ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представника власників майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані в одне провадження клопотання адвоката ОСОБА_4 , подані в інтересах ОСОБА_5 та в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного Київським апеляційним судом від 26.04.2023 у справі №752/16213/22 (провадження 11-сс/824/2476/2023) у кримінальному провадженні № 0000478 від 14.09.2022,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025 до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , у якому він просив скасувати арешт, накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 26.04.2023 у справі №752/16213/22 (провадження 11-сс/824/2476/2023), на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: (1) мобільний телефон iPhone 12 (імеі та серійний номер правоохоронцями не вказано); (2) планшет iPad - А2377 Serial: HRWCXVNNXP; (3) грошові кошти в сумі: 62420 (шістдесят дві тисячі чотириста двадцять) доларів США, 26150 (двадцять шість тисяч сто п`ятдесят) Євро та 138 600 (сто тридцять вісім тисяч шістсот) грн.; (4) MacBook Apple срібного кольору DT 9X6QT57G.

Підставою для подання захисником цього клопотання стала відсутність законних підстав для подальшого утримання вищевказаних речей та грошових коштів, належних ОСОБА_5 , з огляду на низький рівень обґрунтованості підозри та вагомість наданих стороною обвинувачення доказів, враховуючи, що стандарти доказування зростають з перебігом ефективного розслідування підозри та потребують більш глибокого обґрунтування. Так, з клопотання слідує, що на вищевказане майно підозрюваного ОСОБА_5 , яке було вилучено під час обшуку за його місцем проживання за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , - був накладений арешт ухвалою Київського апеляційного суду від 26.04.2023 у справі №752/16213/22 (провадження 11-сс/824/2476/2023) з метою збереження речових доказів у порядку ст. 98 КПК України. При цьому експерти наразі не можуть подолати системи логічного захисту (коду паролей) вилучених пристроїв підозрюваного. На переконання захисника, відсутність прогресу у вилученні інформації за такий тривалий час (понад 2,5 років) не може слугувати підставою для безстрокового позбавлення власника права на майно. Вартим уваги є й те, що грошові кошти вилучені у ОСОБА_5 , були також визнані речовими доказами за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КПК України. Однак за цією кваліфікацією мало б бути забезпечено спеціальну конфіскацію. Наразі ОСОБА_5 повідомлено нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КПК України, предметом якого за версією сторони обвинувачення є заволодіння не грошовими коштами, а одержання юридичною особою неправомірної вигоди у вигляді матеріальних прав на кам`яне вугілля марки Г(Г2)/ГЖ 0-100 в обсязі 12,53 тис., шляхом зловживання службовим становищем, всупереч інтересам служби. Втім, очевидним, на думку сторони захисту, є факт, що належні ОСОБА_5 грошові кошти, які були здобуті законним шляхом та задекларовані, не підпадають під ознаки знаряддя та засобу вчинення кримінального правопорушення, в тому числі ст. 364 КК України. При цьому санкція цієї статті не передбачає ані обов`язкової конфіскації майна, ані спеціальної конфіскації. Таким чином, грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку у ОСОБА_5 , не відповідають жодному із визначених ст. 98 КПК України та ст. ст. 96-1, 96-2 КК України критеріїв.

16.01.2026 адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_6 (дружини підозрюваного ОСОБА_5 ), подав до ВАКС клопотання, у якому він просив скасувати арешт з 31 210 (тридцять одна тисяча двісті десять) доларів США, 13 075 (тринадцять тисяч сімдесят п`ять) євро та 69 300 (шістдесят дев`ять тисяч триста) гривень, що є частини коштів, арештованих ухвалою Київського апеляційного суду від 26.04.2023 у справі №752/16213/22 (провадження 11-сс/824/2476/2023), які були вилучені під час обшуку, проведеного 01.03.2023 у кримінальному провадженні № 0000478 від 14.09.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 ..

