Справа № 766/405/24
н/п 1-кп/766/2158/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2023 року за № 0000398 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Миколаївської області, Снігурівського району, с. Лиманці, громадянки України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрована та проживала за останньою відомою адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 знаходячись у тимчасово окупованому військовослужбовцями зс рф смт. Білозерка Херсонської області, добровільно зайняла посаду, пов?язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади при наступних обставинах.

У період з 24.02.2022 до 02.03.2022 більшу частину Херсонської області захоплено представниками збройних сил рф та відповідна частина території України, у тому числі населені пункти - м. Херсон, смт. Білозерка, м. Берислав, м. Скадовськ, м. Олешки, м. Нова Каховка, м. Каховка, м. Гола Пристань, м. Генічеськ та інші знаходились під тимчасовою окупацією держави-агресора. Більша частина з них перебуває під тимчасовою окупацією по теперішній час.

У березні 2022 року (більш точну дату не встановлено), громадянин України, матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, перебуваючи у м. Херсоні, достовірно знаючи, що військовослужбовці рф окупували м. Херсон та частину Херсонської області та продовжують окупаційну діяльність на території України, обійняв посаду так званого керівника окупаційного органу влади - військово-цивільної адміністрації Херсонської області (далі - окупаційна ВЦА Херсонської області).

Указом керівника окупаційного органу влади - ВЦА Херсонської області N? 277-р від 28.07.2022, створено окупаційний орган виконавчої влади - «Центр занятости населения г. Херсона», до повноважень якого віднесено реалізація політики російської федерації, в тому числі державної установи «Федеральної служби по труду і зайнятості», на тимчасово окупованій території Херсонської області з питань реалізації державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття.

У серпні 2022 року (більш точну дату не встановлено), але не пізніше 06.08.2022, при окупаційному органі «ВГА Белозерского муниципального округа», який створено представниками держави-агресора рф на тимчасово окупованій території смт. Білозерка Херсонського району (колишнього Білозерського) Херсонської області, створено окупаційний орган виконавчої влади - «Белозерский центр занятости населения», до повноважень якого віднесено надання послуг населенню з працевлаштування на громадські роботи, пошуку роботи на постійній основі, сприяння громадянам у підборі належної роботи; надання роботодавцям послуг із добору працівників тощо.

У подальшому, точна дата не встановлена, але пізніше 06.08.2022, ОСОБА_5 , буди проросійсько налаштованою, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, пов?язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи іх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, на підставі поданої нею заяви працевлаштувалася та була призначена на керівну посаду окупаційного органу виконавчої влади - а саме «заместителя директора Белозерского центра занятости населения», чим виконала всі необхідні дії, направлені на доведення свого злочинного умислу до кінця та де здійснювала свою протиправну діяльність шляхом виконання організаційно-розпорядчих функцій та ведення пропагандистської політики серед населення окупованої території.

У період з серпня 2022 року (точна дата не встановлена, але не пізніше 06.08.2022) по 11.11.2022 громадянка України ОСОБА_5 , займаючи керівну посаду окупаційного органу виконавчої влади держави-агресора - так званого «Белозерского центра занятости населения», здійснювала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції з метою реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, спрямованих на створення позитивного іміджу окупаційної влади на тимчасово окупованій російськими військами Білозерського району Херсонської області, а саме: організовано набір співробітників даного окупаційного органу влади та контроль за їх роботою, облік осіб-безробітних, надання допомоги безробітним у пошуку роботи, укладання договорів з роботодавцями та інші.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_5 сприяла реалізації політики окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , за ч. 5 ст. 111-1 КК України , як колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

II. Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченої, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним уст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст.323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченої (in absentia), яка переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошена в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст.297-1КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст.111-1 КК України, за якою висунуто обвинувачення ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1,2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.06.2024 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , та ухвалою суду від 24.07.2024 року призначено судовий розгляд.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 , до призначених судових засідань опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_5 , направлялися за останнім відомим місцем її проживання та були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_5 , протягом тривалого часу на території України, яка підконтрольна законній владі, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останньої за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченої, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачена була обізнана щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права обвинуваченої на захист, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_5 , здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст.52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях від 31.10.2023 року №014-003490ч захисником ОСОБА_5 , було призначено адвоката ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 01.02.2024 доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області замінити вказаного захисника іншим захисником.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області від 05.02.2024 року №002-210000103 захисником ОСОБА_5 , було призначено адвоката ОСОБА_4 .

31.10.2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

31.10.2023 року в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_5 , із повістками про виклик останньої до слідчого на 04.11.2023 року , 06.11.2023 року , 07.11.2023, для вручення її письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. ст. 111-1 КК України, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик ».

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області від 08.11.2023 року ОСОБА_5 , оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 28.11.2023 року (справа № 490/8788/23), надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань18.08.2023 року за № 0000398.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченої.

На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись та були вручені захиснику, який крім того був обізнаний з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваної на стадії досудового розслідування та обвинуваченої на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.

Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення було дотримано всіх можливих передбачених КПК заходів та способів повідомлення ОСОБА_5 , щоб забезпечити останній можливість безпосередньо та через призначеного захисника реалізовувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування та обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя.

Суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia» виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1КК України та просив призначити відповідне покарання в межах санкції вказаної статті у вигляді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю , яка пов`язана з наданням публічних послуг на строк 15 років та з конфіскацією усього належного їй майна.

Захисник у своїй промові під час судових дебатів вказав на не доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1КК України належними та допустимими доказами.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_5 , у вчиненні поставленого їй у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

листами Херсонської міської військової адміністрації від 05.09.2023, Херсонської обласної військової адміністрації від 11.09.2023, ГУНП в Херсонській області від 01.09.2023, УСБУ в Херсонській області від 18.09.2023 зі змісту яких видно, що ОСОБА_5 не зверталася до вказаних органів з заявами по вчинення відносно неї кримінальних правопорушень представниками окупаційної влади рф та військовослужбовцями рф , які б могли свідчити про примушування її до заняття посади у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території .

протоколом тимчасового доступу до речей і документів ПрАТ «ВФ Україна» від 25.10.2023, з додатком у вигляді оптичного диску та опису вилучених речей і документів , в ході якого вилучена інформація в електронному вигляді про вхідні і вихідні з`єднання абонента мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , про надходження текстових повідомлень (SMS та MMS), про вихід в мережу Інтернет, місцезнаходження абонента під час телефонних з`єднань;

протоколом огляду інформації, що міститься на DVD-R-диску від 26.10.2023, об`ктом огляду якого є DVD-R-диск вилучений в ході тимчасового доступу до речей і документів ПрАТ «ВФ Україна» 25.10.2023 щодо абонента з номером мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 виїхала з України 11.09.2023 та 16.09.2023 прибула до російської федерації;

протоколом обшуку від 28.09.2023, з додатком у вигляді оптичного диску,згідно якого проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою : АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено 13 примірників газет «Надднепрянская правда» № 9 від 25.08.2022;

протоколом огляду предметів від 28.09.2023, згідно якого оглянуто 13 примірників газет «Надднепрянская правда» № 9 від 25.08.2022, в яких містяться новин окупаційної влади Херсонської області станом на серпень 2022 року. Зберігання за місцем проживання зазначених примірників газет, підтверджує проросійську позицію ОСОБА_5 ;

протоколом огляду Інтернет ресурсу «Інформаційне агентство ТАСС» від 19.09.2023, з додатком у вигляді оптичного диску, відповідно до якого оглянуто інтернет сайт засобу масової інформації «ТАСС» та виявлено статтю під назвою: «В Белозерском районе Херсонской области открыли центр занятости населения» від 06.08.2022, в якій ОСОБА_8 , як заступник керівника вказаного центру розповідає про його роботу. Крім того, виявлено відеопублікацію під назвою: «В Белозерском районе Херсонской области открыли центр занятости населения» від 06.08.2022, на цьому відеозаписі ОСОБА_5 , як заступник керівника вказаного центру розповідає про його роботу;

протоколом огляду документів від 03.10.2023, згідно якого оглянуто документи , які свідок ОСОБА_9 долучила під час її допиту, а саме аркуш паперу на якому міститься текст наступного змісту «Телефоны для контактов со специалистами ЦЗ ОСОБА_5 НОМЕР_2 ОСОБА_10 НОМЕР_3 » та «Направление на работу» на бланку «Службы занятости населения Белозерского р-на», що підтверджує діяльність так званого «Центра зайнятости Белозерской териториальной громады Херсонской области;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 14.09.2023, яка впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка після окупації зс рф території Херсонської області, добровільно пішла на співпрацю з окупантами та зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме «заместителя начальника центра зайнятости Белозерской териториальной громады Херсонской области».

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 15.09.2023, яка впізнала ОСОБА_5 як особу, яка після окупації зс рф території Херсонської області, добровільно пішла на співпрацю з окупантами та зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме «заместителя начальника центра зайнятости Белозерской териториальной громады Херсонской области»;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 16.09.2025, яка впізнала ОСОБА_5 як особу, яка після окупації зс рф території Херсонської області, добровільно пішла на співпрацю з окупантами та зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме «заместителя начальника центра зайнятости Белозерской териториальной громады Херсонской области»;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 від 18.09.2023, який впізнав ОСОБА_5 як особу, яка після окупації зс рф території Херсонської області, добровільно пішла на співпрацю з окупантами та зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме «заместителя начальника центра зайнятости Белозерской териториальной громады Херсонской области»;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 від 18.09.2023,яка впізнала ОСОБА_5 як особу, яка після окупації зс рф території Херсонської області, добровільно пішла на співпрацю з окупантами та зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме «заместителя начальника центра зайнятости Белозерской териториальной громады Херсонской области»;

копією заяви ОСОБА_5 (Ф-1) на видачу паспорту громадянина України НОМЕР_4 , копією заяви анкети ОСОБА_5 про видачу паспорту для виїзду за кордон , оптичним диском з електронною копією цих документів, що вилучені в УДМСУ в Херсонській області згідно протоколу тимчасового доступу до документів та їх вилучення від 10.10.2023, особовою карткою ОСОБА_5 з Державної міграційної служби України, згідно якої вказана особа має паспорт громадянина України. Вказані документи підтверджують наявність у ОСОБА_5 громадянства України.

