ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового засідання: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22 вересня 2025 року в кримінальному провадженні №0002767 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців 16.07.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22 вересня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.4 ст.186, ч.1 ст.263 КК України і йому призначено покарання:

-за ч.2 ст. 125 КК України 1 рік обмеження волі;

-за ч.4 ст. 186 КК України п`ять років 6 місяців позбавлення волі

-за ч.1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді п`ять років шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до покарання, призначеного цим вироком невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16.07.2024 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді шести років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили залишено ОСОБА_7 у вигляді ЄУНСС 727/10457/24 НП 11кп/822/376/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_10 тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 16.06.2025 року. Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання перебування його під вартою з 12.01.2025 ро 11.03.2025 року

Заставу, внесену заставодавцем ОСОБА_11 в розмірі 60560 грн, вирішено звернути в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави понесені судові витрати в розмір 12886,81 грн.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 01.09.2024 р., о 13.00 год., перебуваючи на тротуарі поруч із будинком, що за адресою: м. Чернівці, вул. Маріупольська, 18, діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій та наслідки і бажаючи їх настання, діставши з кишені розкладний ніж з червоною ручкою наніс цим ножем два удари потерпілому в область лівої руки та правого плеча, після чого ОСОБА_12 впав на землю, а ОСОБА_7 наніс йому ще два удари ногами в ділянку шиї зліва, тим самим спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні шиї зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також різаної рани правого плеча та лівого ліктьового суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Також ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.17 Закону України «Про оборону України», п.9 ст.1, п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 11 січня 2025 року біля 20:35 години, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив громадянина ОСОБА_13 , який розмовляв по мобільному телефону і в той час, в обвинуваченого ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном мобільним телефоном останнього та в ході реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 вчинив конфлікт з потерпілим ОСОБА_13 , у ході якого відкрито, протиправно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022р., усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер свого діяння, наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії очевидні, відкриті для потерпілого, із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, побачивши як потерпілий поклав до кишені своєї куртки мобільний телефон, відібрав куртку ОСОБА_13 , у якій знаходилися речі? а саме: мобільний телефон марки «Motorola», зв`язка ключів, чим відкрито заволодівши майном потерпілого, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 4754, 20 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи ознайомлений із наказом командира військової частини НОМЕР_1 , з військової служби за призовом під час мобілізації про його призначення на посаду стрільця-санітара другого гірсько-штурмового взводу першого гірсько-штурмового батальйону, військової частини НОМЕР_1 у порушення нормативно-правових актів, через власну недисциплінованість, усвідомлюючи протиправність своїх дій, при невстановлених органом досудового розслідування часі, місці та обставинах, незаконно до 06 год. 50 хв. 13.06.2025 р., за місцем свого проживання в будинку розташованому по АДРЕСА_1 зберігав автомат АК-74 1988 року виготовлення, із заводським номером НОМЕР_2 та автомат Калашнікова АК-74 із серійним номером НОМЕР_3 та 13.06.2025 р. у період часу з 06 год. 50 хв. по 08 год. 55 хв. під час проведення санкціонованого обшуку, за ухвалою слідчого судді, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено - автомат АК-74, який являється бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45 мм автоматом АК-74 1988 року виготовлення, із заводським номером НОМЕР_2 , виготовленим промисловим способом та придатний для стрільби та автомат АК-74, який являється бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45 мм автоматом Калашнікова АК-74, з серійним номером НОМЕР_3 , виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби.

