КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7541/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року про відсторонення від посади

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснотурінськ Свердловської області, рф, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про відсторонення від посади та відсторонено ОСОБА_8 від займаної посади директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» на строк до 05.11.2025 року.

Строк дії ухвали визначено до 05.11.2025 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року про відсторонення від посади ОСОБА_8 у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про відсторонення від посади підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001950 від 21.09.2021 року ОСОБА_8 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 посилається на те, що повідомлення про підозру необґрунтоване, а наявність ризиків не доведено належними доказами і вони зводяться до гіпотетичних припущень. Ризик впливу на свідків не підтверджений, а також слідчим не вказано осіб, на яких підозрюваний може здійснювати протиправний вплив.

Зазначає, що клопотання слідчого є необґрунтованим, не містить конкретних обставин та фактів, які є підставою для його задоволення. Підозрюваний не має на меті вчиняти нові злочини, ухилятись від слідства та суду та стверджує, що буде активно сприяти в розкритті вказаного злочину, з метою доведення власної невинуватості.

Апелянт зазначає, що на підставі зазначених обставин підозрюваний та його захисник щодо задоволення клопотання заперечують, вказуючи на необґрунтованість підозри та посилаючись на його безпідставність, оскільки відсутні всі підстави, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи при цьому, що прокурор не довів у клопотанні наявність достатніх обставин, передбачених ч. 1 ст. 157 КПК України, для відсторонення ОСОБА_8 від посади.

Захисник звертає увагу на те, що станом на момент зверненням з клопотанням про відсторонення від посади підозрюваний не є посадовою особою відповідного суб`єкта господарювання та не перебуває у трудових відносинах з ним з 2023 року.

Так, з клопотанням про відсторонення слідчий звернувся та просить відсторонити ОСОБА_8 з іншої посади, що не має жодного стосунку до даного провадження, а саме з посади директора ДНУ «Інституту рибного господарства, екології моря та океанографії» (скорочена назва ДНУ «ІРГЕМО», ).

Доказів на обґрунтування підстав та визначеного законодавством порядку для відсторонення підозрюваного в даному випадку щодо різних суб`єктів господарювання слідчий не надав та не обґрунтував.

На переконання захисника, описана у клопотанні фабула, у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження, дає можливість дійти висновку про недостатність наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З урахуванням досліджених документів, наразі є недостатньо обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень.

З приводу виконання посадових обов`язків директора ДП «ІРЕМ» захисник наголошує на тому, що ІРЕМ при здійсненні діяльності діяв виключно відповідно до вимог закону.

Інститут був науковою установою що входить до сфери управління Держрибагентства України.

Зазначає, що сторона обвинувачення не довела наявність обставин, які в сукупності дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи саме на посаді директора ДНУ «ІРГЕМО», яка є іншим суб`єктом діяльності та не відноситься до стриктури та не є правонаступником ДП «ІРЕМ» жодним чином, знищить чи підробить речі і документи ДП «ІРЕМ», які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

У клопотанні слідчого міститься лише голослівне твердження про те, що підозрюваний, перебуваючи на посаді директора Державної наукової установи «Інституту рибного господарства, екології моря та океанографії» (скорочена назва ДНУ «ІРГЕМО», ), розуміючи долю відповідальності та подальше настання негативних наслідків як для себе так і для інших осіб, може впливати на осіб або вчиняти дії спрямовані на укриття (знищення) доказів щодо вчинення злочину ним на посаді директора ДП «ІРЕМ».

Разом з тим, адвокат вважає, що до сказаного твердження слід відноситись критично, в силу того, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється з вересня 2021 року - тобто 5 (п`ять) років, що не може свідчити на користь підозрюваного в розрізі актуальності заявлених ризиків.

