Провадження №: 1-кс/755/342/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2026 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу голови ГО «НОН-СТОП Україна» ОСОБА_3 на уповноважених осіб Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а:

голова ГО «НОН-СТОП Україна» ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у порушення вимог ст. 214 КПК України, не були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у передбачений КПК України строк.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд скарги без його участі.

Особи, бездіяльність яких оскаржується, в судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, матеріали перевірки за зверненням, слідча суддя встановила таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів скарги вбачається, що 11 грудня 2025 року головою ГО «НОН - СТОП УКРАЇНА», ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП) з офіційної електронної пошти, на офіційну електронну пошту Дніпровської окружної прокуратури, а саме , подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень (Вих. № 11/12/2025-6-7).

Слідчою суддею досліджено в судовому засіданні зміст зазначеної заяви та перелік доданих до неї документів.

При цьому, доказів отримання зазначеного листа Дніпровською окружною прокуратурою м. Києва слідчій судді надано не було.

Даних щодо внесення відомостей за зазначеною заявою до ЄРДР до слідчого судді станом на час розгляду скарги не надходили.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

В постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В постанові від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 Верховний Суд вказав, що «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається із поданої скарги, заявник вказує, що колишній перший заступник начальника Головного сервісного центру МВС - ОСОБА_4 , засновник і кінцевий бенефіціарний власник ТОВ «СПЕЦЗНАК» - ОСОБА_5 створили організовану злочинну групу, діяльність якої була спрямована на привласнення державних коштів на тендерних закупівлях щодо послуг виготовлення номерних знаків для державних підприємств, державних установ різного рівня.

На думку заявника, для реалізації вказаної злочинної схеми залучалися й начальник Головного сервісного центру МВС - ОСОБА_6 , Заступник начальника Головного сервісного центру МВС - начальник регіонального сервісного центру в місті Києві - ОСОБА_7 , Заступника начальника регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) - ОСОБА_8 , начальник ТСЦ МВС № 8043 - ОСОБА_9 , начальник ТСЦ МВС № 8044 - ОСОБА_10 , начальник ТСЦ МВС №8045 - ОСОБА_11 , начальник ТСЦ МВС №8046 - ОСОБА_12 , начальник ТСЦ МВС № 8047 - ОСОБА_13 , начальник ТСЦ МВС № 8048 - ОСОБА_14 , начальника ТСЦ МВС № 8049 - ОСОБА_15 , які в межах наданих їм повноважень сприяли у реалізації привласнення коштів на тендерних закупівлях.

На переконання заявника, в діях зазначених осіб вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Водночас, проаналізувавши подану скаргу та долучену до неї заяву, слідча суддя вважає, що в них відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаними особами кримінальних корупційних правопорушень, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

У поданій заяві відсутні конкретні відомі заявнику обставини вчинення зазначеними ним особами, дій які б містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони вказаних заявником злочинів, передбачених статтями ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. Так, заявник не зазначає, які конкретні дії чи бездіяльність вказують на зловживання з боку посадових осіб органів державної влади та свідчать про використання наданих повноважень всупереч інтересам служби, так само не вказує якими особами отримано та надано неправомірну вигоду від такої діяльності.

Крім того, для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 364 КК України необхідно настання тяжких наслідків, які відповідно до примітки цієї статті у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В обґрунтування настання таких наслідків, заявник не вказує суму шкоди, яка завдана від таких дій, що унеможливлює встановити чи існує причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками.

Так само не міститься у заяві і будь-яких об`єктивних фактів щодо надання та отримання неправомірної вигоди і заявник не конкретизує, які саме службові особи, кому, коли, за які саме дії та в якому розмірі надавали/одержували неправомірну вигоду.

Не підтверджені ознаки об`єктивної сторони і інших складів злочинів, зокрема із інформації викладеної в скарзі неможливо встановити чим підтверджується факт привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем чи вчинення дій направлених на легалізацію майна одержаного злочинним шляхом.

Натомість, у заяві висловлене загальне припущення про ймовірне вчинення протиправних дій, які зроблені заявником, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності рішень та дій службових осіб органу державної влади.

З урахуванням викладеного, слідча суддя вважає, що самих лише припущень заявника про наявність певної змови між вказаними особами, які з метою особистого збагачення привласнюють бюджетні кошти, недостатньо для висновку про наявність вказаних кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування відносно вказаних осіб, відтак, слідча суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні скарги голови ГО «НОН-СТОП Україна» ОСОБА_3 на уповноважених осіб Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчої судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя: ОСОБА_1