№ провадження 1-кп/646/677/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові об`єднані матеріали кримінального провадження №0000349 від 01.04.2025 та №000409 від 14.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 309 КК України, -

встановив:

Під час судового засідання прокурором Слобіжської окружної прокуратури м. Харкова подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наступне.

Злочинні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, вказані кримінальні правопорушення відносяться до тяжких злочинів, за вчинення яких відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України, передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам - спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Окрім обґрунтованого обвинувачення, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існує низка ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи не під вартою, матиме можливість:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

В обґрунтування вказаного ризику прокурор зазначає, що як на теперішній час так і на момент вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 не мав та не має постійного місця проживання, ночівлю проводить як в тимчасових реабілітаційних центрах для наркозалежних осіб на території м. Харкова, так і в підвальних приміщеннях рандомно визначених ним будинків. Окрім того, незважаючи на наявність матері на території м. Харкова, ОСОБА_4 з нею соціальні зв`язки не підтримує. Спілкування між ними відсутнє. Інших близьких осіб ОСОБА_4 на території м. Харкова не має. Отже, наявна відсутність міцних соціальних зв`язків. В сукупністю з перерахованими обставинами, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення без альтернативних видів покарання.

У вказаному кримінальному провадженні в сукупності враховані всі викладені обставини, що дають підстави вважати ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтованим.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В обґрунтування вказаного ризику прокурор зазначає, що як на теперішній час так і на момент вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. Вирком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.10.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень впродовж березня 2025 року, тобто в період дії іспитового строку.

Крім того, 28.11.2024 до Червонозаводського районного суду м. Харкова скеровано обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000409 від 14.09.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України. На теперішній час рішення не прийнято; 10.01.2025 до Червонозаводського районного суду м. Харкова скеровано обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0001266 від 27.11.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України. На теперішній час рішення не прийнято.

Вказані обвинувальні акти скеровано до суду також в період дії іспитового строку за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.10.2024.

Отже, в сукупності враховані всі викладені обставини, що дають підстави вважати, що ОСОБА_4 має схильність до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 обґрунтованим.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик - це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Характер та фактичні обставини інкримінованого злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, строк покарання за санкцією тяжкого злочину передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

При вирішенні клопотання прокурора, суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, оскільки санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого., який не має тяжких хронічних захворювань або інвалідності; 4) дані про особу обвинуваченого, який не одружений, малолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, не працює, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.04.2025 під час досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, починаючи з 29.04.2025 до 18.06.2025 включно, в межах строку досудового розслідування, з можливістю внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Крім того, ухвалами Основ`янського районного суду міста Харкова продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , востаннє до 14.12.2025 включно.

Судом не встановлено, а обвинуваченим в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та переховування від суду.

Суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні підстави продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу під час досудового розслідування та судового розгляду, на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вищеперелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Виходячи з наведеного, є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 31 січня 2026 року включно, із застосуванням попередньо визначеної застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Строк дії ухвали до 31 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий: ОСОБА_1