Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2600/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000731 від 06.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське, Мелітопольський район, Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, поданим в рамках кримінального провадження №0000731 від 06.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000731 від 06.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно придбав з метою збуту не менше ніж 0,213 г психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, яку незаконно зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою збуту до 30.05.2025.

Так, 30.05.2025 о 06 годині 07 хвилин ОСОБА_4 маючи умисел на незаконний збут обмежених до вільного обігу речовин, незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, підійшов до будинку № 77 по вулиці Івана Гонти м. Черкаси та впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, незаконно, умисно, збув психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, у вигляді «закладки», а саме поклав під дерево згорток, перемотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору.

Цього ж дня, близько 14 години 02 хвилини, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, працівниками поліції біля будинку № 77 по вулиці Івана Гонти в м. Черкаси, під деревом, виявлено та вилучено згорток перемотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, при відкритті якого містився полімерний зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/9088-НЗПРАП від 25.06.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0.091 г.

Він же, продовжуючи свою протиправну діяльність, 30.05.2025 о 06 годині 08 хвилин продовжуючи умисел на незаконний збут обмежених до вільного обігу речовин, підійшов до будинку № 85 по вулиці Івана Гонти в м. Черкаси та впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, незаконно, умисно, збув психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, вигляді «закладки», а саме поклав під дерево згорток, перемотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору.

Цього ж дня, близько 14 години 14 хвилини під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, працівниками поліції біля будинку № 85 по вулиці Івана Гонти в м. Черкаси, під деревом виявлено та вилучено згорток перемотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, при відкритті якого містився полімерний зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/9095-НЗПРАП від 24.06.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0.122 г.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Він же, повторно, діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно, повторно, придбав з метою збуту, не менше ніж 404,594 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, який незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 17.07.2025 в період часу з 06 години 49 хвилин по 09 годину 08 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.06.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого на балконі у пластиковому контейнері виявлено та вилучено три пакети із речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-25/10915 від 19.09.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс. Маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 9.6 г, 105.4 г та 285.0 г, відповідно та на столі у пластиковій банці виявлено та вилучено згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою, при відкритті якого виявлено зіп-пакет із речовиною рослинного походження. Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-25/10967 від 11.08.2025 верхівкові частини рослин зелено коричневого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 2.297 г.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчинене повторно.

Він же, повторно, діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно, повторно придбав з метою збуту не менше ніж 107,080 г особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено 4-ММС, також придбав з метою збуту не менше ніж 22,330 г психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, яку незаконно з метою збуту зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 17.07.2025 в період часу з 06 години 49 хвилин по 09 годину 08 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.06.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого на балконі у пластиковому контейнері виявлено та вилучено зіп-пакет із грудкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта СЕ-19/124-25/10616-НЗПРАП від 17.07.2025 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС. Маса 4-ММС в наданій на експертизу речовині становить 107,080 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є особливо великими розмірами, яку він повторно, незаконно зберігав з метою збуту.

Крім того, в ході вказаного вище обшуку на балконі у пластиковому контейнері виявлено та вилучено пакет із порошкоподібною речовиною, що згідно з висновком експерта КСЕ-19/124-25/10974 від 19.08.2025 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 22,330 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є особливо великими розмірами, яку він повторно, незаконно зберігав з метою збуту.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно, у особливо великих розмірах.

17.07.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 307 КК України.

18.07.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025, без визначення розміру застави.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: висновками експертиз № СЕ-19/124-25/9095-НЗПРАП від 24.06.2025, № СЕ-19/124-25/9088-НЗПРАП від 25.06.2025, № СЕ-19/124-25/10616-НЗПРАП від 17.07.2025, протоколом обшуку від 17.07.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури 11.09.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 17.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 17.10.2025, без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси 15.10.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 17.11.2025, без визначення розміру застави.

Постановою прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 06.11.2025 матеріали відносно ОСОБА_4 виділені з кримінального провадження № 0000002 від 01.01.2025 у окреме кримінальне провадження № 0000731.

У подальшому, ОСОБА_4 07.11.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

Разом з тим, 07.11.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, на підставі доручення прокурора надано доступ до матеріалів провадження.

Ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, яких налічується 2 томи з додатками, стороною захисту на цей час триває. Значний обсяг матеріалів полягає у кількості проведених гласних та негласних слідчих (розшукових) дій та їх тривалістю.

Частиною 10 ст. 290 КПК України передбачено, що сторонам кримінального провадження надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. Крім того, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення сторін з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України не включається у строки досудового розслідування.

