Провадження №: 1-кс/755/4317/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2025 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків крові та букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 для проведення молекулярно-генетичних експертиз, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003513 від 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и л а :

старший слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків крові та букального епітелію для проведення молекулярно-генетичних експертиз.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003513 від 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2025, приблизно о 23 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , який перебував на вулиці поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю шляхом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

У подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на вчинення хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , та безпідставно здійснив один постріл у напрямку потерпілого, з предмета схожого на пістолет який тримав у руці, тим самим створив реальну загрозу життю та здоров`ю потерпілого.

При цьому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та за ними спостерігають сторонні особи з числа мешканців прилеглого будинку, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку наніс удар кулаком в обличчя потерпілому завдавши йому тілесних ушкоджень..

06.11.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

06 листопада 2025 року, слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, винесено постанову про відібрання зразків для проведення експертизи.

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи підозрюваний ОСОБА_5 , від добровільного надання біологічних зразків відмовився.

Під час досудового розслідування виникла необхідність відібрати у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічні зразки крові та букального епітелію відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ від 09.07.2022 № 2391-ІХ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини».

У судовому засіданні старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив суд задовольнити його з мотивів наведених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, викликались належним чином, причини неявки та їх поважність не повідомили.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у межах якого подано до суду клопотання, вислухавши думку слідчого, слідча суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до ч. 3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Частиною 1 статті 160 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Частиною 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчою суддею встановлено, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003513 від 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

06.11.2025 року старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 винесена постанова про відібрання зразків у підозрюваного ОСОБА_5 для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

06.11.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відібрання біологічних зразків крові та букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 , йому перед початком слідчої дії була оголошена та роз`яснена постанова слідчого про отримання зразків у особи, роз`яснено приводи, підстави та існування нагальної необхідності отримання зразків для проведення експертизи та запропоновано останньому добровільно їх надати.

Однак, на що підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що він відмовляється надавати біологічні зразки, про що слідчим було складено відповідний протокол від 06.11.2025 року.

З наданих матеріалів вбачається, що відібрання біологічних зразків необхідне для проведення молекулярно-генетичної експертиз.

У постанові Касаційного кримінального суду від 06 липня 2023 року у справі №470/27/21 (провадження № 51-2154 км 23) зазначено, що відповідно до положень частин 2, 3 статті 245, частини 3 статті 241 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється на підставі постанови прокурора, а у разі відмови особи добровільно надати зразки - відібрання проводиться примусово за ухвалою слідчого судді або суду за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому статтями 160-166 КПК України.

У контексті збирання доказів у рамках кримінального провадження, узяття біологічних зразків особи становить обов`язкову медичну процедуру, котра, хоч і є малозначною, все ж має вважатися втручанням у право на приватне життя. Проте Європейська конвенція з прав людини не забороняє застосування таких процедур задля здобуття доказів про причетність до скоєння злочину. Як зазначав Європейський суд з прав людини, статті 3 і 8 Конвенції як такі не забороняють вдаватись до медичної процедури всупереч волі підозрюваного з метою отримання від нього доказів його причетності у вчиненні кримінального правопорушення (рішення у справі «Jalloh v. Germany», п.70). Конвенційні органи в кількох випадках встановлювали, що взяття зразків крові чи слини всупереч волі підозрюваного з метою розслідування правопорушення не порушувало вказаних статей з огляду на обставини, які цими органами досліджувались (див. рішення у справах «X v. the Netherlands, no. 8239/78 від 04.12.1978; Schmidt v. Germany, no. 32352/02 від 05.01.2006).

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Schmidt v. Germany» зазначено, що беручи до уваги обставини справи, Суд має визначити, чи було досягнуто справедливого балансу між фундаментальним правом особи на повагу до її приватного життя та законним інтересом демократичної держави у забезпеченні національної безпеки та судовому переслідуванні осіб, які вчинили злочини та кримінальні правопорушення. Він зазначає, що національні органи влади користуються певною свободою розсуду при визначенні того, чи оскаржуване втручання є пропорційним вищезазначеній меті, тобто чи було розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, яку прагнули досягти за допомогою оскаржуваного заходу. Суд також вважає, що взяття крові та слини було призначено для визначення причетності заявника до кримінального правопорушення. Заявник скаржився на порядок і взяття зразків крові та слини відповідно до статті 3 Конвенції. Суд дійшов висновку, що захід не досяг мінімального рівня суворості, необхідного для того, щоб кваліфікувати його як нелюдське та таке, що принижує гідність.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини «Саундерс проти Великої Британії» від 17 грудня 1996 року: Право не свідчити проти самого себе це в першу чергу право обвинуваченого зберігати мовчання. Як прийнято вважати в правових системах держав учасників Конвенції і в інших країнах, дане право не поширюється на використання в кримінальному процесі матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого незалежно від його волі примусово якось: вилучення по розпорядженню документів, отримання зразків крові, сечі і шкірного покриву для проведення аналізу ДНК» (п.69).

Оскільки відібрання біологічних зразків, не потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму та є безпечним для життя та здоров`я особи, слідча суддя прийшла висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий спосіб втручання у права і свободи особи, адже проведення судової молекулярно-генетичної експертизи має важливе доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, відтак, дане клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 160-166, 241, 245, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків крові та букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 для проведення молекулярно-генетичних експертиз, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003513 від 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - задовольнити.

Надати у розпорядження (забезпечити) слідчому СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 та іншим слідчим слідчої групи дозвіл на здійснення примусового відібрання біологічних зразків крові та букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відібрання біологічних зразків проводити з дотриманням вимог ст.ст. 241, 245 КПК України із залученням відповідних спеціалістів та/або експертів.

Строк дії ухвали - один місяць з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя: ОСОБА_1