УХВАЛА

08 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 396/1663/22

провадження № 51-4615ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кропивницького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року щодо останнього,

встановив:

Захисник звернувся до Суду з касаційною скаргою на указане вище судове рішення щодо засудженого ОСОБА_5 , перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. Захисник у касаційній скарзі оскаржує та просить скасувати вирок Кропивницького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року, натомість долучає копію вироку Кропивницького апеляційного суду від 03 вересня 2025 року, що позбавляє суд можливості визначити предмет касаційного перегляду.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно керуватися положеннями ст. 433 КПК, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Таким чином, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, і перевіряє лише правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин.

Всупереч вищезазначеним нормам кримінального процесуального закону, захисник у касаційній скарзі викладає мотиви щодо незгоди із встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, що, згідно з положеннями статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Окрім загального твердження про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, касаційна скарга не містить мотивів щодо того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді вироку місцевого суду, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК. Про невідповідність оскарженого вироку вимогам статей 94, 370, 420 КПК у касаційній скарзі також не йдеться.

Вимога касаційної скарги має узгоджуватись із відповідними доводами та співвідноситись із приписами ст. 436 КПК та компетенцією Суду, визначеною положеннями ст. 433 КПК. Захисник просить змінити вирок апеляційного суду, визнати винуватим засудженого за ст. 118 КК та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. При цьому, не вказує про порушення правил оцінки доказів апеляційним судом під час встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення відмінних від тих, що були встановлені місцевим судом, і не вказує підґрунтя до спростування висновків апеляційного суду щодо оцінки доказів на предмет їх достовірності.

Відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 50 КПК передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18 листопада 2019 року (справа № 648/3629/17, провадження № 51-9792кмо18) наголосила на обов`язковості надання суду двох груп документів, передбачених у ч. 1 ст. 50 КПК, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні, а саме документа, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документів, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні).

На підтвердження своїх повноважень на захист засудженого ОСОБА_5 захисник додав лише копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Натомість ордеру, договору або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги до касаційної скарги не додано.

Крім того, відповідно до приписів ч. 6 ст.427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Касаційна скарга подана електронною поштою, проте захисник не врахував, що відповідно до ст. 35 КПК у разі подання до суду документів в електронній формі, учасник зобов`язаний у випадках, передбачених цим Кодексом, надати доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам провадження копій наданих документів. Таким чином, особа, яка подає касаційну скаргу, зобов`язана надати відповідні копії з додатками для надіслання іншим учасникам провадження (на виконання вимог ч. 6 ст. 427 КПК) або докази надсилання їх згаданим учасникам (в порядку ст. 35 КПК). Наведені законодавчі приписи мають бути враховані захисником під час усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 вказаного Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3