Також зазначає, що в зв`язку із проведенням досудового розслідування понад 5 років, з 2021 року в рамках даного кримінального провадження за рішеннями Печерського районного суду міста Києва було проведено декілька обшуків та виїмка документів та доступ до них є в загальному доступі в Єдиний державний реєстр судових рішень. Окрім цього, на підтвердження посилання прокурора про те, що підозрюваний може знищити чи підробити документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, не надано доказів, які б могли підтвердити даний факт, а такі твердження прокурора є лише припущеннями та не можуть бути доказом.

Апелянт наголошує, що із самої суті такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, випливає те, що між свідками, підозрюваним та займаною ним посадою повинен бути логічний взаємозв`язок, зокрема, наявний факт підзвітності, підконтрольності чи інших відносин, пов`язаних з підозрюваним і займаною ним посадою. І ці обставини мають бути належно обґрунтованими.

Так, одна з обов`язкових вимог, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 155 КПК України, полягає у необхідності зазначення слідчим у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного сприяло вчиненню злочину.

Цим сам законодавець визначив, що необхідність відсторонення особи від посади спричинено передусім тим, що підозрюваний, перебуваючи саме на цій посаді, використав своє службове становище для сприяння вчиненню злочину.

А тому, у разі відсутності підстав вважати, що перебування особи на конкретній посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення, слідчий суддя не вправі застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади, оскільки обмеження прав особи не буде вважатися таким, що здійснено у відповідності до КПК України.

Будь-яких доказів того, що саме подальше перебування ОСОБА_8 на посаді директора ДНУ «ІРГЕМО» надасть змогу останньому впливати на свідків, знищити речові докази, які мають значення для досудового розслідування щодо розслідування обставин перебування ОСОБА_8 на іншій посаді - директора ДП «ІРЕМ», протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити свою неправомірну діяльність, направлену на зловживанням своїм службовим становищем, при розгляді клопотання не надано та одночасно органом досудового розслідування і не встановлено, що на протязі здійснення досудового розслідування ОСОБА_8 мав намір якимось чином зашкодити його здійсненню.

Крім цього, захисник зазначає, що розслідуване кримінальне правопорушення не пов`язане із зайняттям підозрюваним посади директора ДНУ «ІРГЕМО».

Таким чином, дії, що інкримінуються ОСОБА_8 обумовлені власне перебуванням його на посаді директора ДП «ІРЕМ».

Разом з тим, матеріалами справи та документами в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_8 з 2023 року не є посадовою особою ДП «ІРЕМ».

Наказом Держрибагентства в лютому 2025 року його призначено т.в.о. директора, а в подальшому в липні 2025 року призначено директором ДНУ «ІРГЕМО».

Отже, підозрюваний ОСОБА_8 протягом майже двох років не обіймає посаду, з якою орган досудового розслідування пов`язує вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що виключає необхідність відсторонення від посади з метою припинення кримінального правопорушення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного.

Також апелянт вважає необґрунтованим посилання прокурора щодо існування ризику незаконного впливу підозрюваним на інших учасників кримінального провадження.

Так, слідчий суддя не прийняв до уваги, що застосований стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, одним із яких є утримання від спілкування з іншими особами та свідками з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру, забезпечить неухильне дотримання обов`язків підозрюваним та нівелює ризик незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

А відтак, суд не взяв до уваги, що наявність іншого запобіжного заходу (домашнього арешту із забороною спілкуватися із визначеним колом осіб) поглинає ціль відсторонення від посади з метою запобігання незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження з боку підозрюваного.

Щодо посилання прокурора на ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, коло яких не визначено в клопотанні про відсторонення, сторона захисту вважає, що наявність такого ризику враховується лише якщо це було доведено прокурором.

При цьому, прокурор стверджує про наявність у ОСОБА_8 зв`язків, набутих під час здійснення службової та професійної діяльності, а також авторитет займаної посади. Однак, доказів наявності такого ризику прокурором не надано, а тому вказане посилання прокурора є голослівним.

Таким чином, захист звертає увагу, що саме по собі зазначення у клопотанні ризику у кримінальному у провадженні, не може переконати навіть стороннього спостерігача в його обґрунтованості, адже сторона обвинувачення зобов`язана довести існування такого ризику в світлі особи підозрюваного та в розрізі фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, з наданням відповідних підтверджуючих даних.

Також апелянт зауважує, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, задовольняються за рахунок покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а не шляхом відсторонення від займаної посади, в розрізі встановлених обставин кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , також не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року про задоволення клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0001950 від 21.09.2021 року про відсторонення від посади ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення від посади підозрюваного у кримінальному провадженні №0001950 від 21.09.2021 року, внесеного до ЄРДР за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

В скарзі захисник посилається на те, що при розгляді даної справи судом безпідставно встановлено наявність обґрунтованої підозри.

Зазначає, що наведені у клопотанні твердження органу досудового розслідування щодо обґрунтованості підозри не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими та висновки зроблені з перекручуванням та неправильним застосуванням норм чинного законодавства, а суд першої інстанції навіть не дослідив повідомлену підозру, не надав їй оцінку, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Апелянт стверджує, що в зазначеній органом досудового розслідування ситуації відсутня навіть подія злочину.

ОСОБА_8 не приймав жодного самостійного рішення, не відхилився від затверджених Держрибагенством програм, науково-дослідні роботи, що проводив ІРЕМ, проводилися виключно за участі співвиконавців, яких на кожну відповідну програму погоджено та затверджений протоколом НПР Держрибагенства, наслідки виконаних дослідних робіт погоджені, та затверджені НТР Держрибагенства, облік добутих ВБР в ході науково-дослідних робіт проведений у відповідності до чинного законодавства з урахуванням особливостей щодо залучення до вказаних робіт співвиконавців.

Таким чином, відсутня означена письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_8 подія інкримінованого злочину, а в діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч.2 ст. 364 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 також посилається на те, що оскаржуваною ухвалою слідчий суддя забезпечив кримінальне провадження шляхом недопущення на його думку настання ризиків, зазначених слідчим в клопотанні, а саме: можливість знищити чи підробити документи (у тому числі), які мають суттєве значення для досудового розслідування; впливати на свідків (своїх колег) та інших учасників кримінального провадження; протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте, слідчий суддя, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, фактично дублює постановлену 10.09.2025 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/43856/25-к про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, захисник вважає, що зазначені в клопотанні про відсторонення від посади ризики, ще за 5 днів до постановлення оскаржуваної ухвали вже були забезпечені, та станом на 15.09.2025 року органом досудового розслідування слідчому судді не надано доказів порушення покладених на ОСОБА_8 обов`язків в тому числі щодо утримання від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Незважаючи на це, слідчий суддя постановив оскаржувану ухвалу, відсторонивши ОСОБА_8 від займаної посади.

Також апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя не розібрався де на час нібито скоєння кримінального правопорушення працював ОСОБА_8 .

Так, згідно оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні доведено потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_8 , як відсторонення останнього від посади, оскільки перебування ОСОБА_8 на посаді директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» сприяло вчиненню кримінального правопорушення, з використанням свого службового становища, підозрюваний, перебуваючи на даній посаді, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може знищити чи підробити документи (у тому числі), які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків (своїх колег) та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник зазначає, що кримінальне провадження №0001950 від 21.09.2021 року здійснюється щодо подій за період 2017-2018 року в час перебування ОСОБА_8 на посаді директора ДП «Інституту рибного господарства та екології моря» (скорочена назва ДП «ІРЕМ», ).

Станом на 15.10.2025 року ОСОБА_8 з липня 2025 року займає посаду директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії».

Звертає увагу, що ДНУ «ІРГЕМО» не є правонаступником ДП «ІРЕМ», жодні докази з ДП «ІРЕМ» не передавалися до ДНУ «ІРГЕМО» та не зберігаються там.

Отже, на переконання сторони захисту, відсутні ризики знищення будь-яких документів ДП «ІРЕМ» у зв`язку із перебуванням ОСОБА_8 на посаді директора ДНУ «ІРГЕМО».

