ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/88/25
Номер справи місцевого суду: 650/3267/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

19 листопада 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність службових осіб органу досудового розслідування/ дізнання Бериславського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 12 травня 2025 року.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року скасувати та справу направити до Великоолександрівського районного суду Херсонської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Також до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що оскаржуваною ухвалою не було встановлено строк на апеляційне оскарження судового рішення, тому апелянт обраховував строк оскарження ухвали в п`ять робочих днів з дати отримання ухвали 27 травня 2025 року та вказаний строк закінчився 03 червня 2025 року.

Крім того зазначає, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження є його довготривале лікування, що підтверджується лікарським висновком ЛКК від 21 липня 2025 року №509, з гідно з яким він потребує постійного нагляду у сімейного лікаря.

Також зазначає, що ухвалу від 26 травня 2025 року суд йому надіслав засобами поштового зв`язку та вона отримана 02 червня 2025 року. Таким чином, встановлений п.3 ч.2 ст.295 КПК України п`ятиденний строк оскарження ухвали закінчився 11 червня 2025 року.

Інші доводи клопотання ОСОБА_7 стосуються незаконності ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року.

ОСОБА_7 неодноразово викликався в судові засідання апеляційного суду, шляхом вручення поштових відправлень, надсилання смс повідомлень та телефонних дзвінків, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки чи неможливість участі в судовому засіданні не повідомив.

З огляду на таку поведінку апелянта, а також тривале перебування справи на розгляді, враховуючи вжиті судом апеляційної інстанції заходи, а також те, що ОСОБА_7 належним чином повідомлений про розгляд справи (а.п.103), апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за відсутності апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Виходячи зі змісту вказаних норм, за загальним правилом, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обраховується з моменту її оголошення.

Виключенням із даного правила є лише два випадки: 1) перебування особи (апелянта) під вартою - строк оскарження обраховується з монету вручення такій особі копії судового рішення; 2) якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує - строк оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

В даному випадку, виходячи зі змісту матеріалів справи, розгляд скарги ОСОБА_7 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення 26 травня 2025 року з викликом ОСОБА_7 (а.п.9) та за його участю (а.п.42).

В судовому 26 травня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області розглянув вказану скаргу та постановив ухвалу за участю ОСОБА_7 .

Згідно наявної у справі розписки, ОСОБА_7 копію ухвали від 26 травня 2025 року у справі №650/3267/25 отримав 27 травня 2025 року (а.п.44).

З огляду на викладене, відповідно до ч.2, 3 ст.395 КПК України строк на апеляційне оскарження ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року для ОСОБА_7 обраховується з 27 травня 2025 року по 02 червня 2025 оку.

Водночас з апеляційною скаргою ОСОБА_7 вперше звернувся лише 06 червня 2025 року (а.п.45), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Надалі після повернення апеляційної скарги ухвалою Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2025 року ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження 22 липня 2025 року.

Надаючи оцінку доводам клопотання про наявність поважних причин пропуску зазначеного строку, апеляційний суд виходить із наступного.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Однак, поновлення строку на апеляційне оскарження можливе лише у випадку наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_7 як на підстави поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що слідчим суддею не було зазначено строк апеляційного оскарження ухвали, отримання ним ухвали засобами поштового зв`язку 02 червня 2025 року, а також довготривале лікування.

Проаналізувавши зазначені доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки вони не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони, яка подала апеляційну скаргу та не пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Так, посилання ОСОБА_7 на те, що слідчим суддею не було зазначено строк апеляційного оскарження ухвали, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки порядок та строки оскарження ухвали слідчого судді чітко регламентовані Кримінальним процесуальним кодексом України та становить п`ять днів з дня її оголошення і не залежать від вірності чи помилковості зазначення таких строків в ухвалі. Помилкове незазначення слідчим суддею такого строку не нівелює дію закону та не вказує на те, що для оскарження ухвали слідчого судді має визначатись інший строк, зокрема визначений апелянтом за власними розрахунками.

Доводи ОСОБА_7 про отримання ним копії ухвали засобами поштового зв`язку апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_7 копію оскаржуваної ухвали отримав в межах строку на апеляційне оскарження 27 травня 2025 року. З огляду на викладене, апелянт мав достатньо часу та можливостей для оскарження ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року. Крім того, як вже зазначено вище строк апеляційного оскарження у даному випадку обраховується саме з моменту оголошення ухвали слідчого судді, а не отримання її копії.

Посилання ОСОБА_7 на його довготривале лікування та необхідність постійного нагляду у сімейного лікаря, на думку апеляційного суду є непереконливими.

Так, апелянтом до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження долучено копію висновку ЛКК №509 від 21 липня 2025 року в якому зазначено, що у зв`язку із наявністю захворювання він перебуває на добровільному нагляді у сімейного лікаря та потребує амбулаторного лікування.

Однак апеляційний суд не приймає вказаний документ до уваги, оскільки він датований 21 липня 2025 року тобто виданий через значний час після закінчення строку на апеляційне оскарження. Крім того, зазначений документ не містить жодних відомостей, які б свідчили, що саме у період з 27 травня 2025 року по 06 червня 2025 року стан здоров`я ОСОБА_7 перешкоджав його в реалізації права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, зокрема поінформованість ОСОБА_7 із суттю прийнятого рішення, отримання апелянтом копії ухвали в 27 травня 2025 року в межах строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що апелянт мав достатньо можливостей, щоб реалізувати право на апеляційне оскарження в межах строку на апеляційне оскарження, або ж в найкоротший строк після його закінчення, проте такими можливостями не скористався.

Водночас в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено будь-яких об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали ОСОБА_7 реалізувати право на апеляційне оскарження в межах встановленого законом строку.

Таким чином, будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на існування обставин, що перешкоджали ОСОБА_7 оскаржити ухвалу суду в межах строку на апеляційне оскарження апелянтом не надано.

Згідно з п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що апелянт в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути.

Повернення апеляційної скарги з вищевказаних підстав не перешкоджає повторній подачі апеляційної скарги із наведенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.117, 395, 399 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 травня 2025 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4