Також вина обвинуваченої ОСОБА_5 , підтверджуюся показами свідків, допитаних в ході судового розгляду, а саме.

- ОСОБА_11 , яка показала, що була сусідкою ОСОБА_5 . Вказала, що під час окупації Білозерського району Херсонської обл. ОСОБА_5 співпрацювала з окупаційною владою та добровільно зайняла посаду заступника директора Білозерського центру зайнятості. Про це їй відомо з відеопублікацій , які були оприлюднені в телеграм-каналі;

- ОСОБА_12 , яка показала, що під час окупації Херсонської області, в смт. Білозерка було створено Центр зайнятості населення, куди вона звернулась з заявою про працевлаштування. Анкету про працевлаштування в неї особисто прийняла ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_13 , який показав, що у створеному окупаційною владою в смт Білозерка Центрі зайнятості населення він працював водієм, у цій установі також працювала ОСОБА_5 , з якою він був знайомий і неодноразово її там бачив ;

- ОСОБА_14 , яка показала, що при окупаційної владі, під час окупації смт. Білозерка вона працювала в смт.Білозерка в Центрі зайнятості населення, який було створено окупаційною владою. Заступником керівника цього центру зайнятості була ОСОБА_5 .

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами, а також характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані стороною захисту.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час руху кримінального провадження не встановлено.

Під час судового слідства не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченої вчинено під фізичним чи психологічним примусом.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченої ОСОБА_5 , ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Наведені вище докази, зокрема, покази допитаних свідків, свідчать про невимушеність поведінки ОСОБА_5 , відсутність жодного примусу, та навпаки впевненість у своїх службових можливостях, планування свого майбутнього життя і служби в окупаційних органах влади, а відтак про добровільність її дій.

За викладених обставин, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд, оцінивши сукупність зібраних доказів, , що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікація її дій за ч.5 ст. 111-1 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом у повному обсязі.

VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 , встановлено, що вона є громадянкою України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинувачену даних.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою злочину проти основ національної безпеки України в умовах прямої військової агресії проти України, , яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують покарання , наявність обставини , що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 , можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства.

Конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченої, дають підстави для призначення ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років у межах санкції встановленої ч.5 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю , яка пов`язана з наданням публічних послуг на строк 10 років з конфіскацією усього належного їй майна.

Підставі для призначення обвинуваченій більш м`якого покарання - відсутні.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

VIІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2023 року відносно ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.11.2023 року, накладено арешт на майно,яке належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль ЛІДЕР 810080, 2021 р.в., № шасі НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ; земельну ділянку площею 5,1399 га, кадастровий номер :07:000:0039, розташовану за адресою: Миколаївська обл., Снігурівський р., с/рада Новотимофіївка; земельну ділянку площею 5,0939 га, кадастровий номер :08:000:0044, розташовану за адресою: Миколаївська обл., Снігурівський р., с/рада Новотимофіївка.

Підстави для скасування арешту вказаного майна відсутні, з огляду на призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного обвинуваченій майна.

Разом з тим, арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від від 12.10.2023 року на 13 примірників газети «Надднепрянская правда» № 9 від 25.08.2022 слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг на строк 10 років та з конфіскацією усього належного їй майна.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її фактичного затримання у порядку виконання даного вироку.

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю , яка пов`язана з наданням публічних послуг виконується самостійно та обчислюється з моменту відбуття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , основного покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від від 12.10.2023 року на 13 примірників газети «Надднепрянская правда» № 9 від 25.08.2022 - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.11.2023 року, на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль ЛІДЕР 810080, 2021 р.в., № шасі НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ; земельну ділянку площею 5,1399 га, кадастровий номер :07:000:0039, розташовану за адресою: Миколаївська обл., Снігурівський р., с/рада Новотимофіївка; земельну ділянку площею 5,0939 га, кадастровий номер :08:000:0044, розташовану за адресою: Миколаївська обл., Снігурівський р., с/рада Новотимофіївка., залишити в силі до виконання вироку в частині конфіскації майна, як покарання.

Речові докази: 13 примірників газети «Надднепрянская правда» № 9 від 25.08.2022, аркуш паперу формату А4 з друкованим текстом «Телефоны для контактов со специалистами ЦЗ ОСОБА_5 НОМЕР_2 ОСОБА_10 НОМЕР_3 » , заповнений бланк «Направление на работу». - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Також, суд роз`яснює, що якщо апеляційну скаргу буде подано обвинуваченою, щодо якої судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд може поновити строк подання апеляційної скарги за умови надання обвинуваченою підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених статтею 399 цього Кодексу.

Обвинувачена має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після судового засідання вручити захиснику та прокурору.

Інформацію про вирок опублікувати в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст.323 КПК

СуддяОСОБА_1