В основу обґрунтування цього клопотання адвокат покладає те, що під час накладення арешту не було враховано факту належності вилучених грошових коштів не лише підозрюваному ОСОБА_5 , але і його дружині ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності. Вилучені грошові кошти є їх спільними заощадженнями, які формувались і за рахунок отриманих доходів ОСОБА_6 .. При цьому вилучені грошові кошти не містять в собі ознак речового доказу; органом досудового розслідування не доведено, що грошові кошти отримані злочинним шляхом, з огляду на що не можуть підлягати спеціальній конфіскації в порядку ст. 96-2КК України. Сторона захисту ОСОБА_5 неодноразово вказувала на законність отримання вилучених в ході обшуку грошових коштів. Поміж тим ОСОБА_6 не є підозрюваною, обвинуваченою, засудженою в межах даного кримінального провадження та не несе відповідальність за протиправні дії свого чоловіка, як і не зобов`язана відшкодовувати шкоду потерпілому, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, адвокат зауважує, що хоча подружжям ОСОБА_7 не проведено розподілу коштів, якими вони володіють на праві спільної сумісної власності, на частки за домовленістю між собою чи в порядку позовного провадження, питання про їх поділ у кримінальному провадженні не вирішується, накладення арешту на іншу половину цих коштів може призвести до непропорційного втручання в право ОСОБА_6 на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В подальшому адвокат ОСОБА_4 подав клопотання в порядку ст. 334 КПК України про об`єднання в одне провадження матеріалів судових справ № 991/11132/25 та № 991/438/26 у кримінальному провадженні № 0000478 від 14.09.2022 про скасування арешту майна.

Детектив ОСОБА_3 підтримав заявлене стороною захисту клопотання щодо об`єднання матеріалів судових справ в одне провадження та вважає такі дії доречними та необхідними.

Враховуючи, що в обох вищевказаних клопотаннях, які надійшли до слідчого судді ВАКС, підлягають з`ясуванню та доказуванню одні і ті ж самі обставини відносно одного і того ж самого предмету, а саме арештованого майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, з метою повного, об`єктивного і всебічного розгляду поданих матеріалів, слідчий суддя прийшов до переконання про доцільність об`єднати справу № 991/11132/25 та справу № 991/438/26 в одне судове провадження, присвоївши йому номер справи № 991/11132/25.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обидва клопотання про скасування арешту майна підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Не погоджуючись із заявленими клопотаннями, детектив ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти їх задоволення, зважаючи на те, що підстави для скасування арешту майна наразі відсутні. Детектив зауважував, що слідчим суддею вже неодноразово здійснювався розгляд аналогічний клопотань сторони захисту, в яких було доведено та підтверджено необхідність такого заходу з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Варто зауважити, що за клопотаннямадвоката ОСОБА_4 від 03.11.2025 здійснюється трансляція судових засідань з розгляду вищевказаних клопотань на YouTube каналі ВАКС.

Дослідивши матеріали клопотань про скасування арешту майна, заглухавши думки учасників, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як слідує з наявних матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000478 від 14.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, під час якого (станом на березень 2023 року) встановлено, що умисними діями службових осіб ДП «Укрвугілля» в період виконання постанови «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на оператора системи передачі для забезпечення загальнодоступних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії» з 22.07.2022 по 04.11.2022, під час здійснення реалізації ТМЦ за нижчою ціною на адресу ТОВ «Інтербіс» та вищою ціною на адресу ТЕС відповідно до суми перевищених витрат на її закупівлю забезпечено порушення графіку накопичення вугілля на промислових майданчиках виробників електроенергії, що складає понад 200 тисяч тон товарної вугільної продукції, вартістю 700 млн грн.

01.03.2023 в межах даного кримінального провадження було проведено ряд обшуків за фактичними місцями здійснення господарської діяльності та місцями проживання можливих фігурантів кримінального провадження, в тому числі на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2023 за місцем проживання ОСОБА_5 - позаштатного радника Міністра енергетики України, в ході яких були вилучені певні речі, документи та грошові кошти.

Того ж дня - 01.03.2023 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_8 винесено постанову про визнання вилученого, у тому числі, вищезазначеного майна речовими доказами та приєднання його до матеріалів кримінального провадження № 0000478 від 14.09.2022.

15.03.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 62 420 доларів США, 26 150 Євро та 138 600 грн, вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 .

