УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/17427/25

Провадження № 1-кп/522/2091/26

12 січня 2026 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено 03.09.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено 03.09.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року (Справа № 947/2733/25, Провадження № 1-кс/947/2215/25) на автомобіль «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключі від нього та два свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Клопотання мотивував тим, що автомобіль був вилучений більш ніж за місця до постановлення зазначеної ухвали слідчого судді. Вказана автівка на праві власності належить ОСОБА_6 і необхідна їй для майже щоденного відвідування медичних установ. Звертав увагу на те, що транспортний засіб зберігається у неналежних умовах. Крім того захисник зазначив, що вказаний автолмобіль не може бути конфіскований, а тому не маж процесуального сенсу у його подальшому перебуванні під арештом. Крім того, захисник зауважив, що вказане питання неодноразово розглядалося, в тому числі і в апеляційній інстанції, однак у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно було відмовлено. Проосив клопотання задовольнити, оскільки зазначений транспортний засіб не має відношенян до обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника і просив його задовольнити, вказавши суду, що не має віднощення до автомобіля «БМВ».

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки автомобіль, на який було накладено арешт було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також ваідповідно до вимог чинного законодавств дло нього, як до знаряддя злочину може бути застосована спеціальна конфіскація, у зв`язку із чим, просив до винесення судом рішення по суті у нарадчій кімнаті, у задоволенні клопотання відмовити.

Суд, розглянувши клопотання сторони захисту, вислухавши думку учасників судового провадження з вказаного питання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року було накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль «БМВ 730І», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та два свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно вказаної ухвали, арешт на зазначений автомобіль накладався з метою збереження речових доказів.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя, суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Таким чином, особа, яка звертається з клопотанням про скасування арешту майна має довести, що відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що клопотання про скасування арешту на авто подане адвокатом ОСОБА_4 в захист інтересів гр. ОСОБА_7 . Разом із тим, на момент подання клопотання, відомостей про повноваження представляти інтереси гр. ОСОБА_7 суду не надано. Крім того, усі долучені до клопотання документи, а також судові рішення, належним чином не завірені.

Також захисником у клопотанні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або необхідність у арешті автомобілю «БМВ 730І», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 на теперішній час відпала, оскільки, вказаний автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000080, судове слідство у якому лише розпочато з долочення письмових доказів. Таким чином, на теперішній час судом лише встановлений порядок судового розгляду, долучено письмові докази сторони обвинувачення, які не досліджені судом, не допитані свідки і обвинувачений, який не визнає провину у інкримінованому йому органом досудового розслідування тяжкому кримінаольному правопорушенні.

Крім того, власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась та із відповідним клопотанням до суду не зверталась.

Також судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року в апеляційному порядку власником майна та його представником оскаржена не була.

Більш того, відповідно до змісту вказаної ухвали, у судове засідання викликався захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , а також власник транспортного засобу, однак у судове засідання останні не з`явились, про причини неявки не повідомили, що свідчить про їх незацікавленість в розгляді клопотання слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на теперішній час клопотання сторони захисту про скасування арешту накладеного на автомобіль «БМВ 730І», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є передчасним, оскільки жодні докази по справі судом не досліджувалися, свідки, потерпілий та обвинувачений не допитувалися з метою встановлення об`єктивної істини по справі, а тому клопотання на теперішній час задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 98, 100, 132, 170-174, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року (Справа № 947/2733/25, Провадження № 1-кс/947/2215/25) на автомобіль «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключі від нього та два свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1