Справа № 675/1550/25
Провадження № 1-кп/675/153/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізяслав Хмельницької кримінальне провадження №0001615 від 01.09.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактичне проживання якого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні має 3 неповнолітніх дітей, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (по тексту вироку ОСОБА_4 , обвинувачений) постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.03.2025 №675/330/25 (провадження 3/675/172/2025), яка набрала законної сили 18.03.2025, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Однак, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.03.2025, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, вчинив дії проти правосуддя, що направлені на невиконання постанови суду, тобто ухилився від її виконання та продовжував керувати транспортними засобами, а саме 31.08.2025 о 10 год 53 хв ОСОБА_4 , рухаючись у с. Більчин Ізяславської ТГ Шепетівського району Хмельницької областіпо вул. Центральна, здійснював керування трактором колісним марки «БЕЛОРУС 1221.2», реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівниками СРПП ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.03.2025 №675/330/25 (провадження 3/675/172/2025), яка набрала законної сили 18.03.2025, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Однак, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.03.2025, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, вчинив дії проти правосуддя, що направлені на невиконання постанови суду, тобто ухилився від її виконання та продовжував керувати транспортними засобами, а саме 03.09.2025 о 18 год 48 хв, ОСОБА_4 , здійснював керування трактором колісним марки «БЕЛОРУС 1221.2», реєстраційний номер НОМЕР_1 по автомобільній дорозі «О-230701» 7 км, що знаходиться між селами Клубівка та Мислятин Ізяславської ТГ Шепетівського району Хмельницької областіта був зупинений працівниками СРПП ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

12.09.2025 начальник Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь.

Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим, свою вину він визнав повністю, його дії за ч. 1 ст. 382 КК України кваліфіковані правильно, дане кримінальне правопорушення являються нетяжким злочином, потерпілих у даному кримінальному правопорушенні немає, матеріальна шкода злочином не заподіяна.

Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце, судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 382 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винуватий у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив правопорушення, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за попереднім місцем роботи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення повторно.

Із врахуванням усіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. При цьому, за наявності сукупності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.

Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч. ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 174, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.09.2025 між начальником Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0001615 від 01.09.2025.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Речові докази по справі: копії матеріалів адміністративної справи №675/330/25 (провадження 3/675/172/2025);оптичний диск DVD-R із серійним номером: CMDR4 7 G CF MWMO3-6865 65 GP0730, оптичний диск DVD-R із серійним номером: DR5F60-PW51 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_7