Справа № 507/1832/25
Провадження № 1-кс/507/497/2025
У Х В А Л А
"22" вересня 2025 р. селище Любашівка
В обгрунтування скарги скаржник вказує, що Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство» (далі ДСК «ЧМП»), по контракту від 31.10.1991 року придбала у турецької фірми «Атлантик Шип Сапплай» 20 шт. бюро-контейнерів загальної вартістю 247200 доларів США.
Ці бюро-контейнери були передані у користування колгоспу «Зоря Комунізму» (потім перейменованому в КСП «Зоря» ) для використання як «готельний комплекс» в рамках раніше укладеного договору про спільне будівництво м`ясо-молочного комплексу.
Бюро-контейнери були встановлені в с. Любашівка, по вул.Кірова,33 Одеської області і є виключно власністю державного підприємства-Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» и до теперішнього часу знаходяться на її
Надалі; у процесі приватизації колективного майна колгоспу «Зоря» та подальшої зміни форми власності (КСП «Зоря») її Голова ОСОБА_7 ;викоростовуючи своє посадове становище та підроблені документи незаконно отримав Свідоцтво №175 від 03.07.2002 р. про право власності на весь «готельний комплекс».
15 березня 2016 року ОСОБА_7 ; з метою ускладнити процедуру можливого повернення майна з незаконного володіння перепродав цей об`єкт( в рівних частках) громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Позовна заява державного підприємства(ДСК «ЧМП») про визнання недійсними та нікчемними рішення органу влади та окремих документів , які з`явилися основою протиправного заволодіння та утримання державного майна, спочатку розглядалась Ананьївским районним судом Одеської області(суддя ОСОБА_10 ) и рішенням від 22.02.2017 року у задоволенні позовних вимог необгрунтовано відмовлено.
Апеляційна скарга позивача(ГСК «ЧМП») була розглянута колегією суддів Апеляційного суду Одеської області та 15.06.2017 року винесено рішення, яким:
-скасовано рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 22.07.2017 року та ухвалено нове рішення яким:
-визнано недійсним витяг з рішення зборів уповноважених осіб від 28.02.1998 р. у частині, що стосується передачі ОСОБА_7 майнового паю-«готельного комплексу»,що знаходиться у с.м.т.Любашівка Одеськой області;
-визнано недійсним Свідоцтво про право приватної власності ОСОБА_7 на готельний комплекс;
- визнано нікчемним та скасовано Рішення №175 від 03.07.2002 року. виконкому Любашівської сільської Ради Одеської області «Про оформлення права власності на готельний комплекс по вул.Кірова,33 у с.м.т. Любашівка Одеської області та Рішення №2 сесії Любашівскої селіщної Ради XXIV скликання №57-XXIV від 23.07.2002 року «Про закріплення земельної ділянки за готельним комплексом по АДРЕСА_1 »;
Таким чином, позовні вимоги ГСК ЧМП практично задоволені, тим самим визнаний факт незаконного присвоєння державного майна шляхом використання підроблених документів. Оскільки цей факт встановлено судом-його не потрібно доводити під час досудового слідства.
Органом досудового розслідування при прийнятті оскаржуваної ухвали вказані рішення суду не були прийняті до уваги.
Крім того, в ході досудового слідства не допитана як свідок гр-ка ОСОБА_13 ( АДРЕСА_2 ) на предмет застосування до неї психічного чи фізичного насильства з метою заволодіння «готельним комплексом», не дана юридична
оцінка таким діям, якщо такі мали місце.
Представник скаржника повністю підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити, надавши аналогічні пояснення.
Прокурор Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, так як рішення Одеського апеляційного суду про задоволення позовних вимог ДСК «ЧМП» від 16.07.2017 року, яким позовні вимоги були задоволені та на яке посилається представник скаржника, було скасовано постановою Верховного суду від 15 травня 2019 року, а в подальшому постановою Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року в задоволенні позовних вимог ДСК «ЧМП» відмовлено повністю.
