ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 с-ще Тиврів 145/1897/25

1-кп/145/85/2026

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 29 вересня 2025 року до ЄРДР за № 0000079 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, безробітного, одруженого, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, особи з інвалідністю І групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , придбавши завідомо підроблене посвідчення водія, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 №217 (зі змінами та доповненнями) "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста", достовірно знаючи, що у встановленому законом порядку він не проходив навчання, медичної комісії та не складав теоретичних і практичних іспитів, у зв`язку з чим не мав права керувати транспортними засобами, розуміючи протиправність своїх дій, 29.09.2025 о 12:30 год, діючи умисно, перебуваючи за кермом трактора "Білорус МТЗ - 80", д.н.з. НОМЕР_2 , завідомо знаючи, що посвідчення тракториста - машиніста, серії НОМЕР_3 , видане нібито 12.12.2018 Державною інспекцією сільського господарства в Київській області на його ім`я, з відкритими категоріями на право керування транспортними засобами категорії "A1", "А2", "B1", "В2", "В3", "С", "E1" та "Н", є підробленим, надав для перевірки, у відповідності до п. 2.4 розділу 2 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, працівникам СРПП СПД № 1 ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, під час несення ними служби по вулиці Центральна в с. Красне Вінницького району Вінницької області, зазначене підроблене посвідчення тракториста - підроблений документ тракториста - машиніста, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експертизи посвідчення тракториста - машиніста, серії НОМЕР_3 , видане нібито 12.12.2018 Державною інспекцією сільського господарства в Київській області на ім`я ОСОБА_5 , не відповідає зразкам, що перебувають (перебували) в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_3 , видане нібито 12.12.2018 Державною інспекцією сільського господарства в Київській області на ім`я ОСОБА_5 , виготовлено не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює випуск аналогічних документів.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

Так, ОСОБА_5 дав показання, що в 2018 року вирішив придбати посвідчення на право керування тракторами та важкою технікою. Тоді в мережі Інтернет, не пам`ятає на якому сайті, знайшов оголошення про можливість придбати посвідчення тракториста-машиніста. У подальшому замовив у невідомої йому особи, з якою спілкувався через мережу Інтернет, посвідчення тракториста - машиніста, надавши свої анкетні дані, фото та паспортні дані, які були необхідні для виготовлення підробного документа. Кілька років тому, точно вказати не може, через ТОВ "Нова Пошта" отримав підроблене посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_3 , на своє ім`я, яке почав використовувати. 29.09.2025 по вул. Центральна, в с. Красне Вінницького району під час зупинки працівниками поліції трактора "Білорус МТЗ - 80", д.н.з. НОМЕР_2 , яким він керував, пред`явив їм підроблене посвідчення тракториста-машиніста, яке в нього було вилучено. Також зазначив, що не проходив навчання, медичної комісії та не складав теоретичних і практичних іспитів, при цьому усвідомлював, що посвідчення тракториста-машиніста є підробленими та що воно не надає йому права керувати транспортними засобами. Жалкує щодо скоєного, просить його суворо не карати.

Суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У силу ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання ним завідомо підробленого документа

Під час вирішення питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом установлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, є особою з інвалідністю І групи.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не встановив.

Враховуючи вищезазначене, а також майновий стан обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. На переконання суду таке покарання обвинуваченому буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати на проведення судово-технічної експертизи № 2077/25-21 від 08.10.2025 у розмірі 5088,96 грн стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт майна підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50-53, 65-67, 358 КК України, ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року (справа № 145/1388/25) на тимчасово вилучене майно, а саме на посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_3 , видане ніби то ДІСГ у Київській області 12.12.2018, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слідами підроблення, яке після проведеного огляду 29.09.2025 було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національної поліції України ІСR0180097, під час огляду місця події та перебуває у відділенні поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - скасувати.

Речові докази:

посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_3 , видане ніби то ДІСГ у Київській області 12.12.2018, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слідами підроблення, яке перебуває на зберіганні у відділенні поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення судово-технічної експертизи у розмірі 5088 (п`ять тисяч вісімдесят вісім) гривень 96 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Повний текст вироку складений 13 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1