ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1481/25
Провадження № 1-кс/131/5/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" січня 2026 р. м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 ,

слідчого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 в м.Іллінці Вінницької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23 грудня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчий дій у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2026 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області в порядку ст.303 КПК України із скаргою на постанову постанову слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23 грудня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчий дій у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування вимог скарги вказано, що 22 грудня 2025 року звернувся до слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 із клопотанням про проведення слідчої дії у вказаному кримінальному провадженні, в якому з метою з`ясування обставин, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні № 0000050, і встановлення об`єктивних обставин справи, ініціював необхідність додаткового допиту свідків, що на його думку, надали недостовірні відомості в показах та ввели слідство в оману. Зокрема, вважав, що для з`ясування об`єктивних обставин справи мають бути повторно допитані підписанти Акту проведення обстеження сім`ї № 9 від 19.06.2025 року: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . Дані службові особи використовуючи владу та службове становище вчинили службове підроблення групою осіб за попередньою змовою та надали недостовірні відомості в показах для введення слідства в оману, щоб уникнути відповідальності відповідно до законів України, що обтяжує дане діяння.

Згідно оскаржуваної постанови слідчою відмовлено в задоволенні даного клопотання потерпілого з тих підстав, що оскільки особи, яких просить у своїх клопотаннях повторно допитати у якості свідків потерпілий ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до слідчого СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із письмовими заявами, в яких вони вказали, що вони відмовляються надавати повторно показання, оскільки всі необхідні відповіді на запитання, які мали суттєве значення для досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000050 від 06.08.2025 року ними надавалися раніше. Крім того, ними додано, що надавати будь - які показання у присутності ОСОБА_3 вони також відмовляються, оскільки ОСОБА_3 вчиняє зі своєї сторони на них тиск та його присутність буде перешкоджати слідчим діям.

Відмічає, що, як потерпілий, ставить під сумнів належність та допустимість проведення процесуальних дій під час допиту свідка ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000050, а дані нею покази є підставою для серйозного сумніву в їхній достовірності та можуть свідчити про фальсифікацію доказів та попередню змову в даній справі.

Оскаржувану постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про допит ОСОБА_10 в якості свідка ОСОБА_3 вважає невмотивованою та такою, що винесена в порушення вимог ст. 110 КПК України, тому просить її скасувати.

Крім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати відповідальну особу в порядку та строки встановлені КПК України викликати свідка ОСОБА_10 та провести її повторний допит в якості свідка для з`ясування розбіжностей між її показами та офіційними документами та показами ОСОБА_11 із забезпеченням відеофіксації слідчої дії та в присутності потерпілого для неухильного виконання закону, та провести вищевказані слідчі дії за його участі та долученням отриманих показань до матеріалів справи, а також зобов`язати слідчу у кримінальному провадженні № 0000050 ОСОБА_4 в порядку та строки встановлені КПК України повідомити його, як потерпілого, про дату та час проведення слідчих дій, та провести вищевказані слідчі дії за його участі.

Ухвалою слічого судді Іллінецькогорайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 05 січня 2026 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 та призначено до судового розгляду на 06 січня 2026 року, зобов`язано Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надати слідчому судді матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Заслухавши пояснення особи, яка подала сару, та слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 ПК України).

Згідно п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 22 грудня 2025 року звернувся до слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000050, із клопотаннями про проведення слідчих дій (проведення повторного допиту свідка ОСОБА_10 ) у вказаному кримінальному провадженні.

Вказане клопотання було розглянуто слідчим в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України та постановою слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23.12.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про допит свідків від 22.12.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 06 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Підставою для відмови стало те, що особи, яких просить у своїх клопотаннях повторно допитати у якості свідків потерпілий ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із письмовими заявами, в яких вони вказали, що вони відмовляються надавати повторно показання, оскільки всі необхідні відповіді на запитання, які мали суттєве значення для досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000050 від 06.08.2025 року ними надавалися раніше. Крім того, дані особи ще зазначили, що надавати будь-які показання у присутності ОСОБА_3 вони також відмовляються, оскільки ОСОБА_3 вчиняє зі своєї сторони на них тиск та його присутність буде перешкоджати слідчим діям.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, 23.12.2025 року слідчою СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000050 від 06 серпня 2025 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язу із відсутністю діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 України. Вказане підтверджує, що досудове розслідування кримінального провадження на даний час завершено.

