Провадження №1-кп/522/1358/25
УХВАЛА

16 грудня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в рамках обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000030 від 06.07.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, українця, з вищою освітою, одруженого, начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент вчинення злочину), у військовому званні «полковник», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 358, ч.5 ст. 407, ч. 4 ст. 409 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя ОСОБА_1 ) перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000030 від 06.07.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст. 358, ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 409 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2025 року було призначено судовий розгляд за вищевказаним обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було залишено без задоволення клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 6650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 20136200,00 гривень, яка була сплачена 04.11.2025 року ТОВ «ЕВАГРЕЙН».

Крім того, зазначеною ухвалою на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було покладено строком до 28.12.2025 року наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за першою вимогою до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора, суду;

-повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, вказаними у реєстрі матеріалів досудового розслідування;

-здати на зберігання уповноваженим органам всі свої паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Таким чином, на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк яких закінчується 28.12.2025 року.

До суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в рамках обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000030 від 06.07.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 358, ч.5 ст. 407, ч. 4 ст. 409 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) у період дії воєнного стану в Україні існують обмеження для виїзду осіб призовного віку за межі України відповідно до положень Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів країни № 57 від 27.01.1995.

Згідно з п. 2-6 вказаних правил у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.07.2023 ОСОБА_4 звільнено з військової служби за підпунктом «Б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 відноситься до категорії осіб, які мають право перетинати державний кордон України.

Спонукати ОСОБА_4 до залишення меж України може те, що останній у цьому обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, у сукупності за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим останній може виїхати за межі населеного пункту у якому зареєстрований м. Одеса, або за межі України, так як володіє нерухомим майном за кордоном, чи іншим чином переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також прокурор зазначає, що ОСОБА_4 у цьому провадженні обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушень, пов`язаних із ухиленням від військової служби, що також свідчить про наявність ризику, пов`язаного із переховуванням від суду.

Крім того, на думку прокурора, необхідно врахувати як обставину, яка обумовлює наявність цього ризику те, що ОСОБА_4 є обвинуваченим й в інших кримінальних провадженнях. Так, ОСОБА_4 у встановленому порядку висунуто обвинувачення у кримінальних провадженнях № 0000003 від 26.04.2023 за ст. 368-5 КК України (з 28.05.2024 на розгляді Печерського районного суду м. Києва), № 0000803 від 18.09.2023 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України (03.03.2025 скеровано до Печерського районного суду м. Києва, з 17.03.2025 на розгляді Вищого антикорупційного суду), № 0000013 від 02.02.2024 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України (з 04.10.2024 на розгляді Приморського районного суду м. Одеси). Серед інкримінованих кримінальних правопорушень є тяжкі та особливо тяжкі злочини, що безумовно підсилює наявність такого ризику як переховування обвинуваченого від суду.

Як вказує прокурор, водночас, в ході дослідження матеріального стану обвинуваченого та членів його родини, міцності їх соціальних зв`язків, можливо прийти до висновку, що дружина ОСОБА_4 ОСОБА_9 та їх спільні діти, матір ОСОБА_4 ОСОБА_10 та теща ОСОБА_4 ОСОБА_11 , тривалий час перебувають за кордоном. Вказані особи фактично забезпечені місцем проживання поза межами України, що було придбано за відсутності обґрунтовано законних доходів, об`єкти нерухомості, які тривалий час використовувались ними перереєстровані на інших осіб, наведене свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в Україні.

Щодо ризику незаконного впливу на свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), як зазначає прокурор, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в період з 17.01.2022 по 23.06.2023 перебував на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 1996 року й до моменту звільнення проходив службу на різних посадах в районних та обласному військових комісаріатах м. Одеси та Одеської області, то, користуючись своїми робочими та позаробочими зв`язками (стосунками) серед колишніх колег та підлеглих, може опосередковано чинити тиск на свідків у цьому провадженні, які є військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 , військової частини НОМЕР_1 , ВМКЦ Південного регіону, інших підрозділів, з метою схиляння чи підбурювання таких осіб до дачі ними неправдивих показань або відмови від надання таких показань щодо відомих їм обставин, пов`язаних із ухиленням ОСОБА_4 від виконання обов`язків з військової служби. Тому, перебування обвинуваченого під дією більш м`якого запобіжного заходу, створить відповідні умови на здійснення як самостійно, так і через довірених осіб з кола свого оточення, впливу на зазначених осіб з метою викривлення їх показань.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), як зазначає прокурор, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 38 від 17.01.2022 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 1996 року до моменту звільнення (23.06.2023), ОСОБА_4 проходив службу на керівних посадах районних та обласного військкоматів м. Одеси. За цей час, а особливо за час дії в Україні воєнного стану, у ОСОБА_4 з`явились міцні робочі та позаробочі зв`язки (стосунки) з представниками різних органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організації, правоохоронних та контролюючих органів, органів військового управління, що в свою чергу збільшило корупційні ризики при перебуванні ним на займаній посаді. Вказані зв`язки можуть бути використані ОСОБА_4 для впливу на результати судового розгляду.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, дозволить останньому координувати та узгодити свої дії та показання зі свідками кримінальних правопорушень, тим самим останній зможе впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності, що створить сукупність об`єктивних ознак складів кримінальних правопорушень, передбачених ст. 386 або ст. 396 КК України, що є способом перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та безумовно свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, прокурор просить суд, зважаючи на вищенаведені ризики, які до теперішнього часу не зменшились, обставини, що характеризують обвинуваченого, у сукупності, зокрема, посаду, яку обіймав обвинувачений, наявність стійких зв`язків з представниками різних органів державної влади, місцевого самоврядування,підприємств, установ та організацій, військових формувань тощо, а також те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК України, продовжити строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в рамках обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000030 від 06.07.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 358, ч.5 ст. 407, ч. 4 ст. 409 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники щодо клопотання прокурора в частині продовження строку дії обов`язків не заперечували, заперечували лише в частині визначення обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, змінивши його на обов`язок не відлучатися з м. Одеси та Одеської області без дозволу суду, крім необхідності виїзду до м. Києва за викликом у судові засідання, посилаючись на необхідність проходити лікування у медичному закладі, який знаходиться поза межами м.Одеси, а саме у с.Крижанівка Одеської області, та обов`язок явки у судові засідання у справах, які розглядаються судами м. Києва. Крім того, просили суд уточнити обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками, зазначивши при цьому самих свідків, з якими обвинувачений повинен утримуватися від спілкування.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження в рамках заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку.

Строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Статті 194, 199 КПК України визначають порядок застосування та продовження запобіжного заходу. Виходячи з їх змісту, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з положень цих статей, а також з огляду на стадію здійснення цього кримінального провадження, суд може змінити раніше застосований до обвинуваченого запобіжний захід, або продовжити строк дії раніше визначених обов`язків лише у разі, якщо сторона, яка звернулась до суду з відповідним клопотанням, доведе, що раніше заявлені ризики зменшилися або втратили свою актуальність, що спростовує потребу у подальшому збереженні самого запобіжного заходу або обмежувальних заходів, які покладаються на обвинуваченого одночасно з ним.

Суд встановив, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було залишено без задоволення клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 6650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 20136200,00 гривень, яка була сплачена 04.11.2025 року ТОВ «ЕВАГРЕЙН».

Крім того, зазначеною ухвалою на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було покладено строком до 28.12.2025 року наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за першою вимогою до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора, суду;

-повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, вказаними у реєстрі матеріалів досудового розслідування;

-здати на зберігання уповноваженим органам всі свої паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Таким чином, на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк яких закінчується 28.12.2025 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до нетяжкого (ч. 4 ст. 358 КК України) та тяжких злочинів (ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 409 КК України).

Суд погоджується з доводами прокурора, що ризики, які існували під час обрання судом запобіжного заходу, продовжують існувати.

Так, на переконання суду, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Так, у період дії воєнного стану в Україні існують обмеження для виїзду осіб призовного віку за межі України. При цьому, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.07.2023 року ОСОБА_4 звільнено з військової служби за підпунктом «Б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 відноситься до категорії осіб, які мають право перетинати державний кордон, тобто останній може безперешкодно перетинати державний кордон.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, і цей ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати.

Також продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на теперішній час судом свідки не були допитані, а тому, враховуючи приписи ч. 2 ст.84 КПК України та ст.ст. 23, 224 КПК України, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора в частині продовження існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою їх спонукання до відмови у наданні викривальних показань чи до перешкоджання в одержанні судом документів, що мають істотне значення для розгляду справи.

Крім того, продовжує існувати ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи наявність у обвинуваченого набутих завдяки займаній посаді зв`язків у державних, правоохоронних та контролюючих органах місцевого на загальнодержавного рівня, які можуть бути використані для протидії кримінальному провадженню.

Також на користь доводів сторони обвинувачення про продовження існування цього ризику свідчать обставини кримінального правопорушення, зокрема, наявність у обвинуваченого неформальних зв`язків у державних органах, завдяки яким він може створити штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень для доведення своєї невинуватості у кримінальному провадженні. Крім того, вказані зв`язки обвинувачений може використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, за наслідком розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків переховування ОСОБА_4 від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та незаконного впливу на свідків, яким кореспондують зазначені у клопотанні прокурора обов`язки утримуватися від спілкування зі свідками та здати на зберігання до відповідного органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

З урахуванням наведених мотивів, а також з огляду на те, що обов`язки, строк дії яких просив продовжити прокурор, не є надмірно обтяжливими для обвинуваченого ОСОБА_4 , клопотання прокурора підлягає задоволенню з частковою зміною обов`язку не відлучатися з м.Одеси та Одеської області без дозволу суду, крім необхідності виїзду до м. Києва за викликом у судові засідання, а також обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_14 , ОСОБА_39 ,, ОСОБА_12 , ОСОБА_40 з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 194, 199, 314, 369, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Одеси та Одеської області без дозволу суду, крім необхідності виїзду до м. Києва та Київської області за викликом у судові засідання;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_14 , ОСОБА_39 ,, ОСОБА_12 , ОСОБА_40 з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , до 13.02.2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 16.12.2025 року.

Суддя ОСОБА_1