Справа № 166/1175/24
Провадження №1-кп/157/53/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2024 року за № 0000028, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Видраниця, Ратнівського району, Волинської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, особа з інвалідністю 3 групи, непрацевлаштований, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 16 лютого 2024 року о 09 год 20 хв в сел. Ратне по вулиці Зелена, Ковельського району, Волинської області, поблизу відділення поштового зв`язку № 44101, під час раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин та образи, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого спереду та умисно наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя в ділянку ока. У результаті протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці обличчя, яке згідно з висновком експерта від 20.02.2024 № 27 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що має неприязнь до потерпілого, оскільки у 2022 році останній його обмовив, поширив у групі мешканців сел. Ратне інформацію про причетність його до проставлення міток, що у подальшому призвело до проведення за його(обвинуваченого) місцем проживання поліцією безпідставного обшуку. Близько 09 години 16 лютого 2024 року він йшов по вул. Зеленій в сел. Ратне, зустрів ОСОБА_5 , оскільки хотів останньому подивитися в очі, тому повз нього проходив надто близько, можливо зачепив своїм плечем, однак ударів рукою не наносив.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З показань у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що близько 9 години 16 лютого 2024 року у сел. Ратне, він, будучи адвокатом, самозайнятою особою, приїхав на роботу до свого офісу, який знаходиться на куті вулиць Зелена і Центральна, припаркував автомобіль та вийшов з нього, і в цей час житель сел. Ратне ОСОБА_4 привітався з ним нецензурною лайкою, на що він зробив йому зауваження. Після цього обвинувачений призупинився, знову ображав його нецензурною лайкою. Потім зробив 2-3 кроки у його сторону і накинувся з кулаками, а саме наніс йому удар правою рукою під ліве око. Він (потерпілий) в одній руці тримав свої речі, які дістав з автомобіля, та знаходився у пройомі між автомобілем і штахетами (ширина приблизно 1 м), а тому у нього не було можливості відійти, як тільки рухатися лиш вперед. На його запитання про те, що ж обвинувачений робить, останній наніс йому удари ще у спину і у плече, але оскільки він (потерпілий) був одягнений у теплу куртку, то синців від цих ударів на його тілі не виникло, хоча й під час ударів відчував фізичний біль. ОСОБА_4 ще кілька разів намагався його ударити, але він кинув пакет та став оборонятися. Залишаючи місце події, обвинувачений зазначив: «Почекай ближче до вечора, я тобі ще добавлю». Його (потерпілого) кепка впала на землю, за допомогою наявного у нього телефону він зробив знімок свого обличчя, на обличчі вже виникла припухлість, також на місце події викликав поліцію, яка приїхала за кілька хвилин і він розповів поліцейським про обставини, які сталися за участю обвинуваченого. У подальшому він звернувся до сімейного лікаря Ратнівської центральної районної лікарні, після цього до хірурга, та за направленням останнього до офтальмолога. За наслідками його звернення та обстеження були внесені відомості до медичної картки, встановлено діагноз. Він перебував на той час у стресі, йому були лікарем рекомендовані препарати для зменшення набряку на обличчі під оком. Крім того, у подальшому, орієнтовно через два-три дні, на підставі постанови дізнавача він був оглянутий експертом, яким встановлено ступінь тяжкості виявленого у нього тілесного ушкодження. Він не думав, що обвинувачений буде наносити йому тілесні ушкодження, адже останній, після зауваження на нецензурну лайку, декілька кроків зробив вперед, а потім повернувся до нього назад й наніс йому удари.

Крім того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, що обвинувачений протягом тривалого часу має до нього неприязнь. Пов`язано це з подіями 2022 року. У лютому 2022 року, коли розпочалася війна, мешканці сел. Ратне спільно організувалися для будівництва фортифікаційних споруд. В той час мешканці знаходили різні мітки, що могли свідчити про заходи диверсійного характеру. Його брат виявив на той час ОСОБА_4 , який вийшовши з буса, перебував на кладовищі у с. Видраниця, ходив по лісу з фарбою, останній відмовився брату представитися. Були підстави вважати, що ця особа (на той час не було ще встановлено, що цією особою є ОСОБА_4 ) причетна до проставляння зазначених міток. Брат розповів йому (потерпілому) про ці обставини, а він у свою чергу написав про них у спільній групі мешканців населеного пункту у додатку «Сигнал», та було з`ясовано на наступний день, що цією особою є ОСОБА_4 . Пізніше мабуть цю інформацію перевіряли працівники поліції, а ще через декілька днів у цій же групі зі сторони обвинуваченого були написані образи в його сторону. Згодом було встановлено, що ОСОБА_4 має вулики у тій місцевості, де останнього виявив його (потерпілого) брат. За ці події він ( ОСОБА_5 ) публічно вибачився перед ОСОБА_4 та його сім`єю на своїй сторінці у соціальній мережі «Фейсбук», однак і після вибачення ОСОБА_4 під час випадкових зустрічей ображав його.

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 вбачається, що потерпілий є його братом, у 2022 році він на кладовищі виявив особу чоловічої статті, яка на той час виявилися йому підозрілою. Ця особа відмовилася представитися, агресивно себе поводила, раптом автомобілем покинула місце події. Про ці обставини він розповів своєму брату ОСОБА_5 , та згодом було встановлено, що цією особою був ОСОБА_4 . У 2024 році брат ОСОБА_5 йому повідомив, що ОСОБА_4 останнього побив.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дала показання про те, що вранці 16 лютого 2024 року після того, як її чоловік ОСОБА_5 поїхав автомобілем на роботу, він їй зателефонував та повідомив, що ОСОБА_4 наніс йому удар в обличчя, на що вона сказала, щоб він зробив фото обличчя та звернувся за допомогою до лікаря, а також пояснила, що ОСОБА_4 має неприязне ставлення до її чоловіка через те, що останній публікував відомості щодо ОСОБА_4 , які виявилися неправдивими, після з`ясування чого її чоловік опублікував вибачення щодо відповідної публікації. Після цих обставин вона була очевидцем ситуації, при якій ОСОБА_4 вів себе погано по відношенню до її чоловіка.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав показання про те, що він, будучи хірургом у поліклініці КНП «Ратнівська ЦРЛ», вранці 16 лютого 2024 року здійснив огляд ОСОБА_5 , який звернувся у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, які йому заподіяв ОСОБА_4 , та в ході огляду встановив, що на обличчі ОСОБА_5 наявне ушкодження в ділянці ока.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дав показання про те, що він, будучи оперуповноваженим відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, у лютому місяці 2022 року, після початку війни, отримав за допомогою мобільного телефону усне повідомлення від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 , житель сел. Ратне, ймовірно причетний до проставляння міток, а тому з метою перевірки таких відомостей прибув до місця проживання останнього, де ОСОБА_4 заперечив вказані обставини та надав свої пояснення щодо цього, на підтвердження своїх слів надав для огляду власний автомобіль, однак фіксування таких дій не відбувалося, оскільки в той час були перебої з електропостачанням.

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 вбачається, що вона, будучи лікарем офтальмологом, здійснювала огляд ОСОБА_5 , який скаржився на біль в ділянці ока, пояснював, що отримав ушкодження внаслідок удару та в ході огляду останнього вона виявила почервоніння в ділянці ока, про що нею було здійснено записи у його медичну картку.

Згідно з повідомленням про травму невиробничого характеру від 16 лютого 2024 року ОСОБА_5 16 лютого 2024 року звернувся до Ратнівської центральної районної лікарні та лікарем ОСОБА_8 щодо потерпілого було встановлено такий діагноз: забій лівої скроневої ділянки, та рекомендовано консультацію офтальмолога.

З протоколу огляду предметів від 16 лютого 2024 року та доданої до неї копії медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_5 № 5463«А» вбачається, що під час огляду медичної картки амбулаторного хворого № 5463 «А», у ній було виявлено запис лікаря офтальмолога, згідно з яким зі слів пацієнта о 09 год 20 хв по приїзду на роботу останній отримав серію ударів, один з яких відбувся у ділянку лівого ока, від ОСОБА_11 , на момент огляду відчуває біль в ділянці виличної кістки, припухлість нижньої повіки лівого ока, а також встановлено діагноз: забій очного яблука і навколоочних тканих лівого ока, ангіопатія судин сітківки обох очей.

З протоколу огляду предметів від 23 липня 2024 року та доданих до нього фототаблиць вбачається, що старшим дізнавачем ВП № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 було здійснено огляд наданого потерпілим ОСОБА_5 мобільного телефонну марки «Google Pixel 7 Pro» та виявлено у хмарному сховищі «Google» цього телефону фотознімки, датовані 16 лютого 2024 року: 09 год 21 хв, з зображенням потерпілого ОСОБА_5 , на обличчі якого наявне почервоніння та підпухлість; 10 год 37 хв - на обличчі потерпілого наявне почервоніння, після чого було здійснено «Prt Scr» та друк цих зображень.

З протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 19 лютого 2024 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту детально відтворив та показав, які дії щодо нього вчиняв обвинувачений ОСОБА_4 , спосіб та механізм нанесення йому ударів, а саме те, що ОСОБА_4 , підійшовши до нього, наніс йому удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя в ділянку ока.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 27 від 20 лютого 2024 року, у потерпілого ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці обличчя. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок травмуючої дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючої поверхні за механізмом - удар, можливо при обставинах вказаних в описовій частині постанови, в мінімальній кількості однієї травмуючої дії, терміном утворення більше 3-4 діб до моменту обстеження. Судово-медичних даних, що вищевказані ушкодження утворились при паданні з висоти власного зросту, немає. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді синця в ділянці обличчя по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

З зазначеного висновку вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 об`єктивно виявлено: в ділянці верхньої і нижньої повіки лівого ока, з переходом на списку носа зліва, синець неправильної овальної форми розміром 3,5х4,0 см, зеленого кольору з жовтим відтінком. Зовнішніх ознак будь-яких інших тілесних ушкоджень на представних для огляду ділянках тіла потерпілого не виявлено.

Показання у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 узгоджуються з вищезазначеними доказами, у тому числі з висновком судово-медичної експертизи щодо нього, зокрема, у частині механізму заподіяння тілесних ушкоджень та місця їх локалізації на обличчі потерпілого.

За вказаних обставин немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість показань потерпілого, а тому суд, у сукупності з висновком судово-медичної експертизи потерпілого, бере їх за основу при постановлені вироку.

Таким чином, з огляду на переконливість доказів сторони обвинувачення, потерпілого, які спростовують усі розумні сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про винуватість останнього в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Обвинувачений у судовому засіданні належними та достатніми доказами не спростував вищевстановлених судом обставин, а тому суд вважає неправдивими його твердження про непричетність до вчинення кримінального правопорушення та розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

За змістом ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки та стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, та відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, і при цьому призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, є умисним, посягає на життя та здоров`я людини, а також особу обвинуваченого, який не судимий, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою з інвалідністю 3 групи, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 051575 інвалідність встановлена довічно та йому протипоказана праця з фізичним навантаженням.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, яке відносить до кримінальних проступків, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема місце його скоєння, спосіб і механізм нанесення тілесних ушкоджень, у тому числі і те, що тілесні ушкодження обвинувачений наніс потерпілому у ділянку голови, і беручи до уваги думку потерпілого, яка не є вирішальною, однак також повинна враховуватися, про необхідність суворого покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що достатнім та необхідним буде призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, що встановлений санкцією частини статі закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, а саме у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в тому числі і відносно потерпілого, та змусить його поважати закони суспільства.

Підстав для призначення покарання у виді громадських робіт за вищезазначених обставин кримінального провадження та з урахуванням даних про особу обвинуваченого і наявних у матеріалах провадження відомостей про стан його здоров`я, у їх сукупності, суд не вбачає.

Посилання прокурора на те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не можуть бути враховані при призначенні покарання за вчинення цього кримінального правопорушення, оскільки судимість погашена.

Згідно з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 27 вересня 2018 року у справі № 647/1831/15-к, провадження № 51-336 км 17, судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Отже, посилання у вироку суду при призначенні покарання на те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення є неприпустимим, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що останній є особою, яка відповідно до ст. 89 КК України не має судимості.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1