунтував тим, що 25 липня 2000 року рішенням державної технічної комісії Запорізького міськвиконкому прийнято в експлуатацію тимчасовий павільйон-магазин по АДРЕСА_2 ), збудований на замовлення приватної особи-підприємця ОСОБА_5 .

25 серпня 2009 року Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано право приватної власності на ОСОБА_6 , загальною площею 30,7 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2009 року по справі № 2-2522/09 та додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2009 року по справі № 2-2522/09. Відповідно до Зведеного акту вартості будівель і споруд від 25 серпня 2009 року, цей об`єкт нерухомості включав у себе магазин, навіс та замощення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 6а.

29 жовтня 2009 року вищевказаний магазин було продано ОСОБА_5 , як продавцем, ОСОБА_4 , як покупцю за 20 000,00 грн. згідно з договором купівлі продажу, засвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7

03 листопада 2009 року право приватної власності на вказаний магазин зареєстровано у ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОП «ЗМБТІ від 03 листопада 2009 року № 24332251.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Для ОСОБА_4 , яка є добросовісним набувачем об`єкту нерухомості за адресою: м.Запоріжжя вул. Рекордна, буд.6а, і на майно якої накладено арешт в межах досудового розслідування кримінального провадження №0002282, склалась ситуація, при якій її майнові права істотно обмежені, але вона позбавлена можливості проаналізувати повноту і якість розслідування та заявити клопотання, які дозволили б прийняти рішення про завершення досудового розслідування. Процесуальний статус власника майна ОСОБА_4 , на яке накладено арешт (третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт), дозволяє ставити питання про необхідність скасування арешту, який накладений більше чотирьох з половиною років, на протязі яких проводиться досудове слідство у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що: досудове розслідування у даному випадку триває вже більше чотирьох років; будь яких осіб, за виключенням ОСОБА_8 , які могли бути причетні до вчинення цього кримінального правопорушення, досудовим слідством не встановлено. Тому є підстави вважати, що кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України є помилковою (замість належної ч.1 і ч.4 ст.358 КК України); достовірно встановлено факт смерті 25 квітня 2020 року ОСОБА_8 , який був єдиним вигодонабувачем від виготовлення і використання завідомо неправдивого документу, тому є обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування має бути завершене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КК України (у зв`язку зі смертю підозрюваного); будь-яких слідчих дій протягом поточного року по цьому кримінальному провадженню не проводилось, що може свідчити про те, що можливості досудового слідства в частині здобуття нових доказів та викриття винних осіб вичерпані.

Власник вищевказаного магазину ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального правопорушення, за фактом якого проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0002282, також відсутні будь-які докази вчинення нею інших кримінальних та/або адміністративних правопорушень.

Зважаючи на вищевикладене, просив суд задовільнити клопотання.

Прокурор не подав заперечень стосовно клопотання адвоката ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши наявні матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Під час проведення досудового розслідування встановлено що підставою державної реєстрації речових прав на майно, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 6-а було рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі за № 2-2522/09 від 30.04.2009 року, яке подано до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (на теперішній час ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»).

В матеріалах інвентаризаційної справи за об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 6-а міститься рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі за № 2-2522/09 від 30.04.2009 року за яким ОП «ЗМБТІ» зобов`язано скасувати попередню реєстрацію речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на об`єкти нерухомості за зазначеною вище адресою за ОСОБА_5 . Крім того, в матеріалах інвентаризаційної справи по об`єкту нерухомості, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 6-а міститься додаткове рішення Шевченківського районного сулу м. Запоріжжя від 03.08.2009 по цивільній № 2-2522/09 яким виділено в окремий об`єкт нерухомості та присвоєно поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 6-а об`єкт нерухомості.

З метою перевірки законності підстав реєстрації об`єктів нерухомості направлено запит до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на отримання рішень по цивільній справі № 2-2522/09. У відповідь на запит до органу досудового розслідування від Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надано копію рішення по цивільній справі № 2-2522/09 згідно до якого ОСОБА_5 відмовлено в позові про визнання права власності на об`єкти нерухомості за поштовою адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 6-а. Також, до надано копію ухвали апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2010 якою рішення по цивільній справі № 2-2522/09 згідно до якого ОСОБА_5 відмовлено в позові про визнання права власності на об`єкти нерухомості залишено в силі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями частини першої статті 170 КПК України унормовано, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У справах "Бакланов проти Росії" та "Фрізен проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст. 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У рішенні «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Ураховуючи наведене та той факт, що прокурором не надано пояснень стосовно доказового значення об`єктів нерухомого майна у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 358 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись статями 98, 131, 132, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні задовольнити.

Скасувати арешт, накладений в межах кримінального провадження №0002282 від 24 липня 2021 року за ч. 3 ст. 358 КК України, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2021 року у справі № 334/1427/21 (провадження № 1кс/334/1255/21) на об`єкти нерухомості магазин літера А, загальною площею 30,7 м2, що складається з приміщення №1 площею 29,5 м2, що в свою чергу складається з: тамбуру №1 площею 2,6 м2, торговельний зал №2 площею 23,1 м2, склад №3 площею 2,2 м2, санвузол №4 площею1,6 м2; приміщення №2 площею 1,2 м2, що в свою чергу складається з: комори №1 площею 1,2 м2, а також навіс літера Г та замощення літера І, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, які зареєстровані за ОСОБА_4 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії, щодо їх відчуження, реєстрації, перереєстрації, розпорядження ним.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1