КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1015/2025 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003227 за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 22 квітня 1991 року Залізничним районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку;

- 30 березня 1993 року Подільським районним судом м. Києва ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ст. 43, ст. 42 КК України (1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 7 червня 1999 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 206, ч. 1 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі;

- 14 лютого 2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 19 листопада 2007 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 10 днів;

- 27 березня 2012 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2012 вирок в частині засудження за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України скасованого, направлено прокурору для додаткового розслідування, за ч. 3 ст. 187 КК України - засуджений до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 3 липня 2013 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 121, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 із змінами, внесеними в порядку ч. 4 ст. 36 КПК України, заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачений звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За вироком суду 30 липня 2023 року близько 13.52 год. ОСОБА_8 прийшов до приміщення комісійного магазину, розташованого за адресою: м. Київ, пр-ту Академіка Палладіна, 13/1, з метою продажу свого мобільного телефону та купівлі нового. Перебуваючи біля віконця зазначеного комісійного магазину, ОСОБА_8 помітив мобільний телефон марки «Iphone SE», який знаходився з внутрішньої сторони на полиці вітрини, та, відчуваючи потребу у покращенні свого матеріального становища, керуючись корисливим мотивом, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, шляхом проникнення до закритої від клієнтів частини магазину, пов`язане з повторним, таємним викраденням чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у цей же день близько о 13.52 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля вищевказаного магазину, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан і відповідно, знаходячись в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, проник до зазначеного магазину, діставши рукою через відкрите віконце магазину з полиці, що розміщена з внутрішньої сторони вітрини, мобільний телефон марки «Iphone SE», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 2366,67 грн., який належить потерпілому ОСОБА_11 та який в подальшому сховав до лівої кишені своїх штанів, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду у сумі 2366,67 грн.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно, поєднане з проникненням в приміщення, в умовах воєнного стану.

Цим же вироком вирішена доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. В іншій частині вирок залишити без змін.

На стадії апеляційного розгляду прокурором подана змінена апеляційна скарга, подана у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 36 КПК України, заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , в якій апелянт просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння відповідно до ст. 5 КК України, п.41 ч. 1 ст.284 КПК України.

Зміни до апеляційної скарги обґрунтовані тим, що 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують кримінальну відповідальність особи, у такому разі вони поширюються на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання такими законами чинності.

Враховуючи те, що у кримінальному законі не визначено розмір кримінально караного викрадення чужого майна, така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, а тому Закон №3886-ІХ має зворотню дію в часі і поширюється на діяння ОСОБА_8 , вчинене ним 30 липня 2023 року.

Відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється в розмірі податкової соціальної пільги, яка становить 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Згідно з діючим на момент вчинення злочину законодавством, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року становив 2684 гривень.

Таким чином, кримінальна відповідальність за крадіжку з врахуванням змін, внесених Законом №3886-ІХ, настає за вчинення крадіжки на суму 2684 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення крадіжки на суму 2366 грн., кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Потерпілий та обвинувачений, повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких заяв та клопотань не подавали.

Вислухавши позицію прокурора, захисника, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за зміненою апеляційною скаргою прокурора за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та обвинуваченого, які підтримали зміни до апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Диспозицією ч. 1 ст. 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка). Проте, сума крадіжки, з якої настає кримінальна відповідальність, диспозицією не передбачена.

Разом з тим, частиною 1 ст. 51 КУпАП станом на 7 січня 2024 року передбачалась адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто, сума викраденого майна для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 185, 190, 191 КК України напряму залежить від суми викрадення майна, встановленої ст. 51 КУпАП, для кваліфікації його як дрібного викрадення.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, особа підлягала кримінальній відповідальності, у т.ч. і за ст. 185 КК України, у взаємозв`язку зі ст. 51 КУпАП, пп. 169.1.1 ст. 169 ПК України, у разі, якщо сума крадіжки перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

З 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становив 2684 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (станом на час вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення) викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто, - 268,4 грн. (0,2 х (50% х 2684).

З урахуванням положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, станом на 30 липня 2023 року ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення.

Разом з тим, як обґрунтовано вказав прокурор у зміненій апеляційній скарзі, 9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону України № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону України № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, з урахуванням вимог Закону України № 3886-IX від 18 липня 20124 року особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведеного, колегія суддів доходить висновку, що з урахуванням вимог Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа підлягає кримінальній відповідальності за ст. 185 КК України, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів наголошує, що зміни, внесені Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року у ст. 51 КУпАП, безпосередньо впливають на розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, і такі зміни поліпшують становище особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

З огляду на вимоги Закону України № 3886-IX, положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає у 2023 році кримінальна відповідальність, становить 2684 грн.

Зважаючи на те, що вартість майна, яке викрадене ОСОБА_8 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-IX у взаємозв`язку з нормами Податкового кодексу України з 1 січня 2023 року настає кримінальна відповідальність, колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України, вважає, що станом на час апеляційного розгляду законом усунута кримінальна караність діяння, вчиненого ОСОБА_8 , яке є на даний час адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 51 КУпАП (в редакції Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року).

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з урахуванням вимог ст. 417 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 4 ст. 185 КК України - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає до задоволення.

Питання долі речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 із змінами, внесеними в порядку ч. 4 ст. 36 КПК України, заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року щодоОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження № 0003227 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України,- закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ - мобільний телефон «Iphone SE» залишити потерпілому ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4