Із матеріалів кримінального провадження видно, що постанова про закриття кримінального провадження від 24.07.2024 року представнику скаржника вручена не була, що є обмеженням у праві на її оскарження.
Тому, необхідно поновити скаржнику строк для оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 24.07.2024 року.
На обґрунтування постанови слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні довести, що ОСОБА_7 чи інша особа вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 364 КК України не вдалось можливим.
При цьому по кримінальному провадженню було витребувано та досліджено всі наявні документи щодо готельного комплексу по АДРЕСА_3 .
Під час досудового розслідування встановлено, що 05 лютого 2002 року ОСОБА_7 отримав свідоцтво про право приватної власності на готельний комплекс розташований в смт. Любашівка по вулиці Кірова, 33, Одеської області, яке було видане на підставі рішення виконкому Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області № 175 від 03.07.2002.
Разом з цим, 23.07.2002 згідно рішення № 57-ХХІУ другої сесії 24 скликання Любашівської селищної ради за готельним комплексом по вул. Кірова, 33 в смт. Любашівка Одеської області, належним ОСОБА_7 закріплено земельну ділянку площею 1260 кв. м.
23.12.2003 ДСК ЧМП до Любашівського БТІ надіслав лист з проханням оформити технічний паспорт на готель в смт. Любашівка Одеської області, однак зазначений об`єкт вже був оформлений у власність, а тому лист залишений без розгляду.
Згідно акту державної приймальної комісії про прийом в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 09.08.1993 (який наявний лише в копії), замовником, в особі якого виступає ЧМП, пред`явлений до прийняття в експлуатацію готель із 20-ти бюро-контейнерів за адресою смт. Любашівка Одеської області КСП Зоря у вигляді одноповерхового готелю з 20-ти бюро контейнерів, підвальна частина - стіни з фундаментних блоків на якому відсутній підпис голови КСП Зоря в особі ОСОБА_7 як представника експлуатаційної організації, що свідчить про недійсність зазначеного акту.
Однак згідно технічної документації Любашівського БТІ від 2002 року готель складається з двох поверхів з прибудовами.
На час проведення досудового розслідування та в судовому розгляді справи ДСК ЧМП не надано оригінал акту державної приймальної комісії про прийом в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 09.08.1993, а також в ДСК ЧМП відсутні документи про постановку на баланс з 1993 року самого готельного комплексу по вул. Кірова в смт. Любашівка Одеської області, що не може вказувати про належність всього об`єкту - ДСК ЧМП.
Відповідно до наявних показів свідків як під час розгляду кримінальної справи, судових засіданнях, так і під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 ОСОБА_22 , які станом на дату забудови готельного комплексу по вул. Кірова в смт.Любашівка Одеської області працювали в КСП «Зоря» і також працювали станом на 1997- 1998 роки, коли проводилося розпаювання майна КСП «Зоря», встановлено наступне, що збори щодо виділення ОСОБА_23 на майнові паї підвал- бару, як тоді називали готель, проводилися, питання підіймалося та вирішувалося. Інша кількість працівників КСП «Зоря» які були включені в список членів правління пояснили що на засіданнях в силу виконання ними своїх прямих функціональних обов`язків присутніми були рідко, однак вони знали, що готель належить КСП «Зоря».
Допитаний як свідок ОСОБА_23 зазначив, що всі виписки з протоколів зборів готовилися секретарем ОСОБА_24 , який нині є покійним, однак ОСОБА_23 теж вів протоколи засідань зборів. Стосовно зборів з розпаювання майна та виділення його на пай в натурі проводилися, в тому числі щодо підвал-бару (комплексний готель) ОСОБА_23 .
