Справа № 570/1586/25
номер провадження 1-кп/570/228/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Рівне кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000125 від 25.12.2023 р. про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт та додатки до нього у зазначеному кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000125 від 25.12.2023 р. надійшов до Рівненського районного суду Рівненської області із Рівненської обласної прокуратури.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив про наявність підстав для призначення судового розгляду обвинувального акту у даному кримінальному провадженні. Заперечив проти доводів захисників, підтримані обвинуваченими, про прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, зазначивши про відповідність такого процесуального документу вимогам КПК та вказуючи на безпідставність та необгрунтованість звернень сторони захисту.

12.11.2025 р. захисник адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотаннями в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (три окремих клопотання) про повернення прокурору обвинувального акту, як такого, що не відповідає вимогам КПК (том 4 а.с. 89-98, 99-108, 109-118). Захисник вважає, що в обвинувальному акті не відображено правильно об`єктивну сторону кримінального правопорушення та не вказано взагалі суб`єктивну сторону. Зазначено також у вказаних клопотаннях про наявне, на думку захисника, штучне завищення правової кваліфікації діянь у вчинені яких пред`явлено обвинувачення у даній справі (кваліфікація дій обвинувачених за ознаками кримінальних правопорушень, за вчинення яких згідно КК передбачено більш суворе покарання). Вважає захисник, що у даному випадку в обвинувальному акті не визначено розмір заподіяної шкоди. Не вказано в обвинувальному акті у який спосіб досягнуто попередньої змови між учасниками групи, та з якою саме метою діяла як ОСОБА_7 (в частині пред`явленого їй обвинувачення), так і усі інші обвинувачені. Наводить також інші обґрунтування вдаючись до (особситого) аналазу та (на даному етапі передчасної) оцінки доказів по справі.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечив проти призначення судового розгляду обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, оголосила вказані клопотання від 12.11.2025 р. та просила їх задовольнити з підстав та обґрунтувань, наведених у таких її (письмових) зверененнях. Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали вказані клопотання їх захисника.

Захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали вказані клопотання захисникаадвокат ОСОБА_4 .

З`ясувавши обставини, заслухавши доводи прокурора, захисників та обвинувачених, дослідивши клопотання сторін та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Перевірка відповідності обвинувального акта вимогам КПК віднесена до компетенції суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження, в якому суд має право постановити одне з передбачених ч. 3 ст. 314 КПК рішень, зокрема повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Слід зауважити, що п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК передбачає те, що прокурор викладає фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону й статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються прокурором в обвинувальному акті в такий спосіб, який він вважає правомірним. Йдеться не про самостійну процесуальну позицію прокурора, яка не має свого підґрунтя. Навпаки, закон дає йому змогу визначати правову кваліфікацію лише на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, визнаних ним достатніми для складання обвинувального акта.

Водночас суд зазначає про необхідність правильної кваліфікації прокурором при складанні обвинувального акту злочинів, що вчиняються у сфері службової діяльності, зокрема за ст. 364, ст. 366 КК враховувати, що використання службового становища, із урахуванням мети, з якою діє особа, та спрямованості її дій - може бути шляхом до вчинення іншого кримінального правопорушення, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Якщо заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем було пов`язане з внесенням такою особою до тофіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншим підробленням документів або складанням та видачею неправдивих документів, дії особи потребують кваліфікації за сукупністю злочинів, передбачених відповідними частинами статтей 191, 366 КК.

У даному випадку, в обвинувальному акті прокурор не зазначив достатнього обсягу відомості про мету, з якою діяли обвинчен особа, та не конкретизовано спрямованості їх дій. Тобто, у даному конкретному випадку відсутність повного з`ясування та відповідно зазначення в обвинувальному акті цих обставин унеможливлює підтвердити правильність правової оцінки вчиненому лише за ст. 364, 366 КК без додаткового визначення кваліфікації за ст. 191 КК. Заначається, що прокурор не вказував про навність наявність у реєстрі матеріалів досудового розслідування та в самих матеріалах кримінального провадження документів, які можуть бути досліджені в подальшому під час судового розгляду, та підтверджуватимуть правильність кваліфікації дій обвинувачених без урахування положень ст. 191 КК.

Також, суд врахував положення ч. 1-3 ст. 338 КПК України, якими передбачено, що прокурор право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Однак у вказаній нормі визначено право, а не обов`язок прокурора змінити обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Однак, оскільки санкція статті 189 КК є більш суворою порівняно до ст. 355 КК (із урахуванням відповідниих кваліфікуючими ознакак злочинів), то зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення судом не покращує становище особи та не відповідатиме вимогам ч. 3 ст. 337 КПК.

Тому у даному конкретному випадку, враховуючи наведене суд повертає обвинувальний акт прокурору із зазначенням про необхідність вказати у в такому документі про обставини, які підтверджуватимуть правильність кваліфікації дій обвинувачених саме за ч. 3 ст. 355 КК України.

Повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом (див. Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові по справі №636/336/21, провадження № 51-5720км21).

У даному випадку суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Керуючись ст. 291, 293, 314, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000125 від 25.12.2023 р., про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, згідно ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1