Таким чином, захисник вважає, що слідчий суддя задовольнив надумане клопотання, яке ґрунтується на власних припущеннях слідчого в порушення приписів п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 155 КПК України.

Захисник наголошує, що як вбачається з оскаржуваного рішення та матеріалів справи жодних доказів наявності зазначених ризиків надано не було, а судом відповідно при постановлені оскаржуваного рішення не наведено посилання на будь-який встановлений доказ.

Таким чином, апелянт вважає ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15.09.2025 року незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, що як наслідок є підставою для її скасування.

17.10.2025 року до Київського апеляційного суду від прокурора ОСОБА_9 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких прокурор посилається на те, що перебуваючи на посаді директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» ОСОБА_8 може знищити чи підробити документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними способами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор зазначає, що ураховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, способом вчинення кримінального правопорушення було використання службового становища всупереч інтересам служби, є підстави вважати, шо з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені дії, він може вдатися до знищення та підроблення документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами особисто та опосередковано через колег та підлеглих, впливатиме на потерпілого, свідків, колишніх і нинішніх співробітників Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря», Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» та Державного агентства України з розвитку меліорації рибного господарства та продовольчих програм у формі погроз, переконань, умовлянь та схилити їх до протидії досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні шляхом надання завідомо неправдивих показань.

Так, встановлено, що ДНУ «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії», як і ліквідоване ДП «Інститут рибного господарства та екології моря», входить до структури Державного агентства України з розвитку меліорації рибного господарства та продовольчих програм.

У вказаному кримінальному провадженні Державне агентство України з розвитку меліорації рибного господарства та продовольчих програм визнано потерпілим, проведено допит представника потерпілого.

Окрім цього встановлено, що в той час, коли ОСОБА_8 обіймав посаду директора в ДП «Інститут рибного господарства та екології моря», його заступником був ОСОБА_11 , наразі в ДНУ «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» посаду директора обіймає ОСОБА_12 , а його заступником також є ОСОБА_11 .

ОСОБА_11 допитаний як свідок у кримінальному провадженні, таким чином, на думку прокурора, ОСОБА_8 може впливати на нього, оскільки ОСОБА_11 перебуває в його підпорядкуванні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги з наведених у них підстав та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_9 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001950, відомості про яке 21.09.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

05.09.2025 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

12.09.2025 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодження з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про відсторонення ОСОБА_8 від посади директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.

Слідчий у клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_8 , який займав посаду директора Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря», діяльність якого відповідно до Статуту пов`язана із спеціальним використанням, переробкою та реалізацією риби та інших водних біоресурсів, комплексними науково-дослідними роботами, достовірно знаючи та розуміючи, що Інститут на виконання наукових програм, затверджених Держрибагенством, проводить науково-дослідні роботи, пов`язані із вилученням водних біоресурсів, основною метою яких є раціональне використання ВБР та отримання прибутку від такої діяльності, приблизно в липні 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, виник злочинний умисел на зловживання своїм службовим становищем, що полягало у неправомірному сприянні та наданні переваги співвиконавцям наукових програм ПП «РКП «Маяк» (), ПП ПМП «Азов 3000» (), ТОВ «Дюкарь» (), ТОВ «Технопарк Донбас» (), ФОП ОСОБА_13 (код НОМЕР_1 ), ПП «Марфиш» (), ТОВ «ТД «Рибпром» (ЄДРПОУ НОМЕР_2), ПП «ОСОБА_15» (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) у здійсненні фактично неконтрольованого вилову водних біоресурсів під виглядом науково-дослідного та за рахунок часток вилову, встановлених для Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря», а також безоплатного отримання (оприбуткування) виловлених водних біоресурсів вказаними співвиконавцями.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди вищевказаними суб`єктами господарювання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 31.07.2017 року, ОСОБА_8 підписав та подав до Держрибагенства заяву за вих. №002/439 про встановлення безпідставно завищених часток добування (вилову) водних біоресурсів для непромислових цілей в Азовському морі у період з 01 січня по 31 грудня 2018 року, до якої додав Наукове обґрунтування, яке фактично не містить розрахунку необхідних обсягів добування (вилову) водних біоресурсів для здійснення дослідного вилову та обґрунтувань таких обсягів.