Про вказану обставину слідчому судді стало відомо з матеріалів кримінального провадження № 0000050 під час судового засідання 06 січня 2026 року. Таким чином, після відкриття провадження слідчому судді стали відомі обставини, що є перешкодою для розгляду по суті поданої скарги ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Статтею 3 КПК України визначено терміни, які вжито в цьому Кодексі.

Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК України кримінальним провадженням визнається досудове розслідування та судове провадження.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Згідно з п.2 ст.283 КПК України досудове розслідування може бути закінчено у формі закриття кримінального провадження, звернення до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, звернення до суду з обвинувальним актом, звернення до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру, звернення до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру.

Закриття кримінального провадження - це форма закінчення досудового розслідування, яка є заключним етапом розслідування, на якому, прокурор, слідчий чи дізнавач, підбивають підсумок провадженню, аналізують й оцінюють сукупність зібраних доказів і на цій основі формулюють у постанові висновок про неможливість подальшого провадження через наявність передбачених законом обставин.

Законність прийняття відповідним суб`єктом рішення про закриття кримінального провадження може бути перевірена шляхом його оскарження. Таким правом кримінальний процесуальний закон наділяє: заявника, потерпілого, його представника чи законного представника (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

З вказаною правовою позицією погоджується об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду, що вбачається із постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 178/50/20.

Положення пункту 24 частини 1 статті 3 КПК України визначають, що судовим провадженням визнається кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Отже, з аналізу вказаних положень КПК України можна дійти висновку про впорядкованість кримінального провадження, його стадійність, що в свою чергу, обумовлює встановлений порядок вчинення процесуальних дій на кожній стадії.

Зокрема, нормами глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» визначено як перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскарженні «під час досудового розслідування» (стаття 303 КПК України).

Використання в цій главі КПК України словосполучення «під час досудового розслідування» дає підстави стверджувати про те, що вказані дії, в тому числі оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, може здійснюватися виключно на стадії досудового розслідування, тобто до закриття кримінального провадження.

Передбачені процесуальними нормами обмежені строки досудового розслідування обумовлюють необхідність термінового вирішення питань під час досудового розслідування, у зв`язку з чим КПК України встановлює скорочені строки розгляду заяв та скарг на даній стадії. Зазначене зумовлене необхідністю оперативного здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні саме на стадії досудового розслідування, виходячи з засад цієї стадії провадження. Закінчення ж цієї стадії завершує здійснення функції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, яка реалізується слідчими суддями, з чим відповідно відпадає необхідність в оперативності такого судового контролю.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Вказане дає підстави для висновку, що статтею 303 КПК України обмежено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, такими умовами як, вид рішення, дії чи бездіяльності та стадією кримінального провадження (під час досудового розслідування).

Отже розгляд і вирішення питань, передбачених главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» можуть відбуватися лише під час досудового розслідування, і мають бути припиненими із закінченням стадії досудового розслідування, оскільки невиконання цих вимог може призвести до порушення принципу правової визначеності через вирішення тотожного питання різними судами однієї інстанційності в тому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, станом на час проведення судового засідання 06 січня 2026 року стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 серпня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, закінчена, що не оспорюється учасниками судового провадження. ОСОБА_3 вказав, що йому відомо про наявність постанови слідчого про закриття римінального провадження, її копію він не отримав та не оскаржив.

Відтак, слідчий суддя не має процесуальної можливості розглядати по суті скаргу ОСОБА_3 після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки стадія досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчена, а слідчий суддя не наділений повноваженнями здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні після завершення стадії досудового розслідування, незважаючи на факт призначення розгляду скарги.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини закінчення досудового розслідування на час розляду сарги, з урахуванням висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду по справі №569/17036/18 від 19 лютого 2019 року, провадження за скаргою ОСОБА_3 підлягає закриттю.

Поряд з цим, слідчий суддя зауважує, що, відповідно до ухвали слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_12 №131/1481/25 від 30 грудня 2025 року скасовано оскаржувану ОСОБА_3 постанову слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23.12.2025 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про допит свідків від 22.12.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 06 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та зобов`язано слідчу повторно належним чином розглянути клопотання ОСОБА_3 про допит свідків від 22.12.2025 року. Вказане свідчить про відсутність предмету розгляду слідчого судді за поданою скаргою ОСОБА_3 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3,5,24,26,303-309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23 грудня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчий дій у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 09 січня 2026 року.

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_13