МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6408/25

Провадження № 1-в/210/756/25

06 жовтня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Металургійного районного суду м. Кривого Рогу надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2011 року становило 894,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Судом встановлено, що вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2012 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2012 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23 листопада 2022 року приведено у відповідність вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2012 року в частині призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі. В іншій частині вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2012 року залишено без змін.

Відповідно до вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2012 року вартість викраденого майна на час вчинення діяння початок жовтня 2011 року складає 240,00 грн, вартість викраденого майна на час вчинення діяння середина жовтня 2011 року складає 240,00 грн, вартість викраденого майна на час вчинення діяння початок грудня 2011 року складає 270,00 грн, вартість викраденого майна на час вчинення діяння середина грудня 2011 року складає 270,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожним епізодом, отже ОСОБА_4 засуджений за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2016 року, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та призначене покарання за ч. 4 ст. 187 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна; за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частині покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.11.2012 року та остаточно призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2016 року за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, що є кримінально-караним діянням, у зв`язку з чим ОСОБА_6 слід вважати засудженим за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, без застосування ч. 1 ст. 71 КК України.

Враховуючи викладене, подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2012 рокуза ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2016 рокуза ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, без застосування ч. 1 ст. 71 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд м. Кривого Рогу, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1