Надалі, ОСОБА_8 , діючи зі злочинним умислом, спрямованим на зловживання службовим становищем, усупереч положенням ЗУ «Про рибне господарство» та Статуту ІРЕМ, якими визначено необхідність створення сприятливих умов для відтворення та збільшення запасів осетрових та інших видів водних біоресурсів, збереження та відтворення водних біологічних ресурсів та регулювання рибальства, наукового забезпечення розвитку аквакультури в Україні, працюючи тривалий час на посаді директора Інституту, діючи в інтересах співвиконавців, будучи достовірно обізнаним, що добування (вилов) водних біоресурсів для непромислових цілей, зокрема науково- дослідний вилов, із залученням співвиконавців здійснюється на підставі відповідних програм проведення дослідного вилову водних біоресурсів, в яких відображені мета, завдання, райони, в яких виконуються роботи, та обсяг промислового навантаження у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 14.11.2017 року, перебуваючи у м. Бердянськ Запорізької області, точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, затвердив вісім програм науково-дослідних робіт Інституту на 2018 рік:

- облікові зйомки бичків;

- облікові тралові зйомки донних риб в Азовському морі;

- облікові тралові зйомки піленгасу та калкану;

- моніторинг та прогнозування передзаморних та заморних явищ;

- лампарна та малкова зйомка хамси та тюльки, облік гребневика, оцінка умов нагулу та нересту риб;

- контроль міграцій пелагічних риб та супутніх умов середовища, формування скупчень хамси, збір польових матеріалів, що характеризують стан популяцій промислових риб;

- гідролого-гідробіологічна зйомка;

- облік молоді промислових риб.

При цьому, для забезпечення здійснення вилову великих обсягів водних біоресурсів вказаними співвиконавцями, програми науково-дослідних робіт Інституту містили положення про використання подібних методик лову, знарядь лову, а станції досліджень або накладались одна на одну, або знаходились поряд, в результаті чого отримувався надлишковий іхітіологічний матеріал (виловлена риба), який вилучатиметься співвиконавцями.

У подальшому, за результатами розгляду поданих Інститутом заяви та наукового обґрунтування до Держрибагенства, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 04.01.2018 №2 «Про затвердження квот добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у 2018 році», було затверджено для користувача - ДП «Інститут рибного господарства та екології моря» подані ОСОБА_8 необґрунтовано завищені частки вилову водних біоресурсів в Азовському морі.

Після цього, Держрибагенство скерувало до Інституту повідомлення за № 2К-41 від 23.01.2018 року, в якому зазначено розмір часток добування (вилову) водних біоресурсів на 2018 рік, а також заборону користувачу продавати, передавати частку або її частину іншим юридичним або фізичним особам.

В подальшому, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обіймаючи посаду директора ДП «Інститут рибного господарства та екології моря», з метою отримання неправомірної вигоди співвиконавцями науково-дослідних програм, діючи всупереч інтересам служби, не раніше квітня-травня 2018 року, перебуваючи у м. Бердянськ Запорізької області, залучив ПП «РКП «Маяк», ПП ПМП «Азов 3000», ТОВ «Дюкарь», ТОВ «Технопарк Донбас», ФОП ОСОБА_13 , ПП «Марфиш», ТОВ «ТД «Рибпром», ПП « ОСОБА_14 » для виконання науково-дослідних робіт в акваторії Азовського моря та не пізніше червня 2018 року позаштатних спостерігачів з числа працівників співвиконавців, поклавши на них обов`язки відповідальних осіб, які повинні формально бути присутніми на риболовецькому судні під час виконання співвиконавцями науково-дослідних програм Інституту, а також при здачі водних біоресурсів на рибоприймальні пункти та підписання квитанції обліку добутих водних біоресурсів.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 з метою отримання неправомірної вигоди вищевказаними співвиконавцями наукових програм, неправомірно сприяв їм у проведенні під виглядом науково-дослідного, безконтрольного вилову водних біоресурсів, та надав їм перевагу у здійсненні ловів на ділянках моря та в період, які для звичайних користувачів в ході промислових ловів заборонений або обмежений (у зв`язку з нерестом та із забороною лову водних біоресурсів на певних ділянках моря), додаткову частку вилову за рахунок частки Інституту при повному вилові за власними квотами, звільнення від сплати збору за спеціальне використання рибних біоресурсів.

