Провадження № 1-кс/756/3376/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП в м. Києві у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за № 0000645,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга, у якій скаржник просила скасувати постанову слідчого Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 24 листопада 2025 року про відмову у визнанні її потерпілою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за № 0000645, та зобов`язати слідчого повторно розглянути її заяву про визнання потерпілою.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 24 жовтня 2025 року звернулася до Оболонського УП ГУНП в м. Києві із заявою про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, втім постановою від 24 листопада 2025 року у її задоволенні було відмовлено. Посилаючись на те, що кримінальним правопорушенням їй було завдано шкоди, зокрема, позбавлено житла, вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою.

ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі.

Уповноважена особа Оболонського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. Відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено право оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Я вбачається з матеріалів скарги, у межах вказаного кримінального провадження розслідуються обставини реалізації квартир гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зловживання посадовими особами своїм службовим становищем.

24 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернулася до Оболонського УП ГУНП в м. Києві із заявою про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому, звертаючись із вказаною заявою, скаржник повідомила орган досудового розслідування про позбавлення її житла - квартири АДРЕСА_2 , розташованої у вказаному гуртожитку, та фактичне виселення шляхом вибиття замка вхідних дверей та фізичного захоплення квартири. Вказані дії, за твердженням заявника, було вчинено саме внаслідок протиправної реалізації квартир гуртожитку. Заява містить чіткий та в достатній мірі деталізований опис обставин, які можуть вказувати на завдання їй шкоди.

Постановою слідчого від 24 листопада 2025 року було відмовлено у задоволення вказаної заяви.

Слідчий суддя зауважує, що вимоги до постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова, зокрема, складається:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Окремо вимоги до вмотивованості постанови про відмову у визнанні потерпілим передбачені ч. 5 ст. 55 КПК України.

Разом з тим, постанова слідчого від 24 листопада 2025 року не містить мотивів неврахування вказаних доводів скаржника.

За таких обставин слід констатувати, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 55, 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

За таких обставин наявні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 24 листопада 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за № 0000645.

Зобов`язати уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП в м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 15 березня 2025 року за № 0000645, повторно розглянути у встановлений ст. 220 КПК України триденний строк заяву ОСОБА_3 від 24 жовтня 2025 року та повідомити заявника про результати розгляду клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1