Справа №127/2472/26
Провадження №1-кс/127/1045/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 22.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2026 до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, по 2-му провулку Юності в місті Вінниця, було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який під час спілкування повідомив, що зберігає при собі заборонені в обігу речовини. (ЖЄО 1312).

В подальшому під час огляду місця події у присутності 2-х понятих, з добровільної письмової згоди ОСОБА_4 видав поліетиленове упакування із невідомою речовиною яке було вилучено та упаковано до спеціального пакету ICR 0197403, а також змиви з рук ОСОБА_4 які були зібрані та поміщені до спеціального пакету ICR 0197402.

Вказане майно, яке було вилучено, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди кримінального правопорушення та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаного майна, яке вже вилучено, необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просила клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події та визнані речовим доказом, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 22.01.2026 року в ході проведення огляду місця події, у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,для забезпечення збереження вилучених речей.

Дізнавачем доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 22.01.2026 було виявлено та вилучено під час огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: поліетиленове упакування з кристалічною речовиною, яке було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ ICR 0197403, а також на змиви з рук ОСОБА_4 , які були вилучені та упаковані до спеціального пакету НПУ ICR 0197402.

Заборонити використання вищевказаних речей іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя