Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1656/19
У Х В А Л А

28.11.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 00000194 від 25.02.2016 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Виноградівського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України.

Захисники та обвинувачений заявили клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності.

Клопотання мотивовано тим, що на розгляді Виноградівського районного суду знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України.

Матеріалами кримінального провадження №0000194 підтверджується, що недостачі Пийтерфолвівської сільської ради (правонаступник після Чорнотисівської сільської ради) не виявлено. Цивільний позов не заявлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, від слідства та суду не ухилявся, нових кримінальних правопорушень не вчиняв.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (частина перша статті 1 Кримінального кодексу України). Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (частина перша статті 2 КК). Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом (стаття 44 КК).

Згідно ч.4 ст.12 КК, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч.5 ст.12 КК, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

За ч.2 ст.191 КК України карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За ч.3 ст.191 КК України карається обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За викладених обставин, у відповідності до положень ст.12 КК України, злочини передбачені ч.ч.2, 3 ст.191 КК України, відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого відповідно.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину ( п.п.3, 4 ч.1 ст.49 КК України).

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (стаття 285 Кримінального процесуального кодексу України). Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (частина 1, 4 статті 286 КПК України).

Кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (пункт 1 частини другої статті 284 КПК України).

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Так, у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначає, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно п.2 резолютивної частини висновку судової економічної експертизи №9719 від 22.12.2018 р. (міститься в матеріалах досудового розслідування), нестача, яку встановлено актом інвентаризації від 26.11.2015 року та акті №13-07-19/05 від 21.11.2017 року у сумі 31 889,51 гривень, утворилася в період проведення інвентаризації, тобто станом на 12.11.2015 p., за збереження основних засобів відповідає матеріально - відповідальна особа.

Отже, з 12.11.2015 р. (день вчинення кримінального правопорушення) до цього часу, минуло більше 10 (десяти) років, внаслідок чого виникає підстава застосування строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки такі закінчились.

Враховуючи вищевикладене та згоду ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження з вказаних підстав просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення його до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав. Наслідки закриття провадження з нереабілітуючих обставин усвідомлює.

Захисники підтримали подане клопотання та зазначили, що таке обвинуваченим подано добровільно. Обвинувачений усвідомлює наслідки закриття кримінального провадження, на підтвердження чого до канцелярії суду подано відповідну письмову заяву.

Прокурор щодо клопотання не заперечив, зазначив, що є всі правові підстави для задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується за ч.2 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України, датою вчинення якого зазначено станом на 10.11.2015 року.

Санкція ч.2 ст.191 КК України передбачає обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкція ч.3 ст.191 КК України передбачає обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч.5 ст.12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочину.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності це передбачений певний проміжок часу, після вчинення злочину, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що істотно позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції. Враховується також презумпція про втрату повністю або значною мірою суспільної небезпечності особи, яка тривалою законослухняною поведінкою після вчинення злочину демонструє своє виправлення. Покарання, призначене після того, як сплинув тривалий строк, є несправедливим актом, несумісним з принципом гуманізму, набуває рис необґрунтованої помсти з боку держави.

Передбачений ст.49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) неухилення особи від слідства або суду.

Згідно відомостей, зазначених в обвинувальному ОСОБА_4 раніше не судимий.

Матеріали справи не містять відомостей про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень чи ухилення його від слідства чи суду, відтак обставини, які б зупиняли чи переривали перебіг даності відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України відсутні.

За таких обставин суд констатує наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.

Керуючись ст. ст. 284, 286, 288, 314, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 00000194 від 25.02.2016 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Виноградівський районний суд.

Головуючий ОСОБА_1