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 26.04.2023 ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2023 була скасована із постановленням нової ухвали, якою клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000478 від 14.09.2022 задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуків, які мали місце 01.03.2023, зокрема: за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: блокнот сірого кольору з написом «Хмельницькобленерго», що містить рукописні записи; мобільний телефон iPhone 12 (імеі та серійний номер правоохоронцями не вказано); планшет iPad - А2377 Serial: HRWCXVNNXP; лист надзвичайному Повноважному Послу Австралії в Україні від 16.06.2022 на 2-х арк., та за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: блокнот коричневого кольору з рукописними записами ОСОБА_5 ; блокнот синього кольору з рукописними засобами ОСОБА_5 ; грошові кошти всього в наступному розмірі: 62420 доларів США, 26150 Євро та 138 600 грн; блокнот зеленого кольору з написом «Укрхімтрансаміак» з рукописними записами; документи, які знаходяться в папці жовтого кольору у кількості 28 штук; MacBook Apple срібного кольору DT 9X6QT57G; ноутбук Sony№SVP132A1CV срібного кольору.

22.09.2023 постановою заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 кримінальне провадження № 0000478 від 14.09.2022 віднесене до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) та їм доручено здійснювати подальше досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Тож наразі досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється детективами НАБУ.

У клопотанні, поданому в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 , ставиться питання про скасування арешту із вилученої техніки та грошових коштів з посиланням на необґрунтованість такого арешту, а також на те, що в такому арешті відпала потреба, враховуючи значну тривалість часу перебування вилученої техніки у органу досудового розслідування, що порушує право власності ОСОБА_5 .. Разом з тим, у клопотанні, поданому в інтересах ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 , ставиться питання про скасування арешту в частині грошових коштів як спільної сумісної власності подружжя.

Дослідивши та проаналізувавши доводи, викладені у клопотаннях та висловлені в судовому засіданні, а також додані до них документи, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У силу приписів ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Частиною 2 ст. 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник.

Так, наявними матеріалами підтверджено, що відповідно до постанови слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві від 01.03.2023 вилучене під час обшуків за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 майно, у тому числі мобільні пристрої, комп`ютерна техніка та грошові кошти, визнано речовими доказами та приєднано їх до матеріалів кримінального провадження № 0000478 від 14.09.2022.

Разом з цим, зі змісту ухвали колегії суддів Київського апеляційного суду від 26.04.2023 також вбачається, що арешт на вилучене у ОСОБА_5 майно був накладений з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Накладаючи такий арешт, колегія суддів зазначила, що прокурором доведено та матеріалами клопотання достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, а також, що вилучені речі та документи мають беззаперечне значення для досудового розслідування, оскільки містять інформацію щодо фінансово-господарської діяльності пов`язаної із незаконною діяльністю ДП «Укрвугілля», ТОВ «Інтербіс», ТОВ «КУА «Реді-Інвест», ТОВ «Подільськінвест», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , а саме: документальні матеріали, що підтверджують здійснення фінансово-господарської діяльності між ДП «Укрвугілля» та ТОВ «КУА «Реді-Інвест», ТОВ «Інтербіс», ТОВ «Подільськінвест», AT «Подільський цемент», ПрАТ «Івано-Франківськцемент», ПП «Європейський Транспортно Логістичний Центр», ППО ВП «Вуглезбут» ДП «Львіввугілля», ТОВ «Хімтехпром», Асоціація «Розвитку Ринку Фінансових Послуг», ТОВ «Альпіко», ТОВ «Мед Фарм Груп», ТОВ «Адриа Центр», ТОВ «Ізі Фінанс», ТОВ «НВП «Хімфарм», ТОВ «Реді Консалт», ТОВ «Восток Антрацит», ТОВ «Азовплодторг», ТОВ «Імпекссервіс-04», ТОВ «Збагачувальна фабрика «Лідієвська», що має значення для кримінального провадження.

Крім цього, як вбачається з цієї ухвали, накладаючи арешт на майно, колегією суддів було встановлено, що на вилучених в ході проведених обшуків мобільних телефонах, ноутбуках, планшетах, флеш накопичувачах міститься інформація щодо листування між вказаними особами з приводу обставин кримінального провадження та господарських взаємовідносин між вище вказаними особами та суб`єктами господарювання, зокрема щодо умов купівлі та подальшої поставки вугілля, яка підтверджує причетність зазначених вище осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Також, задовольняючи клопотання прокурора, колегією суддів було прийнято до уваги, що у кримінальному провадженні призначено комплексну судову товарознавчу та економічну експертизу, до проведення якої залучено експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, в ході виконання якої експертами скеровано клопотання про надання додаткових матеріалів для її проведення.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді клопотання про арешт майна було з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Поміж тим, в матеріалах справи містяться постанови про призначення судової комп`ютерно технічної експертизи, винесені детективом НАБУ ОСОБА_3 від 21.11.2024 відносно мобільного телефону марки «iPhone 12 Pro Max», а також т.в.о. заступником керівника першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_17 від 24.04.2024 відносно планшету iPad А2377 та MacBook A2681.

За результатами проведення вищевказаних експертиз Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України надав висновки від 06.02.2025 щодо неможливості подолання системи логічного захисту (коду паролей) мобільного телефону марки «iPhone 12 Pro Max», що виключає можливість отримати да дослідити наявну чи вилучену інформацію. Аналогічні за змістом висновки були надані Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України від 10.03.2025 щодо планшету iPad А2377 та від 12.03.2025 щодо MacBook A2681.

З огляду на викладене, слідчий суддя враховує наведені стороною захисту обставини, які підтверджують, що до цього часу провести дослідження вмісту вилучених у ОСОБА_5 мобільного телефону, макбуку, планшету не виявилось можливим, зважаючи на те, що вони захищені системою логічного захисту, яку подолати не вдалося.

Як стверджує адвокат ОСОБА_4 , за досить тривалий час (за майже 2,7 роки) перебування вилучених речей у розпорядженні сторони обвинувачення детектив спромігся провести огляд та копіювання інформації лише з вилученого ноутбуку Sony SVP132A1CV срібного кольору (згодом ухвалою слідчого судді арешт на такий ноутбук був скасований). Щодо інших технічних пристроїв (iPhone 12, iPad, MacBook Apple) експертизи або не проводяться фактично, або не дали результатів протягом тривалого часу. Відсутність прогресу у вилученні інформації не може слугувати підставою для безстрокового позбавлення власника права на майно.

У той же час, аргументованими є доводи детектива, що частина пристроїв залишаються в заблокованому стані, при цьому не можна виключати наявність на вилучених в ході проведених обшуків мобільних телефонах, ноутбуках, планшетах, інформації щодо листування між особами, що пов`язанні з обставинами, які досліджуються в рамках кримінального провадження, у тому числі, яким на даний час повідомлено про підозру ( ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 ) та особами, причетність яких слідством наразі ще не встановлена, з приводу обставин купівлі та подальшої поставки вугілля. До того ж детектив у судовому засіданні наголошував, що технології експертного дослідження не стоять на місці, а тому є підстави вважати, що вилучене техніка буде досліджена належним чином після подолання системи логічного захисту.

Крім того, як встановлено в ході судового засідання, на даний час ОСОБА_5 у кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч.2 ст. 364 КК України та за версією слідства його роль полягала саме у організації вчинення злочину (з іншим співорганізатором).

За такого, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт вилученої у ОСОБА_5 техніки залишається на даний час виправданим, з урахуванням встановлених обставин, зокрема в частині необхідності отримання доступу до вмісту внутрішньої пам`яті вилучених пристроїв.

Подолання систем логічного захисту та отримання доступу до вмісту внутрішньої пам`яті пристроїв у кримінальному провадженні можливе експертним шляхом, тож призначення в подальшому відповідних експертиз не виключається.

У зв`язку з цим підстав для скасування арешту, накладеного на мобільний телефон iPhone 12 (імеі та серійний номер правоохоронцями не вказано); планшет iPadА2377 Serial: HRWCXVNNXP; MacBook Apple срібного кольору №DT 9X6QT57G наразі немає.