За показами свідків, підземну частину готелю будувалась робітниками КСП «Зоря», наземна ж частина, була змонтована не відомими їм будівельниками, та в послідуючому всі необхідні роботи щодо експлуатації готелю виконувалися КСП «Зоря». Достеменно свідкам з числа робітників КСП «Зоря» про право власності, про наявність необхідної документації щодо права власності готелю не відомо.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_23 на час звернення до Любашівської селищної ради про отримання права власності па готель по вул. Кірова, 33 в смт. Любашівка Подільського району, ані в КСП «Зоря», ані в агрофірмі «Зоря» вже не працював тривалий час та, надаючи виписку із рішення зборів уповноважених № 2 від 28 02.1998 про надання в рахунок майнового паю ОСОБА_23 готельного комплексу вважав, що вона правдива в силу того, що, як встановлено свідченнями свідків, збори з вказаною приводу проводилися, ніхто інший не претендував на готель, та до того, що не збереглися оригінали відповідних документів, він відношення не мав в силу того, що таке не входило до його прямих функціональних обов`язків під час реформування КСП «Зоря».
Однак, за встановленні порушення щодо неналежного ведення документації кримінальної чи адміністративної відповідальності не передбачено, особа, яка була відповідальна за їх ведення, померла, що унеможливлює достеменно підтвердній чи спростувати вказаний факт.
Відповідно до матеріалів з архівного відділу Любашівської районної державної адміністрації, де зазначено що в архівному відділі відсутні оригінали книги загальних зборів уповноважених агрофірми «Зоря», документації щодо розпаювання КСП «Зоря» та документів, які свідчать про перебування на балансі КСП «Зоря» спірного готельного комплексу. Крім того, у даній довідці зазначене що 03.02.2012 року із архівного відділу РДА працівниками Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області була вилучена «Книга протоколів загальних зборів агрофірми «Зоря» за 1997-1998, 2000рр., яка не повернута.
Разом з цим, встановити місце знаходження оригіналу книги загальних зборів уповноважених агрофірми «Зоря», документації' щодо розпаювання КСЛ «Зоря» та документів, які свідчать про перебування па балансі КСП «Зоря спірного готельного комплексу, не вдалось.
В ході досудового розслідування встановити потерпілу особу щодо майн якої могло би бузи вчинене злочинне діяння у вигляді шахрайства, шо обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, не вдалась. Сам ОСОБА_23 , оформлюючи у приватну власність готель, вважав, що діє п законних підставах в силу наявної у нього виписки із рішення зборі уповноважених № 2 від 28.02.1998 про надання йому в рахунок майнового пак готельного комплексу, надаючи яку до БТІ та Любашівської селищної раді вважав що вона є дійсною, та протилежне, під час досудового розслідування ні підтверджено, що виключає в його діях ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 КК України.
До того ж, проведеним по кримінальному провадженні розслідуванням встановлено, що необхідні технічні, правовстановлюючі документи на споруду готельний комплекс по вул. Кірова, 33 в смт. Любашівка, станом до 2002 року т; по 23.03.2013 відсутні як у ДСК «ЧМП», так не знайдено їх в архіві Любашівською райдержадміністрації.
Також в ході проведення розслідування встановити необхідні документи які б достеменно свідчили про належність готелю, чи то його частини як КСГ «Зоря» так і ДСК «ЧМП», не виявилося можливим - за відсутності їх у відповідних установах, архівах та на руках осіб.
Наявні матеріали в кримінального проваджені не є достатніми для повідомлення про підозру.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в події кримінального правопорушення.
Посилання представника скаржника на неврахування слідчим постанови Одеського апеляційного суду, якою задоволені вимоги ДСК «ЧМП» не може бути прийнято до уваги, так як вказана постанова була скасована постановою Верховного суду від 15 травня 2019 року, а в подальшому постановою Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року в задоволенні позовних вимог ДСК «ЧМП» відмовлено повністю. Посилання на відсутність протоколу допиту ОСОБА_13 щодо неправомірних дій стосовно неї, не може бути підставою для скасування постанови про закриття даного кримінального провадження, так як ОСОБА_13 не зверталась із заявами щодо неправомірних дій і скаржником не обгрунтовано, яким чином можливі неправомірні дії відносно ОСОБА_13 , могли вплинути на право власності на майновий комплекс.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши постанову про закриття кримінального провадження та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до переконання про те, що досудове розслідування проведено повно та об`єктивно, всебічно досліджені всі обставини справи, оскільки слідчим проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення дійсних обставин кримінального проступку.
Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1