На даний час у сторони обвинувачення відсутні підстави для звернення до суду із клопотанням про обмеження часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, стороні обвинувачення із незалежних від неї причин не вистачить часу до 17.11.2025 для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки сторона захисту продовжує ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, крім того необхідний час для складання та затвердження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Оскільки запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 закінчується 17.11.2025, а продовження ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування триває, то провести підготовче судове засідання, під час якого можливо було б вирішити питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, до вказаної дати не представляється за можливе.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у продовженні строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Санкцією ч. 1 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна.

Санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у особливо тяжкому злочині, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому, враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_4 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_4 , непрацевлаштований та не має систематичного законного джерела доходу, що вказує на те, що така злочинна діяльність є основним джерелом його доходу та він може вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, орган досудового розслідування приходить до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

У разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти вчиненню підозрюваним з метою уникнення кримінальної відповідальності дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, а також виконання останнім процесуальних обов`язків.

Характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, норм закону. Вказані ризики є реальними та виправдовують даний запобіжний захід. В свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зважаючи на те, що підозрюваному інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу психотропних речовин, що створює загрозу для населення та становить підвищену суспільну небезпеку, тримання під вартою ОСОБА_4 повністю виправдовується інтересами суспільства, які в даному випадку переважають інтереси підозрюваної щодо забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи вище викладене, прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задоволити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Також прокурор вказав, що на даний час стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження, яке налічує 2 томи та потребує значного часу для ознайомлення, через що сторона обвинувачення не може виконати в повному обсязі вимоги ст. 290 КПК України та скерувати до суду обвинувальний акт щодо підозрюваного. В той же час, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід закінчується 17.11.2025, тому виникла необхідність у його продовженні. При цьому прокурор посилався на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується здобутими досудовим розслідуванням доказами, зокрема, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, висновками проведених експертиз. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчими суддями при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу та при його продовженні не втратили своєї актуальності та продовжують існувати, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним, ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Ризик можливого впливу на свідків з боку підозрюваного та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є актуальними. Крім того, враховуючи, що протиправна діяльність ОСОБА_4 носила систематичний характер, направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, психотропних речовин та наркотичних засобів, продовження протиправної діяльності є досить високим. Відтак, на думку сторони обвинувачення, є всі підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення застави.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення з підстав викладених у письмових запереченнях та доданих до них документів. При цьому, посилався на недоведеність підозри та необґрунтованість ризиків, про існування яких прокурор зазначає у своєму клопотанні. При цьому, вказав, що досудове розслідування закінчено, всі докази стороною обвинувачення зібрано, а тому, на його переконання, відсутні підстави для продовження запобіжного заходу на стадії досудового розслідування. Вирішення даного питання відноситься до повноважень суду. Крім того, оскільки докази всі зібрані, досудове розслідування завершено та відкрито матеріали сторони захисту, то ризики, про які зазначає прокурор, втратили свою актуальність. Доводи сторони обвинувачення ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджуються жодними доказами. Його підзахисний за весь час належно виконував покладені на нього обов`язки, співпрацював зі слідством. Також, вказав, що з тих матеріалів НСРД, з якими він встиг ознайомитись, він вбачає невідповідність між зафіксованим обставинам та інкримінованим в провину ОСОБА_4 , який не визнає своєї вини. З цих підстав, захисник просив слідчого суддю дослідити та надати оцінку матеріалам кримінального провадження, які містяться на флеш-накопичувачі, на підставі яких ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів. Враховуючи, що ОСОБА_4 досить тривалий час перебуває під вартою, жодних дій на перешкоджання кримінальному провадженню ним не вчинялось, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки його підзахисного. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Якщо ж суд прийде до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та докази, надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000731 від 06.11.2025, які були виділені із кримінального провадження №0000002 від 01.01.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років (ч. 1 ст. 307 КК України) та від шести до десяти років з конфіскацією майна (ч. 2 ст. 307 КК України), а також особливо тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч. 3 ст.307 КК України).

17.07.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України а саме у:

- незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин у вчиненні кримінального правопорушення;

- незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинено повторно, у особливо великих розмірах.

18.07.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/6596/25) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025, без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 11.09.2025 у зв`язку з необхідністю виконання ряду слідчих та процесуальних дій строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 продовжений до трьох місяців, тобто до 17.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 17.10.2025, без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси 15.10.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 17.11.2025, без визначення розміру застави.

Постановою прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 06.11.2025 матеріали відносно ОСОБА_4 виділені з кримінального провадження № 0000002 від 01.01.2025 у окреме кримінальне провадження № 0000731.

