Справа № 675/1225/25
Провадження № 1-кп/675/138/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчомусудовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0001095 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Херсон, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, не одруженої, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, освіта середня спеціальна, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2025 року близько 2 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходилась за місцем свого проживання, що у АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_7 , допомагала останньому розблокувати на його мобільному телефоні марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8 Pro» мобільний додаток «Приват24». Під час казаний дій, ОСОБА_4 стали відомі конфіденційні дані (PIN-код), які є необхідні для входу у мобільний додаток «Приват24» та доступу до банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , які вона записала.

В подальшому, 13 квітня 2025 року о 22:14 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Ізяслав по вул. Грушевського Шепетівського району Хмельницької області, керуючись умислом на викрадення майна ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8 Pro», власником якого є ОСОБА_6 , із встановленим на ньому мобільним застосунком «Приват24», переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної автоматизованої системи, умисно здійснила несанкціонований вхід до мобільного додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» зареєстрованого на ім`я ОСОБА_6 , шляхом введення наявного пін-коду до мобільного застосунку, та самочинно, без дозволу власника, отримала повний доступ до банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я останнього, на якому перебували грошові кошти з метою власного збагачення.

Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення майна ОСОБА_6 , 14 квітня 2025 року о 16:48 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в с.Білижинці по вул. Зеленій, у буд. № 4, Шепетівського району Хмельницької області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8 Pro», власником якого є ОСОБА_6 , із встановленим на ньому мобільним застосунком «Приват24», переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної автоматизованої системи умисно здійснила несанкціонований вхід до мобільного додатку «Приват24» AT КБ «Приват-Банк» зареєстрованого на ім`я ОСОБА_6 , шляхом введення наявного пін-коду до мобільного застосунку, та самочинно, без дозволу власника, отримала повний доступ до банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я останнього, на якому перебували грошові кошти з метою власного збагачення.

Також, 13 квітня 2025 року ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки грошових коштів ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, дію якого неодноразово (безперервно) продовжено, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану з Україні» від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 № 4220-ІХ, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_6 та маючи доступ до його банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , через мобільний додаток «Приват24», викрала грошові кошти із вказаної банківської карти в загальній сумі 11 356, 53 грн, спричинивши потерпілому майнову шкоду на зазначену суму, розпорядившись ними наступним чином.

Так, 13 квітня 2025 року о 22:16 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Ізяслав по вул. Грушевського Шепетівського району Хмельницької області, використовуючи мобільний додаток «Приват24» із банківською картою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , без згоди та відома власника картки, перерахувала грошові кошти у сумі 1 306,53 грн на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , в якості оплати за проїзд на таксі, чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на суму 1306,53 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, 13 квітня 2025 року о 22:43 год., ОСОБА_4 перебуваючи в м. Ізяслав по вул. Грушевського Шепетівського району Хмельницької області, використовуючи мобільний додаток «Приват24» із банківською картою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , без згоди та відома власника картки, перерахувала грошові кошти у сумі 10 050 грн на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередньо попросивши його, після надходження коштів здійснити їх зняття у банкоматі та передати їй, при цьому запевнивши ОСОБА_8 у законності своїх дій.

Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинила для ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 11 356,53 грн.

Крім того, 14 квітня 2025 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки грошових коштів ОСОБА_6 та незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, дію кого неодноразово (безперервно) продовжено, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 № 26/2025. затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 № 4220-ІХ, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_6 та маючи доступ до його банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , через мобільний додаток «Приват24» викрала грошові кошти із вказаної банківської карти в загальній сумі 20 050 грн, спричинивши потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.

А саме, 14 квітня 2025 року о 16:50 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний додаток «Приват24» із банківською картою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , без згоди та відома власника картки, перерахувала грошові кошти 20 050 грн на свою банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на суму 20 050 грн.

Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинила для ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 20 050 грн.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковані: за ч. 1 ст. 361 КК України як умисні дії, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; за ч. 4 ст. 185 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, а також в умисному таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчинених повторно, в умовах воєнного стану.

01 серпня 2025 року між начальником Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , її захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України. Згідно до поданої сторонами угоди, обвинувачена повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 361 КК України.

Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме: за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. За ч. 1 ст. 70 КК України сторони узгодили остаточну міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням останньої на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості та просить суд її затвердити, при цьому пояснив, що угода з його сторони є добровільною і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просять її затвердити. При цьому ОСОБА_4 пояснила, що повністю визнає вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, щиро розкаюється, укладення угоди є добровільним, вона цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, спроможна нести узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також надав письмову згоду про укладення даної угоди про визнання винуватості, та не заперечив проти її затвердження на вказаних умовах.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченій, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої та вважає угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 , обґрунтовано кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 361 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжких злочинів.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначенні ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для не визнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, а також в умисному таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчинених повторно, в умовах воєнного стану, мало місце. Зазначені діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 , винувата у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З врахуванням обставин справи і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся, арешт не накладався, запобіжний захід обвинуваченій не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-316, 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 серпня 2025 року у кримінальному провадженні за № 0001095 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України, укладену між начальником Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , її захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, і призначити їй покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч. 1 ст. 361 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК Українизвільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: оптичний диск CD-R із серійним номером LH 3181 CK29124292 D4 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1