Надалі, в період червня-грудня 2018 року, представники ПП «РКП «Маяк», ПП ПМП «Азов 3000», ТОВ «Дюкарь», ТОВ «Технопарк Донбас», ФОП ОСОБА_13 , ПП «Марфиш», ТОВ «ТД «Рибпром», ПП « ОСОБА_14 », використовуючи створені ОСОБА_8 умови, маючи дозвільні документи на виконання програм науково-дослідних робіт в акваторії Азовського моря, добули в Азовському морі та здали відповідно до даних із заведених журналів обліку вилучених водних біоресурсів (промислових журналів) на власні рибоприймальні пункти 257 566 кг риби.

В подальшому, ОСОБА_8 приблизно у кінці грудня 2018 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Бердянськ Запорізької області, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на зловживання своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди вищевказаними співвиконавцями науково-дослідних програм, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, тобто в порушення вимог ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», пункту 1.1. Контракту, щодо забезпечення його високоприбуткової діяльності, Статуту Інституту в частині одержання доходів від реалізації продукції, Статуту, Положення про облікову політику Інституту, ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в частині повноти відображення фактів фінансово-господарської діяльності в бухгалтерському обліку, усвідомлюючи, що добуті співвиконавцями наукових програм ПП «РКП «Маяк», ПП ПМП «Азов 3000», ТОВ «Дюкарь», ТОВ «Технопарк Донбас», ФОП ОСОБА_13 , ПП «Марфиш», ТОВ «ТД «Рибпром», ПП « ОСОБА_14 » водні біоресурси під час науково-дослідних ловів за рахунок частки добування (вилову) водних біоресурсів, встановленої для Інституту, є власністю Інституту, діючи в інтересах вказаних суб`єктів господарювання, умисно не забезпечив відображення господарської операції щодо добутих співвиконавцями водних біоресурсів, а також оприбуткування їх по бухгалтерському обліку, таким чином забезпечив безоплатне отримання виловлених водних біоресурсів вказаними співвиконавцями, які у подальшому реалізували їх на свою користь, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у розмірі 2 345 250, 08 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто є тяжкими наслідками відповідно до примітки ст. 364 КК України.

У клопотанні слідчий вказав, що 05.09.2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Краснотурінськ Свердловської області рф, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , директору на даний час Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології та океанографії», раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Також слідчий вказав, що перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря», з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочинні дії, ОСОБА_8 може вдатися до знищення та підроблення документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами особисто та опосередковано через колег та підлеглих, впливатиме на свідків, зокрема колишніх працівників Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря», нинішніх працівників Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії», які є його підлеглими працівниками, та на той час знаходилися в підпорядкуванні на попередньому місці роботи, а також інших учасників кримінального провадження.

Зазначене обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_8 та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

На цей час у кримінальному провадженні ще не допитано усіх свідків, а отже на даний час ОСОБА_8 , перебуваючи на своєму робочому місці, самостійно чи за допомогою інших осіб, за проханням та наданих повноважень зможе здійснювати незаконний вплив на свідків - колишніх і нинішніх співробітників Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря», Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» та Державного агентства України з розвитку меліорації рибного господарства та продовольчих програм у формі погроз, переконань, умовлянь, тощо та схилити їх до протидії досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні шляхом надання завідомо неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

На переконання органу досудового розслідування, існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії», може продовжити свою неправомірну діяльність, направлену на зловживання своїм службовим становищем.