07.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України, а саме:

- незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин;

- незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно;

- незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинено повторно, у особливо великих розмірах.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307, ч. 3 ст. 307КК України, залишається обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання, а саме: висновками експертиз № СЕ-19/124-25/9095-НЗПРАП від 24.06.2025, № СЕ-19/124-25/9088-НЗПРАП від 25.06.2025, № СЕ-19/124-25/10616-НЗПРАП від 17.07.2025, протоколом обшуку від 17.07.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

При цьому, питання наявності обґрунтованої підозри перевірялась слідчими суддями під час постановлення ухвал про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та при продовженні застосованого запобіжного заходу, які були предметом перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів.

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат дає оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним. Крім того, позиція сторони захисту, фактично не виключає можливість застосування до ОСОБА_4 , який є підозрюваним, запобіжного заходу, відповідно до ст. 176 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні слідчий суддя зазначає наступне.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за інкриміновані в провину ОСОБА_4 особливо тяжкий злочин, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 307 КК України), а також тяжкі злочини (ч. 2 ст. 307 КК України) санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна та (ч. 1 ст. 307 КК України) санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованих злочинів, оскільки з урахуванням санкції ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України у разі засудження останнього до нього не може бути застосовано положення ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність реального відбуття покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.

Що стосується ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Також, продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі матиме реальну можливість особисто або за допомогою третіх осіб перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим, доведеним та актуальним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин у особливо великих розмірах, за обставин викладених у підозрі, така діяльність була спрямована на отримання прибутку та забезпечення свого матеріального становища, мала корисливий мотив, тривалий та систематичний характер, що в сукупності свідчить про можливість продовження вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Таким чином, слідчий приходить до висновку, що підстави, за яких було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

При цьому, слідчий суддя враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованих органом досудового розслідування злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, є виправданим.

За таких обставин, з урахуванням наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Слідчий суддя також звертає увагу на системність вчинення інкримінованих в провину ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, кількість вилучених психотропних речовин за результатами проведених обшуків, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, а тому суд, своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів, а також наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та при його продовженні, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, відтак слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження обраного останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій, має постійне місце проживання, за яким проживає з цивільною дружиною понад рік, має подяку від голови ДПСУ, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановлені законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, про що клопотала сторона захисту, слідчий суддя не вбачає.

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 тяжких та особливо тяжкого кримінального правопорушень. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наступне.

Слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси 15.10.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 17.11.2025, без визначення розміру застави.

07.11.2025 стороною обвинувачення повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог статті 290 КПК України.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, закінчується 17.11.2025, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України встановлено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Частинами першою та третьою статті 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з частиною першою статті 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Абзацом 1 частини третьої статті 219 КПК України передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які налічують 2 томи, що підтверджує доводи прокурора, щодо потребування значного часового проміжку для ознайомлення підозрюваного та його захисника з матеріалами кримінального провадження.

Вказані обставини з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України надають слідчому судді підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 ще на 60 днів, оскільки, такий строк має бути достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених статтею 290 КПК України.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У свою чергу частина четверта статті 132 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями статті 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, в тому числі і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Указане підтверджується і тим, що відкриття матеріалів іншій стороні, порядок якого визначений статтею 290 КПК України, регламентовано параграфом 3 глави 24 КПК України, яким визначено одну з форм закінчення досудового розслідування звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За змістом статті 290 КПК України вбачається, що повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування здійснюється слідчим чи прокурором виключно у разі складання обвинувального акта та/або клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, що є передумовою для подальшого направлення обвинувального акту до суду для його розгляду по суті.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частина шоста статті 199 КПК України передбачає, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи наведені положення у системному взаємозв`язку між собою, вбачається і те, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , за настання обставин визначених статтею 290 КПК України може бути продовжений до проведення підготовчого судового засідання.

З огляду на вказане, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини та особливості події кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжким злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя вважає належними доводи прокурора в частині необхідності продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу на строк 30 днів, що, на переконання слідчого судді, буде достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених статтею 290 КПК України.

При цьому, враховуючи особливості події кримінальних правопорушень, викладених у повідомлені про підозру, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжким злочинами вчиненими у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про який клопотала сторона захисту, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а саме можливості переховуватись від слідства та суду, спілкуванню підозрюваного з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та можливого вчинення інших кримінальних правопорушень.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України з урахуванням досліджених у судовому засіданні матеріалів досудового розслідування та обставин вчинення кримінальних правопорушень, висвітлених в підозрі у даній редакції, які, в тому числі, є особливо тяжкими злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (ч.3 ст.307КК України), підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , про що клопотала сторона захисту, слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000731 від 06.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України задовільнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, а саме до 10.12.2025 включно, з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 10 грудня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, прокурору, слідчому та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1