У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 20.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 18.09.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання також не з`явився.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2022 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, здійснили тимчасову окупацію території с. Нова Кам`янка Бериславського району Херсонської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» Бериславську міську територіальну громаду Херсонської області включено до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації.

Так, громадянка України ОСОБА_5 у період часу з березня 2022 року до 9 жовтня 2022 року під час окупації збройними силами російської федерації с. Нова Кам`янка Милівської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, залишившись за місцем свого проживання, усвідомлюючи, що російська федерація веде інтервенцію та агресивну війну проти України, будучи прихильником окупації російською федерацією частини території України та встановлення на окупованих територіях незаконно створених російською федерацією органів влади, налагодивши стійкі ідеологічні зв`язки з представниками регулярних збройних формувань держави-агресора, заручившись їх довірою та підтримкою, умисно та добровільно здійснювала колабораційну діяльність шляхом організації розселення та забезпечення життєдіяльності російських окупаційних військ.

За свою колабораційну діяльність ОСОБА_5 отримала привілейоване ставлення від військовослужбовців збройних сил російської федерації, зокрема безперешкодно переміщувалася по окупованій території разом з військовими та користувалася їх захистом та підтримкою серед односельчан.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення умисних дій щодо надання матеріальних ресурсів військовослужбовцям держави-агресора, добровільно, відкривши магазин, неодноразово надавала продукти харчування, інші побутові послуги військовослужбовцям збройних сил російської федерації, які після окупації базувалися в с. Нова Кам`янка, де облаштували військову базу, накопичували техніку для подальшого наступу на територію України та здійснювали звідти регулярні обстріли населених пунктів Херсонської області.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи єдиний злочинний умисел, добровільно та з власної ініціативи, переслідуючи мету надання допомоги представникам збройних сил російської федерації, та маючи демонстративний та відкритий перед населенням громади села постійний зв`язок з представникам збройних формувань держави-агресора, навесні 2022 року, але не раніше 22 квітня 2022 року, точні дата та час слідством не встановлені, достовірно володіючи відомостями про власників домогосподарств у її населеному пункті, разом з трьома невстановленими військовослужбовцями вищевказаної бригади збройних сил російської федерації у військовій формі зразка армії рф з розпізнавальними знаками, прийшовши до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає її односельчанка ОСОБА_6 , достовірно знаючи про наявність в останньої ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , наказала ОСОБА_6 віддати ключі.

Після чого, отримавши ключі від будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , без відомо та згоди власника, передала їх військовослужбовцям збройних сил російської федерації, тим самим надала будинок, належний ОСОБА_6 у користування невстановленим представникам збройних формувань держави-агресора, які користувалися житлом у період тимчасової окупації вищевказаного села з метою забезпечення власної життєдіяльності.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи єдиний злочинний умисел, добровільно та з власної ініціативи, переслідуючи мету надання допомоги представникам збройних сил російської федерації, навесні 2022 року, точні дата та час слідством не встановлені, надала невстановленим військовослужбовцям зазначеної бригади збройних сил російської федерації для проживання належний її батькам будинок АДРЕСА_3 . Військовослужбовці російської федерації користувалися житлом у період тимчасової окупації вищевказаного села з метою забезпечення власної життєдіяльності.

Вказані умисні, колабораційні дії, що полягали у передачі матеріальних ресурсів невстановленим військовослужбовцям збройних сил російської федерації, ОСОБА_5 вчиняла добровільно, без застосування відносно неї або членів її родини фізичного чи психологічного впливу, а також без погроз застосування зброї представниками збройних сил російської федерації.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2025 року по справі №127/29090/25 надано дозвіл слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області, які входять до складу слідчої групи, у кримінальному провадженні № 0000024 від 20.01.2025, на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, що на праві власності належать ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та в якому проживає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відшукання та вилучення чорнових записів, комп?ютерної техніки (ноутбуки, системні блоки комп?ютерів), електронних носіїв інформації (карти пам?яті, USB флеш накопичувачі, HDD та SSD жорсткі диски), мобільних телефонів, що можуть містити сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані для встановлення об?єктивної істини в даному кримінальному провадженні.

18 вересня 2025 року за місцем проживання громадянки України ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук.

В ході проведення обшуку, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено:

-мобільний телефон «realme C61», ІМЕЙ: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон «xertm mivi Global 12.5.7», ІМЕЙ: НОМЕР_3 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», № НОМЕР_4 ;

-7 аркушів паперу з чорновими записами.

18 вересня 2025 року, громадянці України ОСОБА_5 , у відповідності до вимог КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

Вищевказані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000024 від 20.01.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 18.09.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 18.09.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон «realme C61», ІМЕЙ: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон «xertm mivi Global 12.5.7», ІМЕЙ: НОМЕР_3 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», № НОМЕР_4 ;

-7 аркушів паперу з чорновими записами.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя