Провадження №1-кп/523/1946/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.11.2025 м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001494 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 05.09.2025 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 10.03.2025 Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. 309 ч. 2 КК України, до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільнився 14.07.2025року по строку відбуття покарання, у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

В період часу з 22:00 години 12.08.2025 по 05:00 годину 13.08.2025, ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку № 10/12, розташованого по вул. Ярослава Баїса в місті Одесі, помітив на лавці залишену потерпілим ОСОБА_5 барсетку чорного кольору.

Після чого, ОСОБА_4 вирішив привласнити речі, які могли зберігатися у зазначеній барсетці. З цією метою останній підняв її та відкрив і виявив там гаманець в якому знаходились дві банківські картки АТ «Приватбанк» з рахунками: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , що видані на ім`я ОСОБА_5 .

В цей же час у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний намір направлений на привласнення офіційного документу, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, переслідуючи при цьому корисливу мету направлену на подальше заволодіння грошовими коштами, що зберігалися на вказаних банківських рахунках, дістав з гаманця банківські картки, яківідповідно до ст.1 Закону України «Про інформації № 2657-XII, пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-III, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-III, примітки до ст. 358 КК України, а також згідно із Постановою ВСУ №5-8кс11 від 20.06.2011, є різновидом офіційних документів, оскільки містять зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином потерпілого можливості використовувати зазначеними картками за призначенням та поклав до кишені своїх шорт, тим самим заволодів офіційними документами.

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі вказані банківські картки, з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Крім того, ОСОБА_4 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжено, в останнє Указом Президента України від 15.04.2025 N? 235/2025, затверджений Законом України від 15.01.2025 N?4220-IX, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб, 13.08.2025 року утримуючи при собі раніше привласнені банківські картки АТ «Приватбанк» з рахунками: НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , видані на ім`я потерпілого ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 вирішив обернути на свою користь грошові кошти, які зберігалися на вказаних розрахункових рахунках шляхом розрахунку за товар через банківський термінал за допомогою вказаних банківських карток.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 близько 05 год. 20 хв. прибув до магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Сахарова,3.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 придбав товар на загальну суму 165,85гривень, за який розрахувався через банківський термінал банківською картою з рахунку № НОМЕР_4 , заволодівши у такий спосіб грошовими коштами потерпілого.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, ОСОБА_4 близько 08год.38хв. прибув до магазину «Домашній» розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого, 137, де замовив собі товар на загальну суму 535гривень, за який розрахувався через банківський термінал банківською картою з рахунку № НОМЕР_3 , заволодівши у такий спосіб грошовими коштами потерпілого.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 прибув близько 08 год. 54 хв. до магазину «37» розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого, 137/2, де придбав товар на загальну суму 539 гривень, за який розрахувався через банківський термінал банківською картою з рахунку № НОМЕР_3 , заволодівши у такий спосіб грошовими коштами потерпілого.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 близько 08год.53хв. прибув до магазину «Чюдо Піч» розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого, 137/а, де придбав товар на загальну суму 48гривень, за який розрахувався через банківський термінал банківською картою з рахунку № НОМЕР_3 , заволодівши у такий спосіб грошовими коштами потерпілого.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 близько 08год.59хв. прибув до павільйону «Тютюн» розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого, 114/2, де придбав товар на загальну суму 3831гривень, за який розрахувався через банківський термінал банківською картою з рахунку № НОМЕР_1 , заволодівши у такий спосіб грошовими коштами потерпілого.

У такий спосіб ОСОБА_4 таємно викрав з банківських рахунків потерпілого грошових коштів на загальну суму 5118,85 грн., тим самим завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

Суд вважає, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану», та за ч.1 ст.357 КК України «викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів».

3. Позиція обвинуваченого

У судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні кримінальних правопорушень вказаних у вироку, та підтвердив, що за вказаними обставинами він викрадав майно потерпілого, а саме 2-і платіжні пластикові карти та гроші з вказаних карток.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 який показав, що знає, що в країні введено військовий стан. Так в період з 12.08.2025 по 05.00 годину 13.08.2025 проходячи по вул.Ярослава Баїса в м.Одесі біля будинку 10/12 побачив барсетку з якої взяв дві банківські картки з яких у подальшому у цей же день витратив грошові кошти які були на картках розплатившись ними в магазинах, зробивши три банківські операції. У скоєному розкаюється.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілого який просив проводити розгляд провадження за його відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, тому інші докази з вказаного питання не досліджувалися.

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, ч.1 ст.357 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану та з корисливих мотивів викрав офіційні документи.

Крім того, були досліджені письмові докази , які характеризують обвинуваченого, а саме: інформаційна довідка на особу ОСОБА_4 1995 р.н., довідка УИТ ГУНП відповідно до якої обвинувачений раніше судимий 10.03.2025 року звільнився 14.07.2025 по відбуттю строку покарання, довідка з медичних закладів про те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому

5.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття, адже обвинувачений повністю визнав свою вину та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене. Крім того, активно сприяв розкриттю злочинів, що судом також розцінюєтеся як пом`якшуюча обставина.

5.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.

6. Мотиви призначення покарання.

Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся, один зі злочинів які він вчинив є тяжким умисним злочином, раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Таким чином, беручи до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, в межах встановлених санкціями ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши відповідний іспитовий термін.

Відповідно до ст.70,72 КК України так як, вчинені злочини утворюють сукупність кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

7.1 Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

7.2 Так як наразі не існує ризиків передбачених ст.177 КПК України, запобіжний захід обирати не слід.

8. Підстави для задоволення цивільного позову

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Так як своїми діями ОСОБА_4 завдав збитки (майнову шкоду) потерпілому, яка полягає у втраті майна, вказана сума має бути стягнута з обвинуваченого на користь Позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185,ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст.185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст.357 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Іспитовий строк рахувати з моменту ухвалення вироку.

Речовий доказ компакт диск зберігати в матеріалах справи. Банківські картки » з рахунками: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 повернути потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму матеріального збитку у розмірі 5118 ( п"ять тисяч сто вісімнадцять) гривень 85 копійок.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Пересипський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1