Таким чином стороною захисту не надано доказів на підтвердження того, що у застосуванні подальшого арешту мобільних телефонів, планшету та ноутбуку відпала потреба, а вилучене органом досудового розслідування у ОСОБА_5 в ході проведення обшуків майно утримується безпідставно.

Крім цього, зі змісту ухвали колегії суддів Київського апеляційного суду від 26.04.2023 вбачається, що арешт на грошові кошти був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації. Накладаючи такий арешт, суд, врахувавши правову кваліфікацію кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначених в клопотанні прокурора грошових коштів, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання, належні ОСОБА_5 грошові кошти визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Суд визнав, що прокурором доведено існування реальних ризиків приховання та використання вказаного майна, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, та в результаті накладено арешт на вказані в клопотанні кошти з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна, з урахуванням положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Водночас, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту про те, що арешт на грошові кошти накладено ухвалою Київського апеляційного суду з врахуванням кваліфікації кримінального правопорушення, яка на момент накладення арешту була - ч. 4 ст. 191 КК України. Однак, на даний час, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України. Предметом даного кримінального правопорушення, за версією органу досудового розслідування, є заволодіння не грошовими коштами, а одержання юридичною особою неправомірної вигоди у вигляді матеріальних прав на кам`яне вугілля марки Г(Г2)/ГЖ 0-100 в обсязі 12,53 тис., шляхом зловживання службовим становищем, всупереч інтересам служби.

Однак слідчий суддя зауважує, що не менш важливим фактором щодо однієї з цілей необхідності подальшого забезпечення арешту майна є не лише збереження речових доказів, а й відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слушними є доводи детектива щодо необхідності в подальшому арешті майна, оскільки на даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні ще не закінчено та підприємствами, яким завдано шкоди, можливе заявлення цивільного позову у кримінальному провадженні. При цьому право у потерпілих заявити цивільний позов виникає як на досудовому провадженні, так і на стадії підготовчого судового засідання за результатами надходження обвинувального акту до суду.

Згідно зі ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Зважаючи на те, що цивільний позов про відшкодування шкоди може бути пред`явлено на будь-якій стадії кримінального провадження, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту стосовно того, що оскільки до цього часу цивільні позови від підприємств (про відшкодування завданої шкоди) не заявлені, то наразі немає об`єктивних підстав вважати, що такі позови взагалі можуть бути заявлені.

Таким чином, на переконання слідчого судді, підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження до майна (грошовий коштів), вилученого в ході проведених обшуків за місцем проживання ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати.

Втім, вартими уваги є доводи сторони захисту про те, що частини арештованих грошових коштів належить на праві сумісної спільної власності ОСОБА_6 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 ..

У ході розгляду було встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 запис № 378 від 01.07.1995 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Слідчий суддя перевірив докази сторони захисту, надані на підтвердження законності походження грошових коштів, які були вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ..

Так, за доводами адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є фізичною особою-підприємцем, отримує дохід від своєї господарської діяльності, що підтверджується: (1) відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 07.11.2023. Відповідно до вказаних відомостей, сума чистого доходу ОСОБА_6 від здійснення підприємницької діяльності за І-ІV квартал 2022 року становила 3 810 900 (три мільйони вісімсот десять тисяч дев`ятсот) гривень; (2) випискою по рахунку за період від 01.01.2022 по 31.12.2022, якою підтверджуються грошовий обіг по рахунку від здійснення підприємницької діяльності; (3) випискою по картковому рахунку клієнта за період 01.12.2021 - 28.02.2023; (4) довідкою банку та виписки руху коштів, згідно якої за період з 01.12.2021 по 28.02.2023 обготівковано 2 075 000 (два мільйони сімдесят п`ять тисяч) гривень.

Отже, можна обґрунтовано стверджувати, що грошові кошти у розмірі: 62420 (шістдесят дві тисячі чотириста двадцять) доларів США, 26150 (двадцять шість тисяч сто п`ятдесят) Євро та 138 600 (сто тридцять вісім тисяч шістсот) гривень є спільним заощадженням подружжя ОСОБА_7 , формуванням якого безпосередньо також займалась і дружина підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , оскільки, саме зважаючи на суму грошових коштів, які були обготівковані за період з 01.12.2021 по 28.02.2023, що в доларовому еквіваленті становить близько 50 тисяч, велика частина заощаджень була сформована за рахунок доходів ОСОБА_6 , отриманих в результаті здійснення підприємницької діяльності.