Крім того, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 тривалий час працює на керівних посадах державних підприємств, які входять в структуру Державного агентства України з розвитку меліорації рибного господарства та продовольчих програм, був членом Науково-промислової ради Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, у нього наявні відповідні організаційні можливості, особистісні та ділові зв`язки, які він зможе використати, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Підставою для відсторонення підозрюваного ОСОБА_8 від займаної посади є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність обставин, які дають підстави вважати, що він, перебуваючи на займаній посаді, матиме можливість: знищити чи підробити документи (у тому числі), які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків (своїх колег) та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про відсторонення від посади та відсторонено ОСОБА_8 від займаної посади директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» на строк до 05.11.2025 року.

Строк дії ухвали визначено до 05.11.2025 року.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведено потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_8 , як відсторонення останнього від посади, оскільки перебування ОСОБА_8 на посаді директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії», сприяло вчиненню кримінального правопорушення, з використанням свого службового становища, підозрюваний перебуваючи на даній посаді, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може знищити чи підробити документи (у тому числі), які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків (своїх колег) та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно статті 43 Конституції України кожен громадянин має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Виходячи з цього будь-які обмеження щодо реалізації вказаного права, у тому числі відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинні мати обмежений, тимчасовий характер, здійснюватись виключно з підстав та в порядку, передбачених КПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відсторонення від посади є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно частин першої, другої статті 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 155 КПК України у клопотанні про відсторонення від посади зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) посада, яку обіймає особа; 5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; 6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно частини першої статті 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, при вирішенні питання про відсторонення від посади, слідчий суддя, у відповідності до вимог частини другої статті 157 КПК України, зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

На переконання колегії суддів, матеріали клопотання про відсторонення ОСОБА_8 від займаної посади свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на зазначеній посаді, може незаконно впливати на свідків, вчинятиме дії, спрямовані на знищення чи спотворення речей і документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування, тим самим протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У клопотанні слідчого про відсторонення ОСОБА_8 від посади директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» відсутнє належне обґрунтування наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, перебуваючи на вказаній посаді, впливатиме на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинятиме дії, спрямовані на знищення чи спотворення речей і документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування, чи перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження кримінальне провадження № 0001950 від 21.09.2021 року здійснюється щодо подій за період 2017-2018 року, в час перебування ОСОБА_8 на посаді директора Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря» ().

Станом на 15.10.2025 року ОСОБА_8 з липня 2025 року займає посаду директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії».

Крім цього, з доданих слідчим до клопотання відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що Державна наукова установа «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії» не є правонаступником Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря».

Приймаючи до уваги вказані обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади.

Слідчим суддею в ухвалі не обґрунтовано наявність достатніх підстав вважати, що перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_8 у подальшому матиме реальну змогу знищити, спотворити чи переховувати документи та речові докази, незаконними засобами впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доказів, які б давали обґрунтовані підстави стверджувати про існування на даний час вищенаведених ризиків, клопотання не містить та слідчим суддею в ухвалі не наведено.

Крім того, посилаючись у клопотанні на ризик продовження підозрюваним своєї протиправної діяльності у разі залишення його на посаді, яку він обіймає, прокурором не наведено обґрунтування таких доводів.

Доводи клопотання ґрунтуються лише на припущеннях про існування можливості вчинення таких дій та не підтверджені належними доказами, а тому не можуть бути переконливим обґрунтуванням для обмеження права особи на працю в даному випадку, гарантованого ст. 43 Конституції України.

Надані апеляційному суду матеріали клопотання органу досудового розслідування не дають підстави для висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права і свободи ОСОБА_8 , як відсторонення його від займаної посади.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_8 від посади директора Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії».

Керуючись ст.ст. 154-158, 309, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року про відсторонення від посади ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про відсторонення від посади ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4