УХВАЛА

28 листопада 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кузнецовськ Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця, раніше судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Рівненським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001517 від 10липня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, у порушення вимог ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, будучи раніше судимим вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2024 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді 5 років та 1 місяць позбавлення волі, тобто діючи повторно, у проміжок часу з 23 год. 45 хв. до 00 год. 00 хв. 08 липня 2025 року, перебуваючи за адерсою: АДРЕСА_2 , в шляхом віджиму вікна, проник до приміщення закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №2 поглибленого інтелектуального розвитку Рівненської міської ради, що розташований за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав 32-х дюймовий рідкокристалічний телевізор марки «Bravis» модель «LED-32M 8000+T2», вартістю 3566,67 гривень, завдавши закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №2 поглибленого інтелектуального розвитку Рівненської міської ради майнової шкоди у вказаному розмірі, чим вчинив крадіжку, вчинену повторно, поєднану із проникненням у інше приміщення, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Крім того, солдат ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, у порушення вимог ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, будучи раніше судимим вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2024 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді 5 років та 1 місяць позбавлення волі, тобто діючи повторно, в період часу із 22 год. 40 хв. до 23 год. 00 хв. 09 липня 2025 року, перебуваючи на автостоянці, що за адресою: місто Рівне, вулиця Дубенська, 137 із автомобіля марки «Mercedes-BenzSprinter 314 CDI KA» д.н.з. НОМЕР_1 , двері якого були відкритті, таємно викрав ключ замка запалювання до автомобіля марки «Mercedes-BenzSprinter 314 CDI KA», вартістю 24 740,58 гривень, завдавши ОСОБА_7 , майнову шкоду у вказаному розмірі, чим вчинив крадіжку, вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

27.11.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України.

Разом з тим, у відповідності до 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, що виправдовують тримання під вартою підозрюваного, а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Потреба у обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам вчинити наступне.

Підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Зокрема санкціями статтей злочину в якому підозрюється ОСОБА_4 (ч.4 ст.185 КК України) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 являється майновим, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики.

Таким чином, наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Ризик підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, спілкуючись з ними, що може призвести до зміни їх показів.Із врахуванням того, що на цій стадії досудового розслідування не допитано велику кількість осіб, а тому перебування на волі ОСОБА_4 дасть можливість йому спілкуватися з цими особами, а також іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення таких злочинів, що також може негативно вплинути на хід досудового розслідування. У такому разі, застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення. Вказаний ризик передбачений тим, що ОСОБА_4 ,будучи раніше судимим вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2024 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді 5 років та 1 місяць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності.

ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 останньому припинено виплату грошового забезпечення, він офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, а тому в подальшому буде продовжувати вчиняти злочини проти власності.

Підозрюваний ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_4 вважається раніше судимим, та наразі підозрюється у вчиненні нових, умисних кримінальних кримінального правопорушення, вчиненого проти власності, що підтверджує небажання останнього ставати на шлях виправлення і перевиховання та вказує на злочинну спрямованість дій підозрюваного щодо вчинення кримінальних правопорушень.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_4 може переховувався від органів досудового розслідування, не з`являється на виклики, про своє місце перебування не повідомляв та перебував у загальнодержавному розшуку, офіційно не працевлаштований, за місцем служби характеризується негативно, за місцем фактичної реєстрації не проживає, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків,є раніше судимою особою, а тому інший більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що Рівненським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001517 від 10липня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

о 18 год. 37 хв. 27 листопада 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст..208 КПК України.

27.11.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_4 на даний час встановлено, що він будучи раніше судимим вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2024 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді 5 років та 1 місяць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності, авйськовослужбовець, який самовільно залишив військову частину, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні чи/або суду, за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про зміну місця проживання чи фактичного перебування та роботи; повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про відлучення з місця проживання у разі необхідності, крім відвідування закладів охорони здоров`я; утримуватися від спілкування з потерпілими та іншими свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кузнецовськ Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця, раніше судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 днів, а саме до 18 год. 37 хв. 26 січня 2026 року.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 18 год. 37 хв. 27 листопада 2025 року.

Встановити строк дії ухвали до 18 год. 37 хв. 26 січня 2026 року.

Одночасно визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні чи/або суду, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про зміну місця проживання чи фактичного перебування та роботи;

- повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про відлучення з місця проживання у разі необхідності, крім відвідування закладів охорони здоров`я;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та іншими свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 18 год. 37 хв. 26 січня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайно му виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8