Досліджені відомості узгоджуються із позицією сторони захисту про наявність у подружжя Немчинових певних заощаджень, в тому числі в доларах і євро, які є спільною сумісною власністю подружжя.

Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Сімейного кодексу України (далі - СК України) та Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Частинами 1, 3, 4 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Таким чином об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

З наведених положень випливає, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.

Тобто вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України), що не підлягає доказуванню, але може бути спростовано особою, яка не визнає цей факт. Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення - така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, провадження № 61-2446св18, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц, провадження № 61-8518св18.

За такого, враховуючи, що готівкові кошти були набуті ОСОБА_5 в період шлюбу, укладеного 01.07.1995, вони є спільним сумісним майном подружжя, у порядку ст. 60 та ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України.

Вартим уваги є й той факт, що арешт на грошові кошти, з урахуванням попередньої визначеної кваліфікації, був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації, що підтверджено вищезгаданою ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 26.04.2023, а в разі вирішення питання щодо накладення арешту на майно, що перебуває у спільній сумісній власності, зокрема з метою конфіскації як виду покарання, підлягає арешту не все майно, а лише частина такого майна, яка може бути конфіскована. Вказана позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі 2-3392/11 (провадження 14-105цс19).

До того ж хоча подружжям ОСОБА_7 не проведено розподілу майна, яким вони володіють на праві спільної сумісної власності, на частки за домовленістю між собою чи в порядку позовного провадження, й питання про його поділ в кримінальному провадженні не вирішується, накладення арешту на іншу половину такого майна (що з огляду на визначену ч. 1 ст. 70 ЦК України презумпцію рівності часток належить ОСОБА_6 ) може призвести до непропорційного втручання в її право на мирне володіння майном, яке гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідний висновок узгоджується з практикою ЄСПЛ, який рішенням у справі «Денисова та Мойсеева проти Росії» (Denisova and Moiseyeva v. Russia) від 01.04.2010 (заява 16903/03) встановив порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції уз в`язку з тим, що спочатку було накладено арешт на майно дружини (а згодом здійснена і його конфіскація) на підставі вироку суду, ухваленого щодо її чоловіка.

Отже, враховуючи те, що саме ОСОБА_5 є особою, стосовно якої застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, з огляду на його можливу причетність до вчинення кримінально караного діяння та відповідно він може понести відповідальність, зважаючи на що й було накладено арешт на його майно, наразі є доцільним застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна лише в межах належних на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частини грошових коштів, що виправдовує мету його застосування.

Слідчий суддя приходить до переконання, що арешт на частину грошових коштів, вилучених у ОСОБА_5 в ході проведених обшуків, накладений обґрунтовано, а стороною захисту в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, не було доведено протилежного, як і не було доведено, що у застосуванні такого заходу забезпечення відпала наразі потреба.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що визначені ст. 174 КПК України підстави для скасування арешту вилученого у ОСОБА_5 майна ( частини грошових коштів та техніки) відсутні.

За таких обставин, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного Київським апеляційним судом від 26.04.2023 у справі №752/16213/22 (провадження 11-сс/824/2476/2023) у кримінальному провадженні № 0000478 від 14.09.2022, слід відмовити, а клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту частини майна - задовольнити.

Керуючись ст. ст. 174, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт з 31 210 (тридцять одна тисяча двісті десять) доларів США, 13 075 (тринадцять тисяч сімдесят п`ять) євро та 69 300 (шістдесят дев`ять тисяч триста) гривень, що є частини коштів, арештованих ухвалою Київського апеляційного суду від 26.04.2023 у справі №752/16213/22 (провадження 11-сс/824/2476/2023), які були вилучені під час обшуку, проведеного 01 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000478 від 14.09.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 ..

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного Київським апеляційним судом від 26.04.2023 у справі №752/16213/22 (провадження 11-сс/824/2476/2023) у кримінальному провадженні № 0000478 від 14.09.2022, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1