На цей вирок прокурор окружної прокуратури м. Чернівців ОСОБА_9 та прокурор спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подали апеляційні скарги, в яких, не оспорюючи винуватість ОСОБА_7 , обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації його дій, просили скасувати оскаржуваний вирок в частині призначення ОСОБА_7 покарання та ухвалити новий вирок і призначити обвинуваченому більш суворе покарання за ч.4 ст.186 КК України та за сукупністю злочинів призначити покарання , застосувавши принцип часткового складанні призначених покарань і на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначити остаточно ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог апелянти зазначали, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.4 ст.186 КК України покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, в той час, коли санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає покарання у виді від семи до десяти років позбавлення волі. Вказували, що суд правильно зазначив, що відсутні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому. Також прокурор ОСОБА_5 зазначав, що при призначенні покарання обвинуваченому суд не врахував таку обтяжуючу покарання обвинуваченому обставину як рецидив злочинів. Зазначали, що при призначенні покарання суд неправильно застосував ст. 50, 65 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, посилаючись на обставини, що наведені в них, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_14 , які просили відмовити в задоволенні вимог апелянтів, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги є обґрунтовані і подані скарги необхідно задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом в становлено, що ОСОБА_7 01.09.2024 р., о 13.00 год., перебуваючи на тротуарі поруч із будинком, що за адресою: м. Чернівці, вул. Маріупольська, 18, діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій та наслідки і бажаючи їх настання, діставши з кишені розкладний ніж з червоною ручкою наніс цим ножом два удари потерпілому в область лівої руки та правого плеча, після чого ОСОБА_12 впав на землю, а ОСОБА_7 наніс йому ще два удари ногами в ділянку шиї зліва, тим самим спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні шиї зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також різаної рани правого плеча та лівого ліктьового суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Також ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.17 Закону України «Про оборону України», п.9 ст.1, п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 11 січня 2025 року біля 20:35 години, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив громадянина ОСОБА_13 , який розмовляв по мобільному телефону і в той час, в обвинуваченого ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном мобільним телефоном останнього та в ході реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 вчинив конфлікт з потерпілим ОСОБА_13 , у ході якого відкрито, протиправно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022р., усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер свого діяння, наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії очевидні, відкриті для потерпілого, із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, побачивши як потерпілий поклав до кишені своєї куртки мобільний телефон, відібрав куртку ОСОБА_13 , у якій знаходилися речі? а саме: мобільний телефон марки «Motorola», зв`язка ключів, чим відкрито заволодівши майном потерпілого, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 4754, 20 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи ознайомлений із наказом командира військової частини НОМЕР_1 , з військової служби за призовом під час мобілізації про його призначення на посаду стрільця-санітара другого гірсько-штурмового взводу першого гірсько-штурмового батальйону, військової частини НОМЕР_1 у порушення нормативно-правових актів, через власну недисциплінованість, усвідомлюючи протиправність своїх дій, при невстановлених органом досудового розслідування часі, місці та обставинах, незаконно до 06 год. 50 хв. 13.06.2025 р., за місцем свого проживання в будинку розташованому по АДРЕСА_1 зберігав автомат АК-74 1988 року виготовлення, із заводським номером НОМЕР_2 та автомат Калашнікова АК-74 із серійним номером НОМЕР_3 та 13.06.2025 р. у період часу з 06 год. 50 хв. по 08 год. 55 хв. під час проведення санкціонованого обшуку, за ухвалою слідчого судді, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено - автомат АК-74, який являється бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45 мм автоматом АК-74 1988 року виготовлення, із заводським номером НОМЕР_2 , виготовленим промисловим способом та придатний для стрільби та автомат АК-74, який являється бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45 мм автоматом Калашнікова АК-74, з серійним номером НОМЕР_3 , виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, що наведено у вироку суду першої інстанції, повністю підтверджується дослідженими доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється апелянтами, а тому суд апеляційної інстанції не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.

Що стосується правильності та законності призначеного ОСОБА_7 покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в даному випадку допустив порушення вимог Закону про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає можливість призначення судом покарання за вчинення злочину, передбаченого цією нормою, у виді позбавлення волі на строк від сели до десяти років.

Суд першої інстанції за вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, призначив останньому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, грубо порушивши вимоги КК України.

Також обґрунтованим є твердження прокурора ОСОБА_5 про те, що суд при призначенні покарання обвинуваченому, безпідставно не врахував обтяжуючу йому покарання обставину, а саме рецидив злочинів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність, оскаржуваний вирок в частині призначення покарання обвинуваченому є незаконним, підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

При призначенні покарання обвинувачену ОСОБА_7 колегія суддів враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого кримінального правопорушення, а також ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2024 року був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, в порядку ч.5 ст.401 КК України, а в послідуючому самовільно залишив місце служби та вчинив нові кримінальні правопорушення. Суд також враховує те, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря нарколога, посередньо характеризується за місцем служби.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів визнає рецидив злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.404, 405, 407, 409, 420, 615 ч.15 КПК України, колегія суддів судової палати х розгляду кримінальних справ та справ про адміністративну правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурорів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 вересня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України в частині призначення покарання скасувати і ухвалити новий вирок.

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.4 ст. 186 та ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.125 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

за ч.4 ст.186 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі.

за ч.1 ст.263 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 8 (вісім) років розбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 липня 2024 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 9 років